Справа № 806/5236/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/57215/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ліпський Д.В., Штульман
І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі на ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від
19.09.2013р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 17.10.2013р. у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі до Житомирського
колективного учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
сліпих про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі звернулося
до суду із позовом про стягнення з
Житомирського колективного
учбово-виробничого підприємства УТОС
боргу в сумі 5156,20 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15.08.2013р.
позов задоволено. Стягнуто з
Житомирського колективного
учбово-виробничого підприємства УТОС
на користь управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі 5156,20 грн
заборгованості.

У вересні 2013 року Житомирське
колективне учбово-виробниче
підприємство УТОС звернулось до суду
першої інстанції із заявою про
розстрочення виплати заборгованості в
сумі 5156,20 грн з вересня по грудень 2013
року.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.09.2013р.,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.2013р.,
заяву Житомирського колективного
учбово-виробничого підприємства УТОС
задоволено.

Розстрочено виконання постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 15.08.2013р.
Борг в сумі 5150,20 грн підлягає погашенню
по 1289,05 грн щомісячно з 01.09.2013р. по
01.12.2013р. включно.

З такими рішеннями судів не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог заявника.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції. Незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Так, судами встановлено, що 04.09.2013р.
Житомирське учбово- виробниче
підприємство УТОС звернулось до суду з
заявою про розстрочення виконання
постанови Житомирського окружного
адміністративного суду від 15.08.2013р.
строком на чотири місяці з вересня по
грудень 2013 року, оскільки підприємство
перебуває в тяжкому фінансовому стані
та не має змоги сплатити кошти в сумі
5156,20 грн. одним платежем. Крім того, у
зв'язку із закінченням в липні 2013 року
строку дії пільгового оподаткування з
третього кварталу 2013 року підприємство
змушене сплачувати повністю всі
податки.

Задовольняючи заяву про розстрочення
виконання рішення суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з наявності
підстав для розстрочення виконання
постанови суду від 15.08.2013р. на чотири
місяці з 01.09.2013р. по 01.12.2014р. включно
рівними щомісячними платежами по 1289,05
грн.

Поряд з цим, на день розгляду справи
судом апеляційної інстанції
відповідач частково погасив суму
розстроченої заборгованості.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки доводи
заявника про те, що законодавством не
передбачено розстрочення та
відстрочення сум заборгованості з
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» є
необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без змін
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційним
судом правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 226, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
залишити без задоволення, а ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.09.2013р. та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.2013р. у
даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Д.В. Ліпський

І.В. Штульман