Справа № 404/6206/14-а
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6206/14-а
Номер провадження 2-а/404/492/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого
судді Кулінка Л.Д.

при секретарі
Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1, до
інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Кіровограда старшого
сержанта міліції Токар Сергія
Миколайовича, про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.07.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дій інспектора та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, серії
ПС1 № 497482 від 14.07.2014 року, згідно якої на
нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00
грн. за порушення пункту 16.12 в Правил
дорожнього руху України, за що
передбачена адміністративна
відповідальність за частиною 2 статті
122 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги, підтримав, посилаючи на
обставини, викладені в позовній заяві
та просив їх задовольнити.

Відповідача повідомлено про дату, час і
місце судового розгляду в порядку
частини 9 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(а.с. 15, 28). Проте відповідач в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд встановив наступне.

Постановою серія ПС1 № 497482 від 14.07.2014
року на позивача накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення
пункту 16.12 в Правил дорожнього руху
України, за що передбачена
адміністративна відповідальність за
частиною 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення, серії
АВ2 № 833300 від 14.07.2014 року, на підставі
якого було складено постанову серія ПС1
№ 497482 від 14.07.2014 року, позивач, 14.07.2014
року о 12:20 год. керуючи автомобілем
Опель Віваро 1.9, державний номер НОМЕР_1
в м. Кіровограді по просп.
Університетський та в'їжджаючи в
перехрестя рівнозначних доріг просп.
Промисловий - вул. Мурманська не надав
перевагу в русі автомобілю Опель
державний номер НОМЕР_2, який
наближався на перехресті праворуч з
просп. Промисловий, чим порушив пункт
16.12 в Правил дорожнього руху України.

Свою вину позивач не визнав. Зазначив,
що Правила не порушував.

Пунктом 16.12 в. Правил дорожнього руху
України визначено, що на перехресті
рівнозначних доріг водій нерейкового
транспортного засобу зобов'язаний дати
дорогу транспортним засобам, що
наближаються праворуч.

Порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, ненадання переваги в
русі маршрутним транспортним засобам,
порушення правил обгону і зустрічного
роз'їзду, безпечної дистанції або
інтервалу, розташування транспортних
засобів на проїзній частині, порушення
правил руху автомагістралями,
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, містить склад
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
тягне за собою накладення штрафу від
двадцяти п'яти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Положеннями статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу статті 245 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідачем подано через канцелярію
суду письмові заперечення та матеріали
адміністративного правопорушення (а.с.
16-21). У доданому до постанови протоколі
про адміністративне правопорушення
інспектором ДПС не зазначено, як було
виявлене правопорушення, як доказ на
підтвердження факту порушення
позивачем Правил дорожнього руху
України вказано та додано до
матеріалів справи лише пояснення
свідка, ОСОБА_4 (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_5, викликаний судом в
порядку статті 65 Кодексу
адміністративного судочинства
України, як особа, якій можуть бути
відомі обставини, що належать з'ясувати
у справі. Про час та місце розгляду
справи ОСОБА_5 повідомлений належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 27), проте до суду не
з'явився, причини неявки не повідомив. В
свою чергу відповідач не вжив заходів
щодо забезпечення явки свідка в судове
засідання, показання якого є єдиним
доказом на які посилається відповідач
як на підставу своїх заперечень. Свідок
- це учасник процесу, основна функція
якого - дати правдиві показання щодо
відомих йому обставин. Показання
свідка - це одне з найважливіших джерел
доказів в адміністративному процесі, з
якого суд одержує відомості про
наявність чи відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. А тому
допит свідка під присягою в судовому
засіданні є належним та допустимим
доказом, що підлягає оцінці під час
вирішення справи. За таких обставин,
подані відповідачем пояснення свідка,
додані до протоколу про
адміністративне правопорушення, без
допиту цієї особи в судовому засіданні
під присягою, суд сприймає критично.
Інших належних та допустимих доказів
відповідачем суду не надано.
Відповідач не прийняв до уваги
заперечення позивача та його пояснення
і виніс постанову по справі про
адміністративне правопорушення лише
на підставі складеного протоколу про
адміністративне правопорушення.

Також, відповідачем не надано інших
доказів (відео-, фотофіксації або
графічного креслення), та належним
чином зафіксований факт здійснення
проїзду позивачем перехрестя з
порушенням Правил дорожнього руху
України, а тому, пояснення свідка, як
доказ інспектора ДПС не є
обґрунтованим та беззаперечним
доказом, який й би доводив вину
позивача у скоєнні адміністративного
правопорушення.

Проте позивачем на підтвердження своїх
вимог подано достатньо доказів на
спростування своєї вини. В судовому
засіданні позивач пояснив, що він
дійсно, виїжджаючи на перехрестя
рівнозначних доріг на великій відстані
від себе побачив, що по перехрещуваній
дорозі повільно рухався транспортний
засіб, який знаходився на відстані від
автомобіля позивача більше ніж на 50 м.,
а тому ОСОБА_1 продовжив рух у
потрібному йому напрямку, не порушуючи
вимог Правил дорожнього руху України
та не допускаючи створення перешкод у
русі транспортним засобам, що мають
перевагу, а також пішоходам. В якості
доказів своєї невинуватості у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 2 статті 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, позивачем надано відео
на диску з відеореєстратора (а.с. 31),
встановленого в його автомобілі, при
перегляді якого судом з'ясовано, що
позивач не здійснив порушення при
проїзді перехрестя, а також фото з
місця вчинення правопорушення (а.с. 8-10).

Крім того, в судовому засіданні в
якості свідка, за клопотанням позивача,
допитаний ОСОБА_6, з наданих пояснень
якого вбачається, що позивач не
порушував Правила дорожнього руху
України, а також свідок вказав на
неправомірність дій інспектора при
отриманні пояснень від ОСОБА_5.

Таким чином, судом при розгляді справи
встановлено, що при складанні
постанови про адміністративне
правопорушення стосовно позивача
суб'єктом владних повноважень -
інспектором ДПС - вчинено порушення, а
саме: в порушення вимог статті 280
Кодексу України про адміністративні
правопорушення не з'ясовані всі
обставини, що підлягають з'ясуванню при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, не встановлено
винність позивача у вчинені порушення,
належні та допустимі докази на
підтвердження порушення позивачем
Правил дорожнього руху України суду не
надано.

За приписом частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на встановлені в судовому
засіданні обставини, приймаючи до
уваги той факт, що відомості та докази,
надані позивачем спростовують
обставини, викладені в постанові у
справі про адміністративне
правопорушення, з огляду на
відсутність належних та допустимих
доказів на підтвердження заперечень з
боку відповідача, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно із пунктом 1 статті 247 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, провадження в справі
про адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності
складу адміністративного
правопорушення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись частиною 2 статті 122, пунктом 1
статті 247, статтями 288, 289, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, статтями 10-11, 71, 86, 100,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1,
задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора ДПС взводу
ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Кіровограда старшого сержанта міліції
Токар Сергія Миколайовича щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1
неправомірними.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 497482 від 14.07.2014 року відносно
ОСОБА_1 винесену інспектором ДПС взводу
ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Кіровограда старшим сержантом міліції
Токар Сергієм Миколайовичем про
накладення стягнення у вигляді штрафу
розміром 425,00 грн., а провадження
закрити, у зв'язку із відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда Л. Д. Кулінка