Справа № 2а-3098/11/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Справа №
141625/11/9104Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

представника відповідача Іванишина
Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 19
жовтня 2011 року у справі за позовом
Виробничо-комерційної фірми
«Мирослава» до управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та
стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ВКФ «Мирослава» 27.09.2011 року звернулася
в суд з адміністративним позовом до УПФ
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області, в якому
просила визнати дії протиправними щодо
відмови зарахування переплати за 2010
рік по страхових внесках в рахунок
сплати єдиного соціального внеску на
2011 рік та стягнути переплачені кошти в
сумі 8579,82 грн. і зарахувати їх в рахунок
сплати єдиного соціального внеску на
2011 рік.

В обґрунтування своїх вимог вказав на
те, що позивач є страхувальником та
сплачує страхові внески до Пенсійного
фонду України, що вираховуються з
єдиного податку юридичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності у
розмірі 42 відсотки від єдиного податку
та додає, що згідно п.13 ст.20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», суми
надміру сплачених чи помилково
сплачених страхових внесків до
солідарної системи повертаються
страхувальниками або за їх згодою
зараховуються в рахунок майбутніх
платежів страхових внесків.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 19
жовтня 2011 року позов задоволено.
Визнанои дії управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
щодо відмови зарахування переплати за
2010 рік по страхових внесках в рахунок
сплати єдиного соціального внеску на
2011 рік протиправними. Стягнуто з
управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі переплачені ВКФ
"Мирослава" кошти в сумі 8579,82 грн. та
зарахувати їх в рахунок сплати єдиного
соціального внеску на 2011 рік.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції УПФ України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області оскаржило його в апеляційному
порядку. В апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити. Вимоги
за апеляційною скаргою обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм матеріального права.
Зазначає, що як видно з довідки
Державної податкової інспекції в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області, позивач протягом 2010 року
сплатив 56 465,20 гривень єдиного податку,
що стверджується також виписками
управління Державного казначейства. На
виконання вимог Указу Президента
України управління Державного
казначейства в Тлумацькому районі
перераховувало до управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі суми єдиного податку в розмірі 42
відсотків від сплаченої суми.
Відповідно протягом 2010 року управління
Пенсійного фонду України одержало на
особовий рахунок позивача відщеплені
згідно Указу Президента України суми
єдиного податку в розмірі 23 715,38
гривень, що покрило нараховані
позивачем протягом року зобов'язання
по внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Вказує, що такі кошти носять правову
природу податку та не являються
страховими внесками в розумінні Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і не
можуть бути повернені позивачу або за
його згодою зараховані в рахунок
майбутніх платежів страхових внесків.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не прибув,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду був повідомлений належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.196 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу
без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, дослідивши
наявні в справі матеріали та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, на
основі наявних у справі доказів,
колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції зазначено, що
згідно акту №45 звірення розрахунків по
ВКФ «Мирослава» за нарахованими та
сплаченими страховими внесками до
Пенсійного фонду України в 2010 році,
станом на 01.01.2011 року позивачем
надмірно сплачено страхових внесків до
Пенсійного фонду України в сумі 8 579,82
гривень. (а.с.10)

Факт переплати позивачем страхових
внесків до Пенсійного фонду в сумі 8 579,82
гривень представник відповідача в
судовому засіданні визнав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що суми
надміру сплачених чи помилково
сплачених страхових внесків до
солідарної системи повертаються
страхувальникам або за їх згодою
зараховуються в рахунок майбутніх
платежів страхових внесків у порядку і
строки визначені правлінням
Пенсійного Фонду, що передбачено п.13
ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважаючи, що він не відповідає нормам
матеріального права та фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи позивач,
платник єдиного податку, звернувся з
заявою №17 від 21 квітня 2011 року /а.с.9/ до
відповідача у якій просив зарахувати
переплату за 2010 рік по страхових
внесках в сумі 8 579,82 гривень в рахунок
сплати єдиного соціального внеску на
2011 рік.

Управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області листом від 19.05.2011 року №3231/04
/а.с.6-7/ повідомило позивачу, що кошти,
які надійшли від Державного
казначейства на рахунки Фонду в
результаті розщеплення єдиного
податку не являються страховими і не
можуть зараховуватися в рахунок сплати
єдиного соціального внеску.

Згідно п.3 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності» суб'єкти
підприємницької діяльності - юридичні
особи сплачують єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.
Відділення Державного казначейства
України наступного дня після
надходження коштів перераховують суми
єдиного податку у таких розмірах: до
Державного бюджету України - 20
відсотків; до місцевого бюджету - 23
відсотки; до Пенсійного фонду України -
42 відсотки; на обов'язкове соціальне
страхування - 15 відсотків.

Оскільки позивач є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
відповідна частина єдиного податку
зараховувалась Управлінням ПФ на
погашення зобов'язань з їх сплати.

Відповідно до п.13 ст.20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суми надміру
сплачених чи помилково сплачених
страхових внесків до солідарної
системи повертаються страхувальникам
або за їх згодою зараховуються в
рахунок майбутніх платежів страхових
внесків у порядку і строки визначені
правлінням Пенсійного Фонду

Колегія суддів, виходячи з наведених
вище норм, вважає, що спірна частина
єдиного податку не є страховими
внесками, відтак на неї не поширюються
правила Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зазначений висновок базується на тому,
що використання єдиного податку на
погашення зобов'язань зі сплати
страхових внесків не змінює правової
природи сплачених коштів, оскільки для
платника вони залишаються податком.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страховими внесками є
кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що
діяло раніше; кошти, сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до цього
Закону.

Частиною 4 статті 18 цього ж Закону
страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.

З системного аналізу наведених норм
Закону видно, що на спірні відносини не
поширюється дія правових норм, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
оскільки ними врегульовано повернення
лише страхових внесків.

Таким чином, колегія суддів звертає
увагу на те, що сплата єдиного податку
за відсутності посилань на
неправильність його розрахунку,
унеможливлює для платника вплив на
подальший рух відповідних коштів,
адміністрування яких є повноваженням
спеціальних владних суб'єктів.

З огляду на викладене, колегія суддів,
вважає, що вимоги ВКФ «Мирослава» про
визнання дій протиправними щодо
відмови зарахування переплати за 2010
рік по страхових внесках в рахунок
сплати єдиного соціального внеску на
2011 рік та стягнення переплачених
коштів в сумі 8579,82 грн. і зарахування їх
в рахунок сплати єдиного соціального
внеску на 2011 рік є безпідставними, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, висновки суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи,
доводи апеляційної скарги висновки
суду спростовують, а тому така підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205
ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 19
жовтня 2011 року у справі №2а-3098/11
скасувати і прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову
Виробничо-комерційної фірми
«Мирослава» відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову може бути подано
касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
постанови в повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М.
Старунський

Судді
В.М.
Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена
04.11.2014 року.