Справа № 342/410/13а
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа №
8536/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 23
квітня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області про
проведення перерахунку основної та
додаткової пенсії відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», -

ВСТАНОВИЛА

18 березня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом, в якому
просив про визнання дій незаконними та
перерахунок основної та додаткової
пенсії у розмірах відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01 жовтня 2012
року.

Постановою Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 23
квітня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі Львівської
області про відмову у призначенні та
виплаті пенсії ОСОБА_1 згідно ч.1 ст.50, ч.4
ст.54 ч.3 ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - неправомірними, та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі встановити, призначити,
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 пенсію згідно ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3
ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням виплачених
сум із 01.10.2011 р., та про скерування
рішення до негайного виконання -
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції позивач ОСОБА_1
оскаржив його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що суд першої інстанції не
проаналізував всі законодавчі акти, не
дослідив всіх обставин по справі, не
взяв до уваги доводи вказані у позовній
заяві та виніс неправомірне рішення.
Суд взагалі не взяв до уваги п.7
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 16.03.2012 року
«Про судову практику вирішення
адміністративними судами спорів, що
виникають у зв'язку із застосуванням
ст.ст.39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно ст. 197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, відповідно до посвідчення
серії НОМЕР_1 від 14 лютого 2012 року є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та відповідно довідки до акта огляду
МСЕК серії 10 ЕЕЕ №893545 (а.с. 7) є інвалідом
ІІ групи, захворювання пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до даних управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі позивач
одержує пенсію по інвалідності ІІ
групи ( захворювання пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків ЧАЕС )
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1,
інвалідам II групи встановлюється у
розмірі - 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Стаття 54 вказаного Закону зазначає, що
державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчою восьми мінімальних пенсій
за віком.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановлено розміри та
порядок нарахувань пенсій, грошових
допомог та інших виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Вказана постанова діє з 1
січня 2012 року та на даний час не
скасована й неконституційною не
визнана.

Вирішуючи питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання даного спору, перевагу суд
надає тій із них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Законів України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2013
рік».

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 визначено,
що в аспекті конституційного подання
положення частини другої ст. 96, пунктів
2, 3, 6 ст.116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших і сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Також у вказаному рішенні зазначено, що
при розгляді справ суди повинні
керуватись принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

З огляду на викладене норми ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» підлягають до
застосування до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу виплата пенсії здійснюється у
розмірах визначеними постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а тому колегія суддів погоджується з
рішенням суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог.

Також, колегія суддів, вважає за
потрібне наголосити, що покликання
відповідача на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
виплата додаткової пенсії у збільшених
розмірах буде можливою тільки після
виділення відповідних коштів з
Державного бюджету України є
безпідставними, оскільки відсутність
бюджетних асигнувань для задоволення
вимог позивача до уваги взяти не можна,
так як невиконання чи неналежне
виконання законів про виплати через
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для виправдання недоплати
додаткової пенсії відповідно до ст.ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 11, 99,ч. 9, 10, 185, 186, 195, 196, 197,
199, 200, 205, 206, 254, Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 23
квітня 2013 року в справі №2-а/342/77/2013 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області про
проведення перерахунку основної та
додаткової пенсії відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук