Справа № 2а-999/12/2070
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.Справа № 2а-999/12/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

представника відповідача - Зозуля М.М.

прокурора - Вензель Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської митницї
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
08.09.2014р. по справі № 2а-999/12/2070

за позовом Приватного підприємства
"СПС"

до Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області , Харківської митницї
Міндоходів за участю
Прокурора Жовтневого району м. Харкова

про визнання недійсним та скасування
рішення про визначення митної вартості
товарів, визнання недійсним та
скасування картки відмови в прийнятті
декларації митної вартості, стягнення
надмірно сплаченої суми податку на
додану вартість,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "СПС" (далі -
позивач, ПП "СПС") звернулось в суд з
позовом до Харківської обласної
митниці, Головного управління
Державного казначейства України у
Харківській області, в якому просило:
визнати недійсним та скасувати рішення
Харківської обласної митниці про
визначення митної вартості товарів
№807070005/2011/300396/1 від 25 липня 2011 року;
визнати протиправною та скасувати
картку відмови Харківської обласної
митниці в прийнятті декларації митної
вартості №807070005.2011.330463.001 від 25 липня 2011
року; стягнути з Державного бюджету
України на користь приватного
підприємства "СПС" надмірно сплачену
суму податку на додану вартість 18333,30
грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.05.2014 року по справі
№К/9991/77268/12 касаційну скаргу "СПС" було
задоволено частково, Постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року у справі
№2а-999/12/2070 скасовано, а справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 8 вересня 2014
року адміністративний позов
Приватного підприємства "СПС" до
Харківської митниці Міндоходів та
Головного управління Державного
казначейства України у Харківській
області, за участю прокурора
Жовтневого району м. Харкова, про
визнання недійсним та скасування
рішення про визначення митної вартості
товарів, визнання недійсним та
скасування картки відмови в прийнятті
декларації митної вартості, стягнення
надмірно сплаченої суми податку на
додану вартість - задоволено частково.

Скасовано рішення Харківської
обласної митниці про визначення митної
вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25
липня 2011 року.

Скасовано картку відмови Харківської
обласної митниці в прийнятті
декларації митної вартості
№807070005.2011.330463.001 від 25 липня 2011 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач -
Харківська митниця Міндоходів просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог. Скаржник зазначає, що
приймаючи зазначену постанову суд
першої інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував положення ч. 1 ст. 265,
ст. ст. 268-273 Митного кодексу України та
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 11
травня 2011 року між Компанією "UK Spice and
Ingredients, LTD." (Великобританія) (продавець)
та ПП "СПС" (покупець) було укладено
контракт №07/sales/11-1. Відповідно до
Специфікації №1 від 11.05.2011 року до
Контракту № 07/sales/l 1-12 від 11.05.2011 року,
Компанія зобов'язалась поставити, а ПП
"СПС" зобов'язалось прийняти "червоний
перець гострий порошок (Capsicum)" вагою 5000
кг за ціною 1,56 доларів CILIA за 1 кг
загальною вартістю 7800,00 доларів США,
"червоний перець гострий порошок (Capsicum)
Сорт II" вагою 3000 кг за ціною 1,26 доларів
США за 1 кг загальною вартістю 3780,00
доларів США, "куркума мелена" вагою 10000
кг за ціною 2,65 доларів США за 1 кг
загальною вартістю 26500,00 доларів
США"(надалі - товар).

На виконання Контракту № 07/sales/l 1-12 від
11.05.2011 року зі Специфікацією №1 від
11.05.2011 року ПП "СПС" від Компанії "UK Spice and
Ingredients, LTD." згідно комерційного інвойсу
№ WTC/C-08/MIX/2011-2012 від 18.06.2011 року надійшов
товар - "червоний перець гострий
порошок (Capsicum)", вагою 5000 кг, "червоний
перець гострий порошок (Capsicum) Сорт II",
вагою 3000 кг, "куркума мелена", вагою 10000
кг. Відповідно до п. 4.1 Контракту ціна на
товар встановлюється в американських
доларах і зафіксована у Специфікаціях
до Контракту. Зазначена у Специфікації
№ 1 від 11.05.2011 року до Контракту № 07/sales/l
1-12 від 11.05.2011 року ціна товару становить
- "червоний перець гострий порошок
(Capsicum)" - 7800,00 доларів США за 5000 кг (із
розрахунку: 1,56 доларів США за 1 кг),
"червоний перець гострий порошок (Capsicum)
Сорт II" - 3780,00 доларів США за 3000 кг (із
розрахунку: 1,26 доларів США за 1 кг),
"куркума мелена" - 26500,00 доларів США за
10000 кг (із розрахунку: 2,65 доларів США за 1
кг). Згідно п. 7 Контракту оплата товару
здійснюється покупцем на умовах,
зазначених в специфікаціях, які
становлять невід'ємну частину чинного
Контракту. Специфікацією №1 від
11.05.2011р. до Контракту №07/sales/l 1-12 від
11.05.2011 року визначено, що оплата повинна
бути здійснена покупцем двома
частинами: передплата - 10% протягом 3
банківських днів, кінцевий розрахунок
90% повинен бути здійсненим за 7 днів до
прибуття контейнера до порту Одеси.

25 липня 2011 року приватним
підприємством "СПС" до Харківської
обласної митниці була подана
Декларація митної вартості №
807070005.2011.330463.001 від 25.07.2011 року, в якій
було заявлено митну вартість Товару -
"куркума мелена" вагою 10000 кг за ціною 2,65
доларів США за 1 кг загальною вартістю
26500,00 доларів США, яка була визначена
позивачем за 1-м методом оцінки - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Згідно платіжного доручення №2361 від
21.07.2011 року позивач виконав обов'язок
щодо сплати обов'язкових митних
платежів та перерахував до Державного
бюджету України податок на додану
вартість на суму 60579,60 грн.

При здійсненні порівняння заявленого
рівня митної вартості товарів з рівнем
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено, згідно підпункту 2
пункту 2 Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 339 від 09 квітня 2008 року, у митниці
виникли сумніви правильності
заявленої декларантом митної вартості
товару. Так, заявлена позивачем митна
вартість товару "куркума мелена" вагою
10000 кг по ВМД 807070005.2011.330463.001 від 25 липня
2011 року становила: - 2,65 доларів США за 1
кг загальною вартістю 26500,00 доларів США,
а по фактам митного оформлення
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів за даними статистичній базі
ЄАІС ДМСУ становив: - 3,8 долара США за 1
кг, що на 1,15 долара США більше, ніж
заявлена позивачем митна вартість за 1
кг товару.

Зазначений факт став причиною
проведення процедури консультації з
декларантом та витребування
додаткових документів відповідно до
пункту 11 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від № 1766 від 20 грудня
2006 року, про що свідчить запис на
зворотній стороні ДМВ 807070005.2011.330463.001
від 25 липня 2011 року.

Зокрема, декларанту було запропоновано
подати додаткові документи, такі як
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством
для аналізу ринку оцінюваних товарів в
найближчий час.

Декларант під час проведення процедури
консультації додатково надав митному
органу: лист-пропозицію пробника,
сертифікат походження товару,
сертифікат якості, комерційні
пропозиції (прайс-листи), калькуляція,
експортна декларація країни
відправлення.

З огляду на ненадання декларантом
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством
для аналізу ринку оцінюваних товарів в
найближчий час, Харківською обласною
митницею в оформленні вантажної митної
декларації №807070005.2011.330463.001 від 25 липня
2011 року було відмовлено, про що
свідчить картка відмови в прийнятті
митної декларації № 07070005/2011/00555 від 25
липня 2011 року, та прийнято рішення про
визначення митної вартості товарів
№807070005/2011/300396/1 від 25 липня 2011 року, яким
визначено митну вартість товару за
ціною договору щодо ідентичних товарів
відповідно до статті 268 Митного кодексу
України.

25 липня 2011 року листом №25/15 позивач
звернувся до Харківської митниці з
проханням про наданням дозволу на
випуск у вільний обіг під гарантію
сплати до Державного бюджету суми
податків і зборів згідно з митною
вартістю товарів, визначеною митним
органом відповідно до рішення про
визначення митної вартості товарів
№807070005/2011/300396/1 від 25 липня 2011 року.

Листом Харківської митниці від 26 липня
2011 року № 04/3102-8804 надано дозвіл на
випуск товарів у вільний обіг під
гарантію.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
дії Харківської обласної митниці щодо
прийняття рішення Харківської
обласної митниці про визначення митної
вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25
липня 2011 року; та картки відмови
Харківської обласної митниці в
прийнятті декларації митної вартості
№807070005.2011.330463.001 від 25 липня 2011 року є
неправомірними через недотримання
вимог діючого законодавства щодо
захисту прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком сулу першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 339 від 09 квітня 2008 року, який був
чинний на момент виникнення спірних
відносин, контроль за правильністю
визначення митної вартості товарів під
час проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом
відповідно до статті 41 Митного кодексу
України у тому числі шляхом проведення
перевірки документів, поданих для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, і відомостей, що
необхідні для здійснення митного
контролю, а також порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено.

Згідно з пунктами 11, 13, 14 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від № 1766 від 20 грудня 2006 року, для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи протягом 10 календарних днів
після ознайомлення із записом митного
органу про їх подання. За вмотивованою
заявою декларанта такий строк
продовжується. Якщо декларантом не
подано в установлений строк додаткові
документи або якщо він відмовився від
їх подання, митну вартість товарів
визначає митний орган на підставі
наявних відомостей згідно із
законодавством.

Системний аналіз наведених норм дає
підстави стверджувати, що митний орган
має виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості. При цьому, такий контроль в
силу положень пункту 2 Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 339 від 09 квітня 2008
року, може здійснюватися в тому числі
шляхом порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів з рівнем
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, тобто з
використанням бази даних Єдиної
автоматизованої системи Державної
митної служби України, яка містить
відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем
заявленої декларантом митної вартості
товару та рівнем митної вартості
ідентичних або подібних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, не є
достатньою для висновку про
недостовірність даних щодо митної
вартості товарів, заявленої
декларантом, а відтак законом
передбачено порядок проведення
консультацій щодо визначення митної
вартості товару.

Згідно зі статтею 266 Митного кодексу
України основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартості
операції), використовується в разі,
якщо: немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) стосовно продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, що унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не може бути
зроблено відповідне коригування
відповідно до положень частини другої
цієї статті; 4) покупець і продавець не є
пов'язаними між собою особами або хоч і
є пов'язаними між собою особами, але ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Статтею 266 Митного кодексу України
встановлено, що якщо митна вартість не
може бути визначена за методом 1 згідно
з положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, відповідно
до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за
основу може братися або ціна, за якою
оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю відповідно до вимог статті 271,
або обчислена відповідно до вимог
статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

У відповідності до статті 268 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 267 цього Кодексу, за митну
вартість береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що 25 липня 2011 року позивач
надав митному органу декларацію митної
вартості №807070005.2011.330463.001, а Харківська
обласна митниця в свою чергу
витребувала додаткові документи, які
позивач зобов'язаний був надати
протягом 10-ти календарних днів
відповідно до пункту 13 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від № 1766 від 20 грудня 2006 року, або
відмовитись від надання документів,
про що повинен бути зроблений
відповідний запис декларантом на
зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості.

Відповідно до записів на зворотній
стороні ДМВ 807070005.2011.330463.001 від 25 липня
2011 року не вбачається запису відносно
відмови у наданні витребуваних митним
органом документів. При цьому, під час
розгляду справи, з пояснень сторін
встановлено, що позивач не відмовлявся
від надання додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару
та надав додаткові документи, які на
думку позивача в повній мірі
підтверджують митну вартість товару.

Отже, відповідно до положень пункту 14
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від № 1766 від 20 грудня
2006 року, в редакції на час виникнення
спірних правовідносин, якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

Виходячи з наявних матеріалів справи
та пояснень сторін, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що Харківською обласною
митницею не було дотримано вимог
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від № 1766 від 20 грудня
2006 року, а саме не було витримано
10-денний термін для надання позивачем
додаткових документів при відсутності
відмови у наданні таких документів.
Таким чином, митним органом було
порушено порядок прийняття рішення та
не було належним чином, в повній мірі,
дотримано процедури консультації з
позивачем, що в свою чергу є підставою
для скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до положень Методичних
рекомендацій, затверджених наказом
Державної митної служби України від 19
жовтня 2010 року № 1242, які діяли під час
виникнення спірних правовідносин,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством,
та відомості про якісні характеристики
товару можуть бути витребувані митним
органом у разі: наявності у поданих
документах неточностей або
розбіжностей; виникнення потреби в
уточненні заявленої митної вартості за
умови, що відповідна цінова інформація
відсутня у митного органу.

Вказані Методичні рекомендації
містять виключний перелік підстав для
витребування у декларанта висновків
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством.
При цьому, з наявних матеріалів справи
не вбачається виявлення митним органом
у поданих документах неточностей або
розбіжностей. А з огляду на прийняте
відповідачем рішення про визначення
митної вартості товарів №807070005/2011/300396/1
від 25 липня 2011 року, яким визначено
митну вартість товару за ціною
договору щодо ідентичних товарів
відповідно до статті 268 Митного кодексу
України, у митного органу була наявна
відповідна цінова інформація.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що жодних зауважень до
поданих декларантом документів, митний
орган під час проведення консультацій
не зазначив.

Під час розгляду справи, відповідачем,
в порядку ст.71 КАС України, не було
надано доказів, які б об'єктивно
свідчили про те, що подані до митного
оформлення документи містять
розбіжності чи ознаки підробки, не
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів або
не містять відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, про існування
взаємозв'язку між продавцем та
покупцем, що вплинув на заявлену
декларантом митну вартість товару.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про неправомірність
витребування Харківською обласною
митницею у ПП "СПС" висновків про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством, при наданні позивачем
переліку документів, що підтверджують
митну вартість товару у повному обсязі
та протиправність відмови у
розмитненні товару за ціною договору.

Відносно тверджень апеляційної скарги,
що декларант додаткового часу для
надання необхідних документів не
вимагав, що підтверджується власноруч
зробленим записом ОСОБА_4 "Прошу надати
рішення про визначення митної вартості
для оформлення ВМД під гарантійні
зобов'язання", з огляду на що митним
органом було якнайшвидше прийнято
рішення про визначення митної вартості
товару, через що не дотримано 10-денний
строк на надання декларантом
додаткових документів, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно положень Порядку випуску
товарів у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання при ввезенні їх на митну
територію України, затвердженого
наказом Державної митної служби
України від 17 березня 2008 року №230 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 березня 2008 року за
№259/14950, випуск у вільний обіг товарів у
разі виникнення потреби в уточненні
заявленої митної вартості таких
товарів або незгоди декларанта з
митною вартістю, визначеною митним
органом, може бути здійснений на
підставі письмового звернення
декларанта до митного органу з
відповідним проханням. Митний орган
розглядає звернення та не пізніше
дводенного строку приймає рішення щодо
можливості випуску таких товарів у
вільний обіг під обрані декларантом
гарантійні зобов'язання. Про прийняте
рішення митний орган письмово
повідомляє декларанта.

Однак, положення вказаного порядку не
передбачають, що при вирішенні питання
щодо можливості випуску таких товарів
у вільний обіг під обрані декларантом
гарантійні зобов'язання, митним
органом приймається рішення про
визначення митної вартості товару.

Таким чином, твердження відповідача, що
прийняття передчасного рішення про
визначення митної вартості товару без
дотримання процедури, було ініційовано
ПП "СПС" не відповідає фактичним
обставинам справи та не передбачено
чинним на час виникнення спірних
правовідносин законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги в частині
скасування рішення Харківської
обласної митниці про визначення митної
вартості товарів №807070005/2011/300396/1 від 25
липня 2011 року та картки відмови
Харківської обласної митниці в
прийнятті декларації митної вартості
№807070005.2011.330463.001 від 25 липня 2011 року є
обґрунтованими.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом першої
інстанції під час розгляду справи
вимог ч. 1 ст. 265, ст. ст. 268-273 Митного
кодексу України та ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митницї
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 08.09.2014р. по
справі № 2а-999/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 03.11.2014 р.