Справа № 2а-2470/12/2070
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р. Справа № 2а-2470/12/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

представника позивача - Гусарої В.В..,

представника відповідача - Суботи Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Західної об'єднаної Державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.09.2014р.
по справі № 2а-2470/12/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробниче-торгівельне підприємство
"Партнер-2007"

до Західної об'єднаної Державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробниче-торгівельне підприємство
"Партнер-2007" до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено в
повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення № від 20.02.2012 року.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення № від 20.02.2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення п.п. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20, п.п 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст.. 82
Податкового кодексу України та ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "ВТП "Партнер-2007" діє на підставі
Статуту (а.с. 92-100 том 4), зареєстровано
Виконавчим комітетом Харківської
міської ради 16.08.2007 року, перебуває на
обліку в Західній об'єднаній державній
податковій інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (яка є
правонаступником ДПІ у Ленінському
районі м. Харкова) та є платником на
додану вартість, що підтверджується
довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи, довідкою про взяття на
облік платника податків, витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
свідоцтвом про реєстрацію платника
податку на додану вартість (а.с. 101-107 том
4).

На підставі наказу ДПІ у Ленінському
районі м. Харкова №94 від 31.01.2012р. та
направлень на проведення перевірки № 73
від 31.01.2012р. начальником відділу
відпрацювання схем мінімізації
платежів до бюджету ДПІ у Ленінському
районі м. Харкова Гавриленко Олексієм
Васильовичем, № 74 від 31.01.2012р. старшим
державним податковим
ревізором-інспектором відділу
відпрацювання схем мінімізації
платежів до бюджету Корогодіною Інною
Сергіївною, керуючись п.п 20.1.4, п.20.1, ст.20,
п.п 78.1.1, п.78.1, ст.78, ст.82 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із
змінами та доповненнями), проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ "ВТП "Партнер-2007" з питань
дотримання податкового законодавства
по взаємовідносинах з ТОВ "Промспец
Консалтинг" () та ТОВ
"Промтехноопт" за період з 01.01.2011 року по
30.09.2011 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 170/18-015/33817691 від 08.02.2012 року (а.с. 24-34 том
1).

Перевіркою встановлені порушення: п.
138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст.139 Податкового
кодексу України, а саме: завищено
валові витрати на загальну суму 11498994
грн. у т.ч. за 1 квартал 2011 року на суму
285917 грн., за 2 квартал 2011 року на суму 376170
грн., за 3 квартал 2011 року на суму 487807
грн., що призвело заниження об'єкту
оподаткування з податку на прибуток у
сумі 270194 грн., в т.ч. за 1 квартал у сумі
71479 грн., за 2 квартал 2011 року у сумі 86519
грн., за 3 квартал 2011 року у сумі 112196 грн.;
п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, а саме: завищено
податковий кредит на загальну суму 229979
грн., у т. ч. у січні 2011 року на суму 13995
грн., у лютому 2011 року на суму 20659 грн., у
березні 2011 року на суму 22529 грн., у
квітні 2011 року на суму 18863 грн., у травні
2011 року на суму 30093 грн., у червні 2011 року
на суму 26278 грн., липні 2011 року на суму
32979 грн., у серпні 2011 року на суму 38829
грн., у вересні 2011 року на суму 24028 грн., у
жовтні 2011 року на суму 1726 грн., що
призвело до заниження суми ПДВ, яка
підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет на загальну суму 229979 грн., в т.ч. у
січні 2011 року на суму 13995 грн., у лютому
2011 року на суму 20659 грн. у березні 2011
року на суму 22529 грн. у квітні 2011 року на
суму 18863 грн., у травні 2011 року на суму
30093 грн., у червні 2011 року на суму 26278
грн., липні 2011 року на суму 32979 грн., у
серпні 2011 року на суму 38829 грн., у
вересні 2011 року на суму 24028 грн., у
жовтні 2011 року на суму 1726 грн.

На підставі висновків акту перевірки
начальником ДПІ прийняті податкові
повідомлення - рішення № від
20.02.2012 року та № від 20.02.2012 року
(а.с. 9-10 том 1).

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду за їх
захистом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено належними та
допустимими доказами правомірність
висновків акту перевірки № 170/18-015/33817691
від 08.02.2012 року, правильність та
законність прийнятих податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Зі змісту акту перевірки № 170/18-015/33817691
від 08.02.2012 року вбачається, що підставою
для прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стали встановлені в
ході перевірки обставини включення
позивачем у перевіряємому періоді в
податковому обліку до складу валових
витрат суму в розмірі 1149894 грн. по
придбаним ТМЦ від ТОВ "Промспец
Консалтинг", ТОВ "Промтехноопт", а також
включення до складу податкового
кредиту у перевіряємому періоді сум
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних ТОВ
"Промспец Консалтинг", ТОВ
"Промтехноопт", по яким не встановлено
факту реального вчинених
господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ "ВТП "Партнер-2007" (покупець) та ТОВ
"Промтехноопт" (продавець) було
укладено договір купівлі-продажу №55
від 04.01.2011 року (а.с. 153-154 том 2), згідно
умов якого продавець зобов'язався
передати у власність покупця ТМЦ, а
саме: електротехнічну продукцію, а
покупець зобов'язався прийняти та
своєчасно розрахуватись за ці ТМЦ (п.п. 1
п. 1 договору).

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ "Промтехноопт" відвантажено ТМЦ на
адресу ТОВ "ВТП "Партнер-2007", що
підтверджується відповідними
видатковими накладними на загальну
суму 1225348,40 грн. (в т.ч. ПДВ - 204225,00 грн.),
підписаними директорами підприємств
(а.с. 155-183 том 2).

Сума витрат по зазначених видаткових
накладних включена позивачем до складу
валових витрат у І-ІІІ кварталах 2011
року, що підтверджено у судовому
засіданні представниками сторін.

ТОВ "Промтехноопт" виписано на адресу
ТОВ "ВТП "Партнер-2007" відповідні
податкові накладні на загальну суму
1225348,40 грн. (в т.ч. ПДВ - 204225,00 грн.) (а.с.
213-241 том 2).

Сума податку на додану вартість по
зазначених податкових накладних
включена позивачем до складу
податкового кредиту у січні - серпні 2011
року, що відповідає даним податкових
декларацій з ПДВ за січень - серпень 2011
року (а.с. 125-150 том 4).

На підставі рахунків - фактур (а.с. 184-212
том 2) сплату за придбані ТМЦ здійснено
позивачем у безготівковій формі в
повному обсязі, що підтверджується
виписками з банку (а.с. 242-247 том 2).

Також, між ТОВ "ВТП "Партнер-2007"
(покупець) та ТОВ "Промспец Консалтинг"
(продавець) було укладено договір
купівлі-продажу №35 від 01.11.2011 року (а.с.
1-2 том 3), згідно умов якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупця ТМЦ, а саме: електротехнічну
продукцію, а покупець зобов'язався
прийняти та своєчасно розрахуватись за
ці ТМЦ (п.п. 1 п. 1 договору).

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ "Промспец Консалтинг" відвантажено
ТМЦ на адресу ТОВ "ВТП "Партнер-2007", що
підтверджується відповідними
видатковими накладними на загальну
суму 154524,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 25754,00 грн.),
підписаними директорами підприємств
(а.с. 3-7 том 3).

Сума витрат по зазначених видаткових
накладних включена позивачем до складу
валових витрат у ІІІ кварталі 2011 року,
що встановлено під час судового
розгляду.

ТОВ "Промспец Консалтинг" виписано на
адресу ТОВ "ВТП "Партнер-2007" відповідні
податкові накладні на загальну суму
154524,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 25754,00 грн.) (а.с. 13-17
том 3).

Сума податку на додану вартість по
зазначених податкових накладних
включена позивачем до складу
податкового кредиту у вересні - жовтні
2011 року, що відповідає даним податкових
декларацій з ПДВ за вересень-жовтень 2011
року (а.с. 151-156 том 4).

На підставі рахунків - фактур (а.с. 8-12
том 3) сплату за придбані ТМЦ здійснено
позивачем у безготівковій формі в
повному обсязі, що підтверджується
виписками з банку (а.с. 18 том 3).

Перевіряючи правомірність дій
податкового органу, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Положеннями Податкового кодексу
України передбачено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена
згідно з розділом цього Кодексу (
п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України).

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, в редакції чинній на
момент виникнення спірних відносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та
є підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до
податкового кредиту.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
фактично здійснені, пов'язані з
господарською діяльністю платника
податку та підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, належним чином
оформленими.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"(далі - Закон № 996)
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону №
996, відповідно до якого фінансова,
податкова та інші види звітності, що
використовують грошовий примірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9
Закону № 996 підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують, факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2 "Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 року за №
168/704 (із змінами і доповненнями) (далі -
Положення) первинні документі - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п.п. 2.13. п. 2 Положення
керівник підприємства, установи
забезпечує фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій, що були проведені, у
первинних документах та виконання
всіма підрозділами, службами і
працівниками правомірних вимог
головного бухгалтера щодо порядку
оформлення та подання для обліку
відомостей і документів.

Керівником підприємства, установи
затверджується перелік осіб, які мають
право давати дозвіл (підписувати
первинні документи) на здійснення
господарської операції, пов'язаної з
відпуском (витрачанням) грошових
коштів і документів,
товарно-матеріальних цінностей,
нематеріальних активів та іншого
майна. Кількість осіб, які мають право
підписувати документи на здійснення
операцій з видачею особливо дефіцитних
товарів і цінностей, бланків суворої
звітності, повинно бути обмежено.

Відповідно до пояснювальної записки
позивача №81 від 12.03.2012 року (а.с. 108 том 4)
вантажно-розвантажувальні роботи
здійснювались експедитором та
комірником, посади яких затверджені в
штатному розкладі підприємства (а.с. 111
том 4) та на які наказом №11/11 від 04.01.2011
року (а.с. 109 том 4) покладені
вантажно-розвантажувальні обов'язки.
Для завантаження та розвантаження
товарів у ТОВ "ВТП "Партнер-2007" є в
наявності кран подкатной для зняття
вантажів - вантажопідйомністю 2 т
згідно технічних характеристик (а.с. 110
том 2).

Однак, матеріалами справи
підтверджено, що ТОВ ВТП "Партнер 2007"
під час проведення перевірки
документально не доведено, яким чином
здійснювались вантажні,
розвантажувальні роботи. В акті
зазначено, що у відповідності до
наданих документів до перевірки (п.2.10)
ТМЦ, а саме: електротехнічну продукцію
особисто приймав директор ТОВ ВТП
„Партнер 2007".

Відповідно до наданих позивачем
товарно-транспортних накладних
(а.с.120-152 том 2, а.с. 56-74, 176-180 том 5)
транспортування придбаних у ТОВ
"Промспец Консалтинг" та ТОВ
"Промтехноопт" ТМЦ здійснювалось
автомобілем "Фіат Добла", державний
номер НОМЕР_3 (а.с. 36 том 1),
водій-експедитор ОСОБА_5 (трудова угода
№3/11 від 04.01.2011 року (а.с. 35а том 1)).

Крім того, як встановлено судовим
розглядом, транспортування товару
здійснювалось на адресу: м. Харків, вул.
Фронтова, 1.

Відповідно до договору оренди складу
№3/9-1 від 03.09.2007 року (а.с. 112 том 4) ТОВ "ВТП
"Партнер-2007" у 2011 році орендувало
складське приміщення за адресою: м.
Харків, вул. Фронтова, 1, площа якого
складає 20 кв.м., що також
підтверджується актом прийому -
передачі приміщення №1 від 03.09.2007 року,
угодами про зміни в договір від 30.12.2009
року, від 30.12.2010 року, актами
здачі-прийняття робіт (наданих послуг)
за 2011 рік, видатковими касовими
ордерами та випискою з банку (а.с. 114-124
ом 4).

Однак в акті перевірки (п.2.9) зазначено,
що у період, що перевіряється ТОВ "ВТП
"Партнер-2007" використовував у своїй
діяльності наступні офісні, виробничі
(торгівельні, складські приміщення
тощо): згідно договору суборенди №3 від
01.01.2011 позивач орендує у ФО-П ОСОБА_6
офісне приміщення №5 на технічному
поверсі Л. «О-4», загальною площею 21,0 м.2,
за адресою:АДРЕСА_1, що належить ФО-П
ОСОБА_7 на праві власності.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідності до ст. 21 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з
Податковим кодексом та іншими законами
і нормативними актами.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що прийняті податковим
органом оскаржувані
податкові-повідомлення рішення
відповідають вимогам ст. 2 КАС України,
оскільки позивачем при проведені
перевірки не було надано ані
заперечень до акту перевірки, ані
доказів на підтвердження можливості
здійснення досліджуваних операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна, відповідності обов'язкам особи,
яка підписувала первинні документи на
здійснення господарської операції,
пов'язаної з відпуском
товарно-матеріальних цінностей, обсягу
цих матеріальних ресурсів.

Враховуючи викладене вище, доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи положень п.п. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, п.п 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст.. 82
Податкового кодексу України та норм
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
спростовують висновки суду, оскільки
при розгляді справи суд першої
інстанції не повно з'ясував дійсні
обставини справи, не дав належну оцінку
наявним у справі доказам, а тому,
постанова суду першої інстанції
ухвалена без дотриманням норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що наявні підстави для
її скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, а тому
підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.
202 КАС України, з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної
Державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.09.2014р. по
справі № 2а-2470/12/2070 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробниче-торгівельне підприємство
"Партнер-2007" до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити в
повному обсязі

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст постанови
виготовлений 03.11.2014 р.