Справа № 2а-5360/12/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 р.
Справа №
138529/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
приватного підприємства «ТОР» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2012
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області до приватного підприємства
«ТОР» про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах,-

В С Т А Н О
В И Л А:

18.06.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах в сумі
32242 гривень 37 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пункту
6 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663, не відшкодував
виплачені пільгові пенсії на суму 32242,37
грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 липня 2012
року адміністративний позов
задоволено. Зобов'язано стягнути з
приватного підприємства «ТОР» на
користь управління Пенсійного фонду
України в Яворівському районі
Львівської області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
на сумі 32242(тридцять дві тисячі двісті
сорок дві) гривні 37 (тридцять сім)
копійок.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
процесуального права та є незаконною,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до приписів п.6.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, Пенсійний фонд щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік. Таким чином, з
викладеного вбачається, що зазначені
розрахунки - документи, що визначають
не реальні (фактичні) витрати, що дійсно
були понесені Пенсійним фондом, а
витрати, які планується понести в
поточному році на виплату та доставку
пенсій. Отже, відсутні правові підстави
для стягнення з відповідача
нарахованих сум коштів.

У ході апеляційного розгляду
представник позивача ОСОБА_1 надала
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача перед Управлінням
Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області існує заборгованість по
виплаті та доставці пільгових пенсій,
яка повинна бути стягнута із боржника
на користь позивача.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно п.2 розділу XV Прикінцеві
положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зазначеним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20% з
наступним збільшенням її щороку на 10 %
до 100-відсоткового розміру
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій до
набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6.4 розділу 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за № 64/8663 розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.п.
«а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» заборгованість
ПП «Тор» становить 32242,37 грн.

Розрахунки таких витрат були отримані
відповідачем, про що свідчать копії
рекомендованих повідомлень про
вручення поштового відправлення
(а.с.10-11).

Докази вжиття відповідачем заходів
щодо погашення заборгованості в
матеріалах справи відсутні.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про підставність
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача в їх користь 32242,37 грн.,
оскільки відповідачем фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій відшкодовані не були.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «ТОР» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2012 року у справі №5360/12/1370- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний