Справа № 2-а-2/11
Суддя: Макарова Т. Ю.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської областіСправа
№ 2-а-2/11
Номер провадження 6-а/213/85/14
У Х В А Л А

03 листопада 2014 року Інгулецький
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Макарової Т.Ю.

за участю
секретаря Купрієнко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.
Кривому Розі подання державного
виконавця про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення - постанови суду у справі №
2а-2/11 (пр. № 2-а/213/13/13), на підставі якої
24.03.2014 року видано виконавчий лист,

В С Т
А Н О В И В:

Старший державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Дніпропетровській області
Сивокозов О.М. звернувся до суду з
зазначеним поданням, посилаючись на те,
що на виконанні відділу знаходиться
виконавче провадження, відкрите 28.04.2014
року на підставі виконавчого листа від
24.03.2014 року № 2а-2/11 (пр. № 2-а/213/13/13),
виданого Інгулецьким районним судом м.
Кривого Рогу про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за період з
02.06.2010 року по 01.10.2010 року в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Боржником рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк не виконано в цілому, а лише в
частині здійснення перерахунку
підвищення до пенсії, відповідно до
чого згідно рішення суду нарахована
сума недоплаченої пенсії у розмірі 650,59
грн., але зазначені грошові кошти
стягувачу не перераховано.

Зазначений виконавчий лист не може
бути переданий до органу Державної
казначейської служби в зв'язку з тим, що
судом прийнято рішення про
зобов'язання вчинити певні дії, а не про
стягнення коштів.

Тому, відповідно до ст. 7 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», ст.ст. 11, 36
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
просить змінити спосіб і порядок
виконання постанови суду, на підставі
якої видано виконавчий лист від 24.03.2014
року у справі № 2а-2/11 (пр. № 2-а/213/13/13), із
зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Інгулецькому районі
м.Кривого Рогу здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_2 підвищення до
пенсії згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 02.06.2010 року по
01.10.2010 року в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період, на
стягнути з відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу за
рахунок Державного бюджету на користь
ОСОБА_2 суму нарахованої під час
виконання рішення доплати до пенсії за
період з 02.06.2010 року по 01.10.2010 року в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період, у розмірі 650 грн.
59 коп.

Сторони та заявник повідомлені про
дату судового засідання, але до суду не
з'явились.

Заявник в поданні просив
розглянути подання без участі
державного виконавця.

Боржник - УПФУ в Інгулецькому
районі м. Кривого Рогу - заперечень не
надав.

Відповідно до ст.263 КАС України
неприбуття в судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду заяви.

Розглянувши письмові матеріали
справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу від 15.07.2013 року у
справі № 2а-2/11 (пр. № 2-а/213/13/13), залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20.11.2013 року, позовні вимоги ОСОБА_2
до УПФУ в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу про визнання протиправною
бездіяльності відповідача та
зобов'язання перерахувати і виплатити
недоплачену суму підвищення до пенсії
дитині війни задоволено частково,
визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 02.06.2010 року по 01.10.2010 року у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
02.06.2010 року по 01.10.2010 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період /а.с.51-53, 70/.

Відповідно до ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем 28.04.2014 року відкрито
виконавче провадження, про що винесено
відповідну постанову, копії якої
направлено сторонам виконавчого
провадження. Одночасно державним
виконавцем боржнику було надано строк
для самостійного виконання рішення.
Боржником рішення суду у встановлений
державним виконавцем строк для його
самостійного виконання не виконано в
цілому, а лише в частині здійснення
перерахунку недоплаченого підвищення
до пенсії «дитині війни», відповідно
чого нарахована сума 650,59 грн., але
зазначені грошові кошти позивачу не
перераховано.

Як зазначено в поданні,
невиконання рішення суду боржником в
частині виплат нарахованої суми
обумовлено наступним:

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Згідно з Конституцією України
Державний бюджет України і бюджетна
система України встановлюються
виключно законами (п.1 ч.2 ст. 92). Такими
законами є закони України про
Державний бюджет України на кожний рік,
Бюджетний кодекс України.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 23
Бюджетного кодексу України будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого законом про Державний
бюджет України.

Статтею 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
визначено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цих законів,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Відповідно до п.2 ст.72 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», кошти
Пенсійного фонду не включаються до
складу Державного Бюджету України.

Головним розпорядником коштів за
цією програмою є Міністерство
соціальної політики України.

Прикінцевими положеннями Закону
України «Про Державний Бюджет України
на 2011-2014 рік» установлено, що положення
статей 5, 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансування ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України».

Таким чином, у відповідності до
паспортів бюджетних програм за
відповідними кодами бюджетної
класифікації видатків бюджету, видатки
на погашення заборгованості за
зазначеним рішенням суду на 2014 рік не
передбачено.

Примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», якщо рішення суду про
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державний
орган, не виконано протягом двох
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Статтею 263 КАС України передбачено,
що за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання, за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин, адже в такій спосіб
змінюються висновки вже прийнятого
судового рішення. Тобто зміна способу
виконання судового рішення повинна
узгоджуватись з тими обгрунтуваннями,
на які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

В даному випадку державний
виконавець звертається до суду з
поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення із
зобов'язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії «дитині війни» та
виплату нарахованої (невизначеної
судом) суми на стягнення вже конкретної
суми, яка стала відомою лише після
часткового виконання рішення суду,
хоча позовні вимоги про стягнення
заборгованості позивачем не
заявлялись і судом не вирішувались, що
свідчить про те, що вимоги подання
державного виконавця не узгоджуються з
приписами ст.263 КАС України, оскільки по
суті є іншими вимогами, які не були
предметом розгляду в суді, відповідно
до яких приймалося судове рішення.

Крім того, задоволення заяв про
зміна способу та порядку виконання
можливо лише у виняткових випадках, які
суд визначає, виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передано
стягувачеві, стихійне лихо, інші
надзвичайні події).

Суд вважає, що під зміною способу і
порядку виконання судового рішення
розуміється прийняття судом нових
заходів для виконання рішення суду у
разі неможливості його виконання у
порядку і спосіб, раніше встановленими,
але при цьому без зміни його змісту.

Всі заявлені позивачем вимоги були
розглянуті судом, в судовому рішенні
конкретно відображено аналіз обставин
справи, проаналізовано надані суду
докази, по всім заявленим позовним
вимогам судом надано висновок, рішення
містить посилання на відповідні норми
матеріального та процесуального права.

Зміна способу та порядку виконання
рішення з урахуванням вимог подання
державного виконавця фактично потягне
за собою як зміну резолютивної частини
судового рішення, яке знаходиться на
примусовому виконанні, так і спонукає
суд фактично досліджувати нові
обставини та вимоги, що не заявлялися
позивачем та не були предметом
судового розгляду, а саме -
досліджувати розпорядження пенсійного
органу, прийняте ним на виконання
рішення суду, яке набрало законної
сили, відносно донарахування
конкретної сими підвищення до пенсії
«дитині війни» та перевіряти
правильність та обгрунтованість цієї
суми, так як згідно подання
пропонується стягнення з відповідача
конкретної суми, правильність розміру
якої судом не досліджувалась та не
перевірялась.

З наданих суду матеріалів
вбачається, що виконання постанови
суду неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Отже,
виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду.

Вказаної правової позиції
дотримується і Вищий адміністративний
суд України в ухвалі від 12 лютого 2014
року у справі № К/800/598/14.

При цьому суд враховує, що відповідно
до постанови Верховного Суду України
від 28.10.2008 року у справі № 21-739во08,
21-863во08, згідно ст.ст. 21, 105, 162 КАС України
адміністративні суди повинні
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат, пенсій певній
категорії громадян, протиправними у
випадку порушення закону та
зобов'язувати здійснювати нарахування
і виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум. Таке правило
підлягає застосуванню і під час
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Крім того, в поданні державного
виконавця не зазначена дата винесення
постанови суду, спосіб і порядок якої
необхідно змінити; до подання не
долучений розрахунок суми
заборгованості, що позбавляє суд
можливості її перевірити.

Крім того, відсутність коштів на
виконання рішення суду не є підставою
для зміни способу та порядку його
виконання.

За таких підстав суд вважає
необхідним у задоволенні подання
відмовити.

Керуючись ст.ст. 165, 263 КАС України, суд

У Х В
А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі № 2а-2/11 (пр. № 2/213/13/13),
на підставі якої Інгулецьким районним
судом м.Кривого Рогу 24.03.2014 року видано
виконавчий лист, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя