Справа № 492/28/14-а
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/28/14-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі - Іванової Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Арциз Одеської
області адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області, за
участю третьої особи - Відділу
Державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області про визнання
протиправною постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Арцизького району Одеської області, в
якому просить визнати постанову
начальника управління Пенсійного
фонду України Арцизького району
Одеської області Муравйової І.В. про
адміністративне правопорушення № 5 від
31 січня 2012 року протиправною,
посилаючись на те, що зазначена
постанова прийнята з порушенням
діючого законодавства так як його не
було повідомлено про складання
протоколу про адміністративне
правопорушення відносно нього та не
повідомлено про час і місце розгляду
адміністративної справи, а про
існування постанови про накладення на
нього адміністративного стягнення він
дізнався лише у відділі Державної
виконавчої служби Арцизького РУЮ
Одеської області.

Позивач та його представник в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили
суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
позивача не визнала, просила відмовити
в задоволенні позову, підтримавши
письмові заперечення від 24.01.2014р. та
пояснивши, що оскаржувана постанова є
законною і обґрунтованою, а
відсутність коштів на рахунку не є
підставою для звільнення посадових
осіб від адміністративної
відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази, надані
сторонами, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Суд вважає, що між сторонами склалися
правовідносини, що випливають зі
спорів фізичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій та бездіяльності, які
повинні розглядатися в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справи в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свобод в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 31 січня 2012 року
відносно ОСОБА_1 (а.с. 6-7) начальником
Управління Пенсійного Фонду України в
Арцизькому районі Одеської області
Муравйовою І.В. винесено постанову про
адміністративне правопорушення,
згідно якої ОСОБА_1, займаючи посаду
керівника ФГ «Христо Ботєва» не
забезпечив своєчасну сплату єдиного
внеску за листопад 2011 року згідно акту
№ 5 від 25.01.2012р., скоївши
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та на
позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
1700,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Так, за диспозицією ч. 5 ст. 165-1 КУпАП
адміністративна відповідальність
особи настає в разі повторного
протягом року вчинення будь-якого з
порушень, передбачених ч. 3 або ч. 4 ст.
165-1 КУпАП. Отже для визнання особи
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.
165-1 КУпАП необхідно, щоб особу протягом
року було визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 або ч. 4 ст. 165-1 КУпАП
та на неї накладено адміністративне
стягнення.

З протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного відносно
ОСОБА_1 вбачається, що особа яка склала
протокол, зазначила, що ОСОБА_1,
займаючи посаду керівника ФГ «Христо
Ботєва» не забезпечив своєчасну сплату
єдиного внеску за листопад 2011 року
згідно акту № 5 від 25.01.2012р., але
протокол про адміністративне
правопорушення не містить зазначення
обставин та доказів, що ОСОБА_1 вчинив
це адміністративне правопорушення
повторно протягом року після скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 або ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.
Матеріали адміністративної справи
також не містять відомостей про
визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 або ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.
Перелічене позбавляє суд можливості
зробити висновок щодо повторного
протягом року вчинення ОСОБА_1
будь-якого з порушень, передбачених ч. 3
або ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 252 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оскільки при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення не
виконані вимоги ч. 1 ст. 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, а саме - в матеріалах
адміністративної справи відсутні
докази вчинення ОСОБА_1 будь-якого з
порушень, передбачених ч. 3 або ч. 4 ст.
165-1 КУпАП, а обставини, що викладені в
протоколі не дають підстави вважати, що
ОСОБА_1 вчинив правопорушення,
передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

Судом не може бути прийняте до уваги
зазначення в протоколі про
адміністративне правопорушення № 5 від
25.01.2012р. про вчинення ОСОБА_1 23.11.2011р.
порушення сплати єдиного внеску, як на
підтвердження доказу щодо повторності
вчинення адмінправопорушення ОСОБА_1
за ч. 3 або ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, оскільки з
відомостей, що зазначені у зазначеному
протоколі не можливо визначити коли
ОСОБА_1 притягався до адміністративної
відповідальності та за якою статтею
КУпАП та чи було його визнано винним.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає,
що вказана постанова була винесена з
порушенням норм діючого законодавства.

Відповідно до ст. 71 КАС кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень чи дій суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто з матеріалів адміністративної
справи вбачається відсутність доказів
доведеності вини позивача у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та
обгрунтованості притягнення позивача
до адміністративної відповідальності.

Відповідач не надав будь-яких
переконливих доказів в судове
засідання при розгляді справи по суті,
тоді як саме на нього законом покладено
обов'язок доказування вини позивачки у
скоєні правопорушення.

Зважаючи на відсутність доказів, на
підставі яких можна було зробити
однозначний висновок щодо вчинення
позивачкою зазначеного
правопорушення, неможливо було
прийняти законне та обґрунтоване
рішення посадовою особою при розгляді
адміністративної справи через неповне
дослідження всіх обставин по справі і
відсутність достатніх та незаперечних
доказів винуватості позивачки в
скоєному правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції
України, усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 не може бути
визнана законною та обґрунтованою,
тому підлягає скасуванню, а позовні
вимоги позивачки підлягають
задоволенню, оскільки заснована на
законі та доведена матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 6-14, 69, 71, 89, 94, 98, 158-163, 166,
167, 171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст. ст. 165-1, 251, 254, 283,
288, 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 5 від
31 січня 2012 року, складену начальником
Управління Пенсійного Фонду України в
Арцизькому районі Одеської області
Муравйовою І.В. про накладення на
ОСОБА_1 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 165-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду
Гусєва Н.Д.