Справа № 804/8483/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 804/8483/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.07.2014 року у справі № 804/8483/14 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа без самостійних вимог: сьома
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання протиправними дії
та зобов'язання скасувати арешт, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було
залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою
суду першої інстанції, ОСОБА_1
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просить ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014 року
скасувати та прийняти судове рішення,
яким направити справу № 804/8483/14 до суду
першої інстанції для продовження
розгляду справи.

Також, заявник апеляційної скарги
зазначив, що нею не був пропущений
строк на подання адміністративного
позову, оскільки саме 17.06.2014 року, тобто
з моменту отримання відмови
Відповідача скасувати арешт,
накладений на майно по АДРЕСА_1 у неї
виникло право на оскарження
протиправних дій Відповідача стосовно
не скасування арешту майно, що свідчить
про не пропущення строку на подання
адміністративного позову.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
процесуального права, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просила

- визнати протиравними дії Відповідача
щодо прийняття рішення від 16.06.2014 року
№0314/12607/12 про відмову у скасуванні
арешту накладеного на нежитлове
приміщення ІІ по АДРЕСА_1;

- зобов'язати Відповідача скасувати
арешт, накладений на нежитлове
приміщення №ІІ поз.1-6, загальною площею
55.8 кв.м, в підвалі житлового будинку
літ.А-4, за адресою: АДРЕСА_1, на підставі
постанови №б/н від 06.12.2007 року, виданої
Державною виконавчою службою
Бабушкінського району у Єдиному
державному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запис про
обтяження від 27.12.2007 року за
реєстраційним номером 6330930.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.06.2014 року
провадження у справі було відкрито.

Проте, ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.07.2014 року адміністративний позов було
залишено без розгляду.

Залишаючи адміністративний позов без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що в даному випадку мають
застосовуватися положення ст.181 КАС
України, відповідно до якої оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця або державної
виконавчої служби мають оскаржувати ся
протягом 10 днів з моменту коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права. Оскільки 10
денний строк пропущений був, а докази,
які б підтверджували наявність причин
такого пропуску надані не були, то
вбачаєть за необхідне залишити
адміністративний позов без розгляду.

Суд першої інстанції не погоджується з
зазначеними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Приписами ст.101 КАС України
встановлено, що процесуальні строки -
це встановлені законом або судом
строки, у межах яких вчиняються
процесуальні дії.

Згідно зі ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що загальний строк на подання
адміністравтиного позову складає 6
місяців. Строк на подання
адміністративного позову є
процесуальним строком, який у разі його
пропущення може бути подовжений, за
умови наявності поважних підстав його
пропуску. У разі відсутності підстав
для подовження строку на подання
адміністративного позову, суд залишає
позов без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач дізналася про порушення свого
права 19.03.2014 року при отриманні листа
№67/01-16 від приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, яким вона повідомила
Позивача, що згідно відомостей з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно на приміщення ІІ в
будинку АДРЕСА_1 накладено арешт Сьомою
державною нотаріальною конторою на
підставі постанови № б/н державної
виконавчої служби в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська.

На думку суду першої інстанції, в
даному випадку мають застосовуватися
приписи ст.181 КАС України, відповідно до
яких учасники виконавчого провадження
(крім державного виконавця) та особи,
які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду:
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Проте, суд апеляційної інстанції
зазначає, що положення зазначеної
статті можуть використовуватися лише
при наявності самого виконавчого
провадження, або вчинення дій в порядку
його провадження.

В свою чергу, з матеріалів справи
вбачається, що 07.04.2014 року Позивач
звернулася до Відповідача з заявою
надати інформацію про наявність у
нього відкритих виконавчих проваджень
стосовно звернення стягнення або
накладення штрафу на майно, яке
належить ОСОБА_3, а у разі їх наявності -
надати копії документів, на підставі
яких було накладено арешт.

21.05.2014 року Відповідач повідомив, що
станом на 20.05.2014 року у відділі ДВС
відсутні виконавчі провадження,
стороною в яких є ОСОБА_3, а також
відстутні провадження про звернення
стягнення або накладення штрафу на її
майно. Проте, у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
наявний запис від 27.12.2007 року за
реєстраційним номером 6330930 про
обтяження нежитлового приміщення, яке
належить ОСОБА_3.

Отже, виходячи з того, що саме виконавче
провадження відсутнє, то відповідно
відсутні підстави для застосування
положень ст.181 КАС України, що свідчить
про необхідність застосування
загального шестимісячного строку на
подання адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом 18.06.2014 року, а
дізналася про порушення свого права з
листа приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про неможливість
оформлення права власності на нерухоме
майно, який вона отримала 19.03.2014 року.

Отже, відповідно відрахування
шестимісячного строку має
розпочинатися з 19.03.2014 року та
закінчується 20.09.2014 року, що свідчить
про відсутність факту пропущення
Позивачем строку на подання
адміністративного позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
суд першої інстанції при винесенні
ухвали про залишення
адміністративного позову без розгляду,
дійшов хибного висновку, про
пропущення Позивачем строку на подання
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
оскаржувана ухвала Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.07.2014 року є незаконною, та такою що
підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014 року
у справі № 804/8483/14- скасувати .

Матеріали справи № 804/8483/14 направити до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду справи.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко