Справа № 9101/103384/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2014 рокусправа № 2а-1315/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача-1: - ОСОБА_1 дов від
23.01.2014

відповідача: - Шульга М.О. дов
від 08.01.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпродзержинської
міської ради

на постанову Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 01 червня
2012 року

у справі № 2-а-1315/11

за позовом ОСОБА_3, приватного
підприємства «Світлана-2000», фізичної
особи суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_4

до Дніпродзержинської міської ради

про визнання незаконним рішення,-

встановиВ:

ОСОБА_3 звернувся до Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська з
адміністративним позовом до
Дніпродзержинської міської ради та
ОСОБА_5 - міського голови
м.Дніпродзержинська, в якому (з
урахуванням заяви про уточнення та
доповнення адміністративного позову,
т.1, а. с.34-39) просив:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпродзержинської міськради
№ 489-26/V від 30.09.2008 «Про знесення
самочинно збудованого нерухомого
майна за адресою: АДРЕСА_1» в повному
обсязі;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпродзержинської міської
ради №501-27/V від 30.10.2008 «Про внесення
змін до рішення міської ради від 30.09.2008
р. №489-26/V від 30.09.2008 «Про знесення
самочинно збудованого нерухомого
майна за адресою: АДРЕСА_1 в повному
обсязі;

- визнати незаконними та такими, що
вчинені з перевищенням повноважень,
дії міського голови ОСОБА_5 в частині
винесення на розгляд сесії питання
щодо знесення самочинно збудованого
нерухомого майна (торговельного
комплексу), який належить на праві
приватної власності ОСОБА_3, питання
щодо невизнання права власності
останнього на торговельний комплекс
розташований по АДРЕСА_1 та підписання
рішення (додаток) прийнятого за цим
питанням;

- заборонити Дніпродзержинській
міськраді та її посадовим особам
протиправне втручання у здійснення
ОСОБА_3 свого права власності на
торговельний комплекс, який
розташований по АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано незаконністю
спірних рішень Дніпродзержинської
міськради та дій відповідачів щодо їх
прийняття з огляду на наявність
судового рішення, яким фактично ОСОБА_3
визнано власником майна за адресою:
АДРЕСА_1. При цьому, вказане майно не є
новоствореним після пожежі.

Ухвалою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 07.11.2008 у справі
№ 2-а-247/07 відкрито провадження за
вищевказаним позовом ОСОБА_3

Також 07.11.2008 Приватне підприємство
«Світлана-2000» та Фізична особа-суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_4
звернулись до Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська з
адміністративним позовом до
Дніпродзержинської міськради та
міського голови ОСОБА_5, в якому
просили:

- визнати протиправним та скасувати
п.п.6, 7 рішення Дніпродзержинської
міськради № 360-21/V від 23 квітня 2008 року;

- визнати протиправними дії міського
голови ОСОБА_5 в частині винесення на
розгляд сесії питання щодо позбавлення
ПП «Світлана-2000» права користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1, та СПД
ФО ОСОБА_4 - права користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
підписання прийнятого радою за цим
питанням рішення;

- зобов'язати Дніпродзержинську
міськраду не чинити перешкод ПП
«Світлана-2000» та СПД ФО ОСОБА_4 у
здійсненні ними свого права
користування земельним ділянками по
АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано відсутністю
підстав для прийняття спірного рішення
про фактичне припинення права
позивачів на користування земельними
ділянками в зв'язку з їх
невикористанням, оскільки примусове
припинення прав користування
земельною ділянкою можливе лише в
судовому порядку.

Ухвалою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 07.11.2008 у справі
№ 2-а-248/07 відкрито провадження за
вищевказаним позовом ПП «Світлана-2000»
та ФО-СПД ОСОБА_4

Ухвалою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 18.12.2008
адміністративну справу № 2-а-247/07
об'єднано в одне провадження з
адміністративною справою № 2-а-248/07 (т.1,
а. с.70).

У травні 2012 року позивачі - ОСОБА_3, ПП
«Світлана-2000» відмовились від позовних
вимог в частині позову до міського
голови м.Дніпродзержинська ОСОБА_5 (т.1,
а. с.183, 184).

Також в судовому засіданні 04.05.2012 ФО-СПД
ОСОБА_4 надано суду заяву про закриття
справи в частині вимог про визнання
незаконними дій міського голови ОСОБА_5

Ухвалою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 04.05.2008
адміністративний позов ОСОБА_3, ПП
«Світлана-2000», ФО-СПД ОСОБА_4 в частині
вимог про визнання незаконними та
такими, що вчинені з перевищенням
повноважень, дій міського голови
ОСОБА_5 залишено без розгляду (т.1, а.
с.186).

Постановою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 01.06.2012 позовну
заяву ОСОБА_3, ПП «Світлана-2000», ФО-СПД
ОСОБА_4 до Дніпродзержинської
міськради задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано
рішення Дніпродзержинської міськради
№ 489-26/V від 30.09.2008 «Про знесення
самочинно збудованого нерухомого
майна за адресою: АДРЕСА_1».

- визнано протиправним та скасовано
рішення Дніпродзержинської міськради
№ 501-27/V від 30.10.2008 «Про внесення змін до
рішення міської ради від 30.09.2008 № 489-26/V
«Про знесення самочинно збудованого
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1»;

- визнано протиправним та скасовано
п.п.6, 7 рішення Дніпродзержинської
міськради № 360-21/V від 23.04.2008.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Постанову суду в частині задоволених
позовних вимог мотивовано набуттям
ОСОБА_3 права власності на майно в
установленому законом порядку і
відсутністю підстав для припинення
користування земельними ділянками ПП
«Світлана-2000», ФО-СПД ОСОБА_4 з огляду на
те, що примусове припинення прав
користування земельною ділянкою
здійснюється лише в судовому порядку.

Постанову суду в частині позовних
вимог, у задоволенні яких відмовлено,
мотивовано тим, що підставою для
звернення до суду є порушення права, а
таке право в даному випадку не
порушено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Дніпродзержинською
міськрадою подано апеляційну скаргу, в
якій, відповідач, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
права, просить скасувати постанову
Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 01.06.2012 та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позовних вимог. Скаржник
вважає, що судом першої інстанції не
взято до уваги, що:

- відповідач в спірних рішеннях не
зазначає, що право власності ОСОБА_3
примусово припиняється міською радою,
а визначено лише, що міська рада «не
визнає право власності за
громадянином ОСОБА_3 на самочинно
збудоване (новостворене) після пожежі
нерухоме майно, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1», в зв'язку з чим спірне рішення
не носить в даному випадку владного
характеру, а тому і справа не має ознак
справи адміністративної юрисдикції;

- актами перевірки, складеними
спеціалістами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом 2008 року, встановлено, що на
території, на якій розміщений
торгівельний павільйон, після пожежі
ведуться будівельні роботи з
будівництва нового об'єкту, без
одержаних на це відповідних документів
та з порушенням будівельних норм. Таким
чином, замість знищеного пожежею
об'єкту ОСОБА_3 самовільно збудував
новий об'єкт нерухомого майна з
порушеннями містобудівних, пожежних
норм та правил експлуатації проїзних
частин, що і стало підставою для
прийняття відповідачем-1 оскаржуваних
рішень щодо ОСОБА_3;

- на момент розгляду адміністративного
позову ПП "Світлана-2000" та ФО-СПД ОСОБА_4
на рішення міської ради стосовно
припинення права користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1, у
позивачів відсутні будь-як докази, які
б підтверджували право власності на
нерухоме майно, яке знаходиться на
спірній земельній ділянці, що свідчить
про безпідставність вимог вказаних
позивачів про скасування пунктів
рішення міської ради про вилучення з
користування земельних ділянок;

- в силу приписів ст.377 Земельного
кодексу України оформлення права
користування земельною ділянкою
необхідне передусім за ОСОБА_3, а у ПП
"Світлана-2000" та ФО-СПД ОСОБА_4 право
користування припиняється.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Представник позивача-1 проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржувану
постанову суду першої інстанції
обґрунтованою та правомірною.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Обставини справи в хронології розвитку
свідчать про наступне.

27.08.1997 ПП «Світлана-2000» видано
Державний акт № 248 на право постійного
користування земельною ділянкою,
згідно якого вказаному підприємству
згідно рішення Дніпродзержинської
міської ради від 04.08.97 № 232 передана у
постійне користування земельна
ділянка площею 0,0383 га за адресою:
АДРЕСА_1, під розміщення торговельного
комплексу з кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (т.1, а.
с.9-11).

19.07.2000 між Дніпродзержинської
міськрадою та Приватним підприємцем
ОСОБА_4 (землекористувач) укладено
договір на право тимчасового
користування земельною ділянкою
площею 0,0231 га за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі рішення Дніпродзержинської
міськради від 12.07.2000 № 254 (та №242 від
2.06.2001) під розміщення об'єкту торгівлі
строком на 25 років (т.1, а. с.12-15).

23.05.2007 між гр. ОСОБА_7 (Продавець) та гр.
ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу торгового комплексу
площею 411,8 кв. м, розташованого по
АДРЕСА_1.

07.06.2007 Заводським районним судом
м.Дніпродзержинська прийнято рішення у
справі № 2-2535/07 (набрало законної сили
18.06.2007), яким, зокрема, визнано за ОСОБА_3
право власності на торгівельний
комплекс площею 441,8 м, розташований по
АДРЕСА_1, та зобов'язано Обласне
комунальне підприємство
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» провести реєстрацію
права власності торгівельного
комплексу (т.1, а. с.165, 166).

21.06.2007 ОКП «Дніпродзержинське бюро
технічної інвентаризації»
зареєстровано право власності ОСОБА_3
на зазначене нерухоме майно (т.1, а. с.8,
226, 229).

Також з матеріалів справи вбачається,
що у серпні 2008 року ОСОБА_3 звертався до
відповідача з заявами щодо набуття
права користування земельною ділянкою
за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з
набуттям права власності на нерухоме
майно, розташоване на зазначеній
земельній ділянці (т.1, а. с.8-11).

30.12.2007 внаслідок пожежі пошкоджено
торгівельний павільйон по АДРЕСА_1 (акт
про пожежу, т.1, а. с.149, 150).

12.01.2008 мешканцями будинку АДРЕСА_2 зі
сторони АДРЕСА_1 подано до Президента
України звернення з проханням
з'ясувати питання законності
будівництва та експлуатації об'єкта
поблизу їх житлового будинку (т.1, а.
с.155).

15.01.2008 комісією з представників
виконавчої влади, СЕС, ДАБК та інших
органів складений акт перевірки
об'єктів торгівлі, розміщених біля
будинку АДРЕСА_2 зі сторони АДРЕСА_1,
яким за результатами огляду торгового
комплексу (2 торгових павільйони)
встановлено, що один з торгових
павільйонів, розташований з боку
АДРЕСА_3 в результаті пожежі (30.12.2007)
згорів повністю і не підлягає
відновленню (т.1, а. с.151).

24.01.2008 комісією з представників
виконавчої влади, СЕС, ДАБК та інших
органів складений акт перевірки
виконання будівельних робіт, згідно
якого представники комісії не були
допущені до проведення перевірки, а
мешканці будинку по АДРЕСА_2
налаштовані категорично проти
розташування по АДРЕСА_1 будь-яких
об'єктів торгівлі (т.1, а. с.152).

30.01.2008 комісією з представників
виконавчої влади, ДАІ та інших органів
складений акт перевірки виконання
будівельних робіт, обстеження проїзної
частини дороги по АДРЕСА_1 в районі
будинку АДРЕСА_2, згідно якого у зв'язку
з забудовою об'єктами торгівлі ширина
дороги зменшена на 3 м (т.1, а. с.153).

03.03.2008 господарським судом
Дніпропетровської області прийнято
рішення від у справі № 19/32-08 за позовом
Дніпродзержинської міськради до СПД-ФО
ОСОБА_3 та ОКП «Дніпродзержинське бюро
технічної інвентаризації», третя особа
на стороні відповідача - ПП
«Світлана-2000», про зобов'язання ОСОБА_3
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1, та
привести її у придатний для
використання стан, зобов'язання ОКП
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» виключити із реєстру
нерухомого майна торгівельний
павільйон за адресою: АДРЕСА_1, площею
439,1 метрів квадратних у зв'язку з його
знищенням (т.1, а. с.158-162).

Даним рішенням господарського суду
Дніпропетровської області
вищевказаний позов Дніпродзержинської
міськради задоволено частково:
зобов'язано ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, та привести її у
придатний для використання стан; в
іншій частині провадження у справі
припинено.

05.04.2008 протоколом зборів мешканців
будинку АДРЕСА_2 постановлено
розірвати договір оренди на землю і
прилягаючої до будинку АДРЕСА_2
території; демонтувати торгівельний
комплекс по АДРЕСА_1; розширити проїзну
дорогу до первісних розмірі (т.1, а. с.156,
157).

23.04.2008 Дніпродзержинською міськрадою
на сесії прийнято рішення № 380-21/V,
згідно п.6 і п.7 якого постановлено:

п.6 - на підставі листа ОБК
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» від 30.01.2008 № 269 та
рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 07.06.2007 у справі
№ 2-2535/07, у зв'язку з невикористанням
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
п.10.1 додатку до рішення виконавчого
комітету міської ради від 04.08.97 № 232
втратив чинність. Повернути до земель
міської ради 0,0383 га. Внести зміни в
державний акт.

Визнати таким, що втратив чинність п.5
рішення міської ради від 29.02.2008 р. №
341-19/V;

п.7 - на підставі листа ОБК
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» від 30.01.2008 № 269 та
рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 07.06.2007 у справі
справа № 2-2535/07, у зв'язку з
невикористанням земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, абз.2 п.5.5 рішення
виконавчого комітету міської ради від
02.06.2001 №242 частково втратив чинність.
Залишити в користуванні Приватного
підприємця ОСОБА_4 земельну ділянку
загальною площею 0,0012 га. Повернути до
земель міської ради 0,0213 га.

22.05.2008 Дніпропетровським апеляційним
господарським судом прийнято
постанову у справі № 19/32-08, якою рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.03.2008 скасовано; у позові
про зобов'язання ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, та привести її у
придатний для використання стан
відмовлено, в решті частини позову
провадження у справі припинено (т.1, а.
с.21-23).

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.08.2008 у справі №19/32-08
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.05.2008 залишено без змін (т.1, а. с.16-19).

30.09.2008 Дніпродзержинською міськрадою
на підставі звернення мешканців
будинку АДРЕСА_2 та протоколів
підсумкової наради голів постійних
комісій та керівників депутатських
фракцій від 26.09.2008 (№ 458-мр; № 459 від
29.09.2008), враховуючи акт про пожежу від
30.12.2007, рішення міської ради від 23.04.2008 №
360-21/V в частині повернення земельної
ділянки до земель міської ради,
керуючись ст.376 Цивільного кодексу
України, ст.ст.26, 42, 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
винесено на розгляд сесії та
постановлено рішення № 489-26/V (т.1, а. с.55,
56), яким вирішено, зокрема:

- не визнавати право власності на
самочинно збудоване (новостворене)
після пожежі, нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1 за громадянином
України ОСОБА_3;

- зобов'язати гр.ОСОБА_3 знести
самочинно збудоване (новостворене)
після пожежі, нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1 та привести земельну
ділянку в придатний для використання
стан.

30.10.2008 Дніпродзержинською міськрадою
прийнято рішення № 501-27/V, яким
викладено в іншій редакції рішення
Дніпродзержинської міської ради №
489-26/V від 30.09.2008, зокрема, частині
знесення самочинно збудованого
(новоствореного) після пожежі,
нерухомого майно за адресою: АДРЕСА_1 та
приведення земельної ділянки у
придатний для використання стан,
виконання чого покладено на Управління
земельних відносин міської ради (т.1, а.
с.57, 58).

23.11.2010 господарським судом
Дніпропетровської області прийнято
рішення у справі № 31/289-10, яким
відмовлено у задоволенні позову
Дніпродзержинської міськради до СПД-ФО
ОСОБА_3 про знесення (демонтування) за
власний рахунок самочинно збудованого
ФОП ОСОБА_3 нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1 з приведенням земельної
ділянки у придатний для використання
стан та про припинення права власності
на торговельний комплекс, що
розташований за вказаною адресою, який
належить ОСОБА_3 на підставі рішення
Заводського районного суду від 07.06.2007, у
зв'язку із його знищенням шляхом
переробки в інше нерухоме майно (т.2,
а.с.12-16).

05.12.2012 Дніпропетровським апеляційним
господарським судом винесено
постанову у справі № 31/289-10, якою
вищевказане рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
23.11.2010 залишено без змін (т.2, а. с.17-21).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про протиправність оскаржуваних
рішень відповідача.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стосовно доводів скаржника, що даний
спір не є публічно-правовим, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України (в
редакції, що діяла на момент звернення
з позовом) компетенція
адміністративних судів поширюється на:
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За визначенням, наведеним у ст.1 КАС
України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21.05.97 № 280/97-ВР (в редакції, що діяла
на момент винесення відповідачем
спірних рішень) виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання:
вирішення відповідно до закону
питань регулювання земельних
відносин.

Згідно п.п.«а», «в», «г» ч.1 ст.12
Земельного кодексу України (в редакції,
що діяла на момент винесення
відповідачем спірних рішень) до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу; вилучення
земельних ділянок із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Предметом даного спору є питання
правомірності рішень
Дніпродзержинської міськради - органу
виконавчої влади, тобто питання
законності дій суб'єкту владних
повноважень при здійсненні ним владних
управлінських функцій, визначених
положеннями Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» та
Земельного кодексу України.

Отже, даний спір носить
публічно-правовий характер, внаслідок
чого підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Зокрема, визнання чи не визнання права
власності міською радою, як
представницьким органом
територіальної громади міста, за
фізичною особою (в даному випадку за
ОСОБА_3) висвітлює публічно правовий
характер цих відносин, оскільки
фактично проголошує волевиявлення
громади.

З огляду на викладене, наведені вище
доводи скаржника колегія суддів вважає
неправомірними.

Також відповідач посилається на те, що
актами перевірки, складеними
спеціалістами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом 2008 року, встановлено, що на
території, на якій розміщений
торгівельний павільйон, після пожежі
ведуться будівельні роботи з
будівництва нового об'єкту, без
одержаних на це відповідних документів
та з порушенням будівельних норм, тобто
замість знищеного пожежею об'єкту
ОСОБА_3 самовільно збудував новий
об'єкт нерухомого майна з порушеннями
містобудівних, пожежних норм та правил
експлуатації проїзних частин, що і
стало підставою для прийняття
відповідачем-1 оскаржуваних рішень
щодо ОСОБА_3

При цьому, підставою для прийняття
спірних рішень зазначено ч.ч.1, 2, 4 ст.376
ЦК України

Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст.376 ЦК України (в
редакції на момент виникнення спірних
відносин) житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній
ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає знесенню
особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, або за її
рахунок.

Так, відповідач не заперечує, що до
пожежі у ОСОБА_3 право власності на
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1,
було визнано рішенням Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська від
07.06.2007 у справі № 2-2535/07, що відповідає
приписам ч.3 ст.376 ЦК України, згідно
яких право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Разом з тим, за твердженням
відповідача, після пожежі ОСОБА_3
самочинно будується новостворене
майно.

Стаття 72 КАС України визначає підстави
для звільнення від доказування.

Так, згідно ч.1 даної статті обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У ч.5 ст.254 КАС України визначено, що
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1 ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Як встановлено вище, Дніпропетровським
апеляційним господарським судом під
час перегляду рішення суду першої
інстанції у справі № 19/32-08
досліджувалось питання щодо права
власності ОСОБА_3 на означений вище
об'єкт нерухомості в зв'язку з його
знищенням.

Постановою апеляційного суду у справі
№ 19/32-08 встановлено, що ОСОБА_3 є
власником торгівельного комплексу
площею 441,8 м2, який складається з двох
торгових залів площею 187, 4 м2 та 254,4 м2 і
і внаслідок пожежі, що сталося 30.12.2007 р.,
пошкоджено торгівельний павільйон
площею 254,4 м2, інша будівля полум'ям
пошкоджена не була.

Так, з огляду на те, що частина
торгівельного комплексу, власником
якого є ОСОБА_3, не була пошкоджена
взагалі, а пошкоджену частину можливо,
згідно з технічним висновком,
використовувати при відновленні,
відсутні підстави вважати знищеним
торгівельний комплекс.

Отже, твердження відповідача, що
нерухоме майно після пожежі є
новоствореним і самочинно збудованим,
є безпідставними.

Питання дотримання ОСОБА_3 будівельних
норм при відновленні торгівельного
комплексу після пожежі, як зазначена
Дніпродзержинською міськрадою
підстава втрати власності вказаної
особи на відповідне нерухоме майно,
також було предметом дослідження
господарським судом Дніпропетровської
області та Дніпропетровським
апеляційним господарським судом у
справі № 31/289-10, якими
Дніпродзержинській міськраді
відмовлено у задоволенні позову про
втрату права власності.

Зазначену постанову апеляційної
інстанції мотивовано недоведеністю
Дніпродзержинською міськрадою
наявності підстав для задоволення
позову про втрату права власності з
огляду на те, що наявність самочинно
збудованих відповідачем будівель не
суперечить суспільним інтересам, не
порушує права інших осіб, будівлі
побудовані з дотриманням будівельних
норм і правил, що підтверджується
висновком експерта № 3259-12 від 23.11.2012,
тому згідно з вимогами ст.376 ЦК України
місцевий суд правомірно відмовив в
задоволенні позову про втрату права
власності на комплекс. Крім того, у
мотивувальній частині висновку
експерта від 23.11.2012 з посиланням на
норми ДБН В.2.3-5-2001 "Вулиці та дороги
населених пунктів" зазначено, що
внутрішнє планування приміщень не
суперечить положенням будівельних
норм. Невідповідного технічного стану
аварійності споруд не виявлено, об'єкт
може експлуатуватись відповідно до
функціонального призначення.

Таким чином, наведені в обґрунтування
правомірності спірних рішень
Дніпродзержинської міськради № 489-26/V
від 30.09.2008 та № 501-27/V від 30.10.2008 доводи
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами, встановленими
судовими рішеннями в господарських
справах, які набрали законної сили,
обставинами, які є обов'язковими для
осіб, які беруть участь у справі, а
також для всіх органів, підприємств,
установ та організацій, посадових чи
службових осіб, інших фізичних осіб.

Стосовно доводів відповідача про
відсутність підстав для визнання
протиправним та скасування п.п.6, 7
рішення Дніпродзержинської міськради
№ 360-21/V від 23 квітня 2008 року, колегія
суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст.377 ЦК України до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не
визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічні приписи місить стаття 120
Земельного кодексу України.

За твердженням відповідача на момент
розгляду адміністративного позову ПП
"Світлана-2000" та ФО-СПД ОСОБА_4 на
рішення міської ради стосовно
припинення права користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1, у
позивачів відсутні будь-як докази, які
б підтверджували право власності на
нерухоме майно, яке знаходиться на
спірній земельній ділянці, що свідчить
про безпідставність вимог вказаних
позивачів про скасування пунктів
рішення міської ради про вилучення з
користування земельних ділянок.

Як зазначено вище, ПП «Світлана-2000»
користується земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного
акту на право постійного користування
земельною ділянкою № 248 від 27.08.1997, ПП
ОСОБА_4 користується земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 згідно
договору на право тимчасового
користування земельною ділянкою
площею, виданих позивачам на підставі
рішень Дніпродзержинської міьскради.

Згідно ч.1 ст.92 ЗК України (в редакції на
момент виникнення спірних відносин)
право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

У відповідності до ч.1. ст.93 ЗК України
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

У частині 1 статті 116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації (ч.2
ст.125 ЗК України).

Також у відповідності до ст.126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

У п.п.6, 7 рішення міської ради № 360-21/V від
23 квітня 2008 року зазначено про
необхідність повернення земельних
ділянок у зв'язку з їх не використанням
ПП "Світлана-2000" та ФО-СПД ОСОБА_4

З цього приводу колегія суддів звертає
увагу, що положення Земельного кодексу
України передбачають підстави
примусового припинення прав на
земельну ділянку, які визначені у
статті 143, та підстави для повернення
земельних ділянок, яке має місце у разі
самовільного зайняття земельної
ділянки (ст.212 ЗК України).

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається саме на відповідача (якщо
він заперечує проти адміністративного
позову).

Відповідачем не надано суду доказів
наявності обставин, передбачених у
статті 143 та статті 212 ЗК України.
Повернення земельних ділянок у зв'язку
з їх невикористанням положеннями
Земельного кодексу України не
передбачено.

Крім того, апеляційним судом у справі №
19/32-08 встановлено, що торгівельний
комплекс по АДРЕСА_1, розташований на
земельній ділянці, що знаходиться у
постійному користуванні ПП
«Світлана-2000» на підставі державного
акту на право постійного користування
землею від 27.08.1997 №02385 відповідно до
рішення Дніпродзержинського
міськвиконкому від 04.08.1997 №232.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Оскільки спірне нерухоме майно
розташоване на земельній ділянці, що
знаходиться у постійному користуванні
ПП «Світлана-2000», право на захист права
на земельну ділянку в силу
вищенаведеної норми земельного
законодавства надано землекористувачу
- Приватному підприємству
«Світлана-2000».

Посилання Дніпродзержинської
міськради на те, що частина належного
ОСОБА_3 нерухомого майна знаходиться на
земельній ділянці, що не передавалося у
користування, належним чином не
доведено.

З наданого позивачем кадастрового
плану АДРЕСА_1, на якій позначені землі,
передані в користування ПП
«Світлана-2000» та ОСОБА_4, не зазначено
місце розташування нерухомого майна
ОСОБА_3

ОСОБА_3, придбавши зазначений
торгівельний комплекс, набув лише
право на оформлення користування
земельною ділянкою, на якій
розташоване придбане майно, в порядку,
встановленому земельним
законодавством, що регламентовано
положеннями статті 125 ЗК України.

Отже, доводи відповідача про
безпідставність вимог ПП «Світлана-2000»
та ОСОБА_4 щодо скасування пунктів
спірного рішення міської ради про
вилучення з користування земельних
ділянок є необґрунтованими.

Також наведеними вище нормами та
встановленими судовими рішеннями
обставинами спростовуються доводи
відповідача, що у ПП "Світлана-2000" та
ФО-СПД ОСОБА_4 право користування
припиняється в силу приписів ст.377 ЦК
України (в зв'язку з наявністю рішення
Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 07.06.2007 у справі
№ 2-2535/07, яким визнано за ОСОБА_3 право
власності на торгівельний комплекс).

З огляду на викладене колегія суддів
вважає обґрунтованим задоволення
судом першої інстанції позовних вимог
ОСОБА_3, ПП «Світлана-2000», ФО-СПД ОСОБА_4
щодо визнання протиправними та
скасування рішень Дніпродзержинської
міськради № 489-26/V від 30.09.2008, № 501-27/V від
30.10.2008 та п.п. 6, 7 рішення міської ради №
360-21/V від 23.04.2008.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи дослідив обставини, які мають
значення для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської
міської ради залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 01 червня 2012
року у справі № 2-а-1315/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко