Справа № 206/4863/14-а(2-а/206/135/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2014 рокусправа №
206/4863/14-а(2-а/206/135/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
матеріали адміністративної справи за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 15 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23.17.2014 року звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила:

- визнати протиправними та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м.
Дніпропетровська №60 від 18.07.2014 року
щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку
пенсії за ст.33 Закону України "Про
державну службу";

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок ОСОБА_1 з серпня 2012 року
пенсії державного службовця з
урахуванням фактично отриманих сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, допомоги
на оздоровлення та індексації грошових
доходів, з яких сплачено страхові
внески, та виплатити з урахуванням
фактично отриманих сум.

Постановою Бабушкінського районного
суду від 15 серпня 2014 року позовні
вимоги задоволені.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
обґрунтування якої послався на те, що
відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» матеріальна
допомога не є складовою заробітної
плати, а тому не може враховуватись при
обчисленні пенсії, просив прийняти
нове рішення яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Згідно статті 183-2 КАС України справу
розглянуто в порядку скороченого
провадження.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, що позивач з
06.08.2012 року отримує пенсію як державний
службовець. При розрахунку пенсії не
були враховані виплати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
суми індексації заробітної плати, з
яких сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування .

10 липня 2014 року позивач звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
зробити їй перерахунок пенсії
відповідно до наданої довідки про
заробітну плату за період з 01.06.2010 року
по 31.07.2012 року.

Листом від 18.07.2013 року №60 відповідач у
здійсненні такого порахунку відмовив з
посиланням на те, що порядок обчислення
заробітку для призначення та
перерахунку пенсії державним
службовцям відповідно до Закону
України "Про державну службу" визначено
п.3 постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року "Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії" (посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до законів,
визначених у п.1 цієї постанови,
враховуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії). Інші виплати, а саме
матеріальна допомога на оздоровлення
при наданні щорічної відпустки, яка
внесена в довідки про заробітну плату
до розрахунку пенсії державного
службовця не враховуються, так як не
внесені до складових заробітної плати,
передбачених вищезазначеними
нормативно-правовими актами. (а.с.7).

При вирішенні спору колегія суддів
виходить з правової позиції Верховного
Суду України, викладеній в постанові
від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11,
яка відповідно до статті 244-І КАС
України є обов'язковою для
застосування в судовій практиці, і
зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про
необхідність врахування при
перерахунку пенсії позивачу сум суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації заробітної
плати, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Доводами апеляційної скарги зазначені
обставини не спростовані.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 15 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова