Справа № 694/1529/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
694/1529/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Нестерук Т.М.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
08 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася до Звенигородського
районного суду Черкаської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
щодо відмови у здійсненні перерахунку
призначеної пенсії державного
службовця, з урахуванням призначеного
розміру 90 % заробітної плати, згідно з
наданими довідками № 2892/03 від 30 липня
2014 року про заробітну плату за останні
24 календарні місяці перед виходом на
пенсію, з урахуванням зазначених в ній
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум індексації заробітної
плати; зобов'язання провести
перерахунок та постійну виплату
призначеної їй пенсії державного
службовця, починаючи з 20 лютого 2014 року,
відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», у призначеному
розмірі 90 % заробітної плати, згідно з
наданими довідками № 2892/03 від 30 липня
2014 року про заробітну плату останні 24
календарні місяці перед виходом на
пенсію, з урахуванням зазначених в ній
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум індексації заробітної
плати.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 08 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

У відповідності до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо:

1) зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії щодо
розгляду звернення, у тому числі
інформаційного запиту, фізичної або
юридичної особи;

2) оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 8 ст. 183-2 КАС України,
апеляційні скарги у справах,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої цієї статті, розглядаються
апеляційними судами в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, згідно із записами трудової
книжки, позивач має загальний стаж 31
рік 11 місяців 19 дні, стаж державної
служби складає 20 років 09 місяців 17 днів.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області з 07 жовтня 2008 року та отримує
пенсію державного службовця,
відповідно до Закону України «Про
державну службу», в розмірі 90 %
заробітної плати працюючого
державного службовця без включення до
розміру заробітної плати позивача
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати.

31 липня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку його пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 90 % заробітної плати за
останнім місцем роботи на державній
службі, з урахуванням суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати.

Листом № 2969/04 від 05 серпня 2014 року
відмовлено позивачу в проведенні
такого перерахунку, посилаючись на те,
що такі виплати не включаються в
заробіток для обчислення пенсії
державного службовця, а тому відсутні
підстави для перерахунку пенсії
позивача.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Згідно з довідкою, виданою Управлінням
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області, № 2892/03 від 30 липня 2014 року, в
графі «інші виплати» відображені суми,
з яких справлялися страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування, до яких входили й інші
виплати, які складались з матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань,
індексації.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 вказаного Закону, у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці», основна заробітна плата.
Це - винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Колегія суддів зазначає, що аналіз
наведених положень дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
винагорода за вислугу років входять до
структури заробітної плати державного
службовця.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1078 від 17 липня 2003 року, індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані в гривнях на території
України, які не мають разового
характеру: оплата праці найманих
працівників підприємств, установ,
організацій у грошовому виразі, яка
включає оплату праці за виконану
роботу згідно з тарифними ставками
(окладами) і відрядними розцінками,
доплати, надбавки, премії, гарантійні
та компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші
компенсаційні виплати, що мають
постійний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

За змістом ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. До такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених законодавчих
норм, отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28
травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 03
червня 2014 року у справі № 21-134а14.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії є
обґрунтованими та засновані на нормах
права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності відмови у проведенні
перерахунку пенсії позивача з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум індексації заробітної
плати, що підтверджується наявними в
матеріалах справи документами та
наведеними законодавчими нормами.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі
оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення,
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 08 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.