Справа № 597/1035/13-а 2а/597/43/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р.
Справа № 876/13177/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 11.09.2013 р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області про стягнення виплат
громадянам, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,-

встановив:

22.08.2013 року позивач - ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до відповідача -
управління Пенсійного Фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області про стягнення виплат
громадянам, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи.

Зокрема позивач просив суд : визнати
неправомірними дії відповідача щодо
невиконання постанови Заліщицького
районного суду Тернопільської області
від 02.11.2010 року по справі № 2-а-414/10 та
зобов'язати відповідача виконувати
рішення суду, яке набрало законної
сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС. Постановою Заліщицького районного
суду Тернопільської області від 02.11.2010
року по справі № 2-а-414/10 відповідача
зобов'язано провести позивачу
перерахунок та виплатити пенсію як
інваліду ІІ групи відповідно до вимог
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи» з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року та з 01.01.2010 року.

ОСОБА_1 зазначає, що попри те, що рішення
набрало законної сили і немає обмежень
його дії в часі, дана постанова
виконувалась лише до 01.08.2011 року.

Позивач зазначив, що на даний час вона
отримує пенсію в неналежних розмірах,
всупереч постанові суду першої
інстанції, що на думку ОСОБА_1 порушує
її громадянські права.

Постановою Заліщицького районного
суду Тернопільської області від 11.09.2013
р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
(категорія 1), інвалідом 2 другої групи,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Тернопільською ОДА
09.11.2000 року (а.с. 7).

Як вбачається із постанови
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 02.11.2010 року
по справі № 2-а-414/10 відповідача
зобов'язано провести позивачу
перерахунок та виплатити пенсію як
інваліду ІІ групи відповідно до вимог
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи» з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року та з 01.01.2010 року (а.с.4).

Судом встановлено, що дана постанова
набрала законної сили.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
(категорія 1), інвалідом 2 другої групи, а
тому має право на отримання пенсії по
інвалідності на підставі ст. 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі ст. 50 цього Закону,
що підтверджується постановою
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 02.11.2010 року.

Як вбачається із заперечення
відповідача № 1880/04 від 05.09.2013 року (а.с.
12-14), ОСОБА_1 в грудні 2010 року проведено
перерахунок та виплату пенсії на
виконання постанови Заліщицького
районного суду Тернопільської області
від 02.11.2010 року, яку позивач отримував
до 01.08.2011 року, після чого йому було
проведено перерахунок пенсії
відповідно до Постанови КМУ № 745 від
06.07.2011 року «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету», а з
01.01.2012 року - згідно постанови КМУ від
23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, ОСОБА_1 в грудні 2010 року, на
виконання постанови Заліщицького
районного суду Тернопільської області
від 02.11.2010 року, здійснено перерахунок
та виплату пенсії починаючи з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року та з 01.01.2010 року по 31.07.2011 року
згідно з вимогами ст.ст. 50,54,67 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Пенсію у встановленому рішенням суду
розмірі ОСОБА_1 отримувала до часу
виконання управлінням п.4 прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» та доручення
КМУ, даного протоколом № 63 від 05.09.2011
року на виконання раніше прийнятої
Кабінетом Міністрів України Постанови
№ 745 від 06.07.2011 року «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності з 23.07.2011 року.

Тому, починаючи з 01.08.2011 року, позивачу
проведено перерахунок пенсії
відповідно до вказаної постанови,
підпунктами 1 і 3 якої передбачено
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи», особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
інвалідам 2 групи, у розмірі 20 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, а розміри пенсії для
інвалідів 2 групи, щодо яких
встановлено причинний зв'язок з
Чорнобильською катастрофою,
встановлено у розмірі не нижче 1090,00 грн.

Ці положення діяли до 01.01.2012 року, коли
набула чинності Постанова КМ України №
1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якою позивач
отримує пенсію.

Колегія суддів бере до уваги
інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2011 N 1091/11/13-11, з якого слідує, що 14
червня 2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України N 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання: яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій
із них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову N 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто до 23
липня 2011 року, застосуванню підлягали
положення статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З 23 липня 2011 року правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року N 745.

Беручи до уваги вищевикладене, судом
апеляційної інстанції встановлено, що
у період з 01.08.2011 року управління
Пенсійного фонду діяло відповідно до
постанови від 6 липня 2011 року № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", а з 01.01.2012 року
відповідно до постанови КМ України №
1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто з дотримання на
момент нарахування та виплати пенсії
норм діючого законодавства, відтак дії
відповідача є правомірними, а тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Також, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що з
набранням законної сили постановою
Кабінету Міністрів України N 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", тобто з 23.07.2011 року
спірні правовідносини втратили свою
актуальність, оскільки з даного
періоду визначення порядку та розмірів
виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виходячи із наявних фінансових
ресурсів державного бюджету,
делеговано Кабінету Міністрів України,
який на виконання Законів України Про
Державний бюджет України на відповідні
роки (2011-2013 рр.), прийняв постанови,
відповідно до яких позивачу
нараховувалась та виплачувалась
пенсія.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, суд апеляційної інстанції прийшов
до висновку, що Пенсійний фонд
проводячи нарахування та виплату
ОСОБА_1 пенсії, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи у період з 01.08.2011 року
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України № 745 та № 1210 - діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, відтак у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані
вимоги процесуального закону, оскільки
до спірних правовідносин вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке не
підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Заліщицького
районного суду Тернопільської області
від 11.09.2013 р. по справі № 597/1035/13-а
(2-а/597/43/13) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О.Большакова

Т.І. Шинкар