Справа № 810/5395/13-а
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року
№810/5395/13-а

Приміщення суду за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 26, зал судових
засідань № 1018

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Леонтовича А.М.

при секретарі -
Бончевій О.С.

за участю представників сторін:

від позивача:
Процюк О.О., Бабич К.О. (за довіреністю)

від відповідача-1:
Пшеничний Ю.В. (за довіреністю)

від відповідача-2:
Канівець В.В. ( за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом до проТовариства з
обмеженою відповідальністю «Маревен
Фуд Україна» Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області,
Державної казначейської служби
України у Київській області стягнення
суми бюджетного відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» (далі - позивач) звернулося до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач-1) та
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Київській області (далі - відповідач-2)
про стягнення з державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України у Київській області на користь
позивача суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 20988913,00 грн.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2013
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року провадження по справі було
зупинено у зв'язку з тим, що на розгляді
у суді знаходилась справа №810/214/13-а за
позовом ТОВ «Маревен Фуд Україна» до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення №1630/.

5 листопада 2014 року ухвалою суду
провадження у справі №810/5395/13-а
поновлено з підстав вступу у законну
силу рішення суду у справі 810/214/13-а,
справу призначено до розгляду у
судовому засіданні.

27 жовтня 2014 року до початку розгляду
справи по суті, представником позивача
подано заяву про зменшення розміру
позовних вимог, у якій позивач просив
стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у
Київській області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» () суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 635822 (шістсот
тридцять п'ять тисяч вісімсот двадцять
дві) гривні 00 копійок. Вказана заява в
порядку статті 137 Кодексу
адміністративного судочинства України
прийнята судом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
враховуючи заяву від 27 жовтня 2014 року,
позивач зазначив, що ТОВ «Маревен Фуд
Україна» у періоді з травня 2011 року по
травень 2012 року в порядку,
передбаченому пунктом 200.7 статті 200 ПК
України, зверталось до відповідача-1 із
заявами та відповідними деклараціями
про повернення сум бюджетного
відшкодування з ПДВ на рахунок
товариства у банку.

За наслідками документальних
перевірок, здійснених відповідачем-1,
товариству було підтверджено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ на
загальну суму 26282557,00 грн. Враховуючи
часткове відшкодування відповідачами
суми бюджетного відшкодування, а також
заяву ТОВ «Маревен Фуд Україна» від 13
серпня 2014 року, відповідно до якої
позивачем, відносно суми у розмірі
20353000,00 грн., обрано інший напрямок
відшкодування ПДВ, сума ПДВ, що
підтверджена але не відшкодована
позивачу становить 635822,00 грн.

Позивач зазначає, що сума ПДВ у розмірі
635822,00 грн. є частиною суми ПДВ
заявленої до відшкодування в
декларації за травень 2012 року,
достовірність якої підтверджено за
наслідками розгляду адміністративної
справи №810/214/13-а.

Таким чином, у результаті протиправної
бездіяльності податкового органу по
ненаданню органам державного
казначейства висновку щодо суми ПДВ,
яка підлягає бюджетному відшкодуванню
на користь позивача за результатами
процедури судового оскарження
податкових повідомлень-рішень про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, позивачу не перераховані
відповідні суми ПДВ, що призвело до
порушення його прав, законних
інтересів та понесення значних
матеріальних втрат.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги у
повному обсязі, просили суд позов
задовольнити.

Відповідач-1 проти позову заперечив,
зазначивши, що за наслідками перевірки
заявленої до відшкодування суми ПДВ за
травень 2012 року, податковим органом
прийняте податкове
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 635822,00 грн. Рішенням судів
першої та апеляційної інстанції у
справі №810/214/13-а вказане
податкове-повідомлення рішення
скасоване. Разом з тим, відповідач-1
наполягає на правомірності вказаного
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку із чим, звернувся із касаційною
скаргою на рішення судів у справі
810/214/13-а. За таких обставин, відповідач-1
не вбачає підстав для відшкодування
відповідних сум ПДВ до прийняття
рішення судом касаційної інстанції.

Представник відповідача-2 підтримав
позицію відповідача-1 та зауважив, що в
зв'язку із ненадходженням до органу
казначейства висновку від податкового
органу, у якому було б зазначено суму,
що підлягала відшкодуванню з
бюджету, будь-яких дій щодо такого
відшкодування Головним управлінням
Державної казначейської служби
України у Київській області не
вчинялося.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
врахувавши норми закону, які діяли на
момент виникнення правовідносин між
сторонами, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маревен Фуд Україна"
є юридичною особою, що зареєстрована 21
листопада 2007 року Шевченківською
районною у місті Києві державною
адміністрацією, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи Серія А01 №725335 (т.1, а.с.
13). Станом на момент розгляду справи
позивач перебуває на обліку в
Білоцерківській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області за №31323.

Судом встановлено, що ТОВ «Маревен Фуд
Україна» до Білоцерківської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області подано
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2012 року від 20
червня 2014 року, відповідно до якої сума,
що підлягає бюджетному відшкодуванню з
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку відображена позивачем
у рядку 23.1 декларації становить 868594,00
грн. (т.4, а.с. 122-124). Разом з декларацією
позивачем подані розрахунок суми
бюджетного відшкодування (Д3) (т.4, а.с. 128)
та заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування (Д4) (т4, а.с. 129).

Білоцерківською об'єднаною державною
податковою інспекцією, у період з 20
липня 2012 року по 9 серпня 2012 року та на
підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78, пункту 200.11 статі 200
Податкового кодексу України, проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ «Маревен Фуд Україна» бюжетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
травень 2012 року.

Результати перевірки оформленні актом
від 9 серпня 2012 року №2249/15-4/35591588 (т.4, а.с.
134-139).

У ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення позивачем
пункту 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України, унаслідок чого
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за травень 2012 року на
635822,00 грн.

Виявлені порушення полягали у тому, що
ТОВ «Маревен Фуд Україна» при
розрахунку суми бюджетного
відшкодування за травень 2012 року не
врахувало висновків акту перевірки
від 7 липня 2012 року №1848/15-4/3559188 (т.2, а.с.
79-87) щодо правомірності нарахування
бюджетного відшкодування ПДВ за
квітень 2012 року, яким, у свою чергу,
встановлено завищення суму від'ємного
значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту за квітень 2012 року
у розмірі 635822,00 грн.

На підставі акту перевірки від 9 серпня
2012 року №2249/15-4/35591588, Білоцерківською
ОДПІ Київської області прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"В1" від 17 серпня 2012 року №1630/,
відповідно до якого, позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за
декларацією від 20 червня 2012 року
№ у розмірі 635822,00 грн. та
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 317911,00 грн. (т.4, а.с. 140).

Не погоджуючись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням, ТОВ "Маревен
Фуд Україна" оскаржило його у судовому
порядку.

Рішенням Київського окружного
адміністративного суду від 1 липня 2014
року у справі №810/214/13-а за позовом ТОВ
«Маревен Фуд Україна» до
Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
адміністративний позов задоволено, а
податкове повідомлення-рішення від 17
серпня 2014 року №1630/ - скасоване
(т.4, а.с. 142-151).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року, постанову Київського
окружного адміністративного суду від 1
липня 2014 року №810/214/13-а залишено без
змін (т.4, а.с. 152-153).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України (далі- ПК
України), він, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Згідно підпунктом 14.1.18. пункту 14.1.
статті 14 ПК України, бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
закріплено у статті 200 Кодексу.

Згідно пункту 200.1 статті 200 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пунктів 200.2 та 200.3 статті
200 ПК України, при позитивному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України
передбачено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

За приписами пункту 200.7 статті 200 ПК
України, платник податку, який має
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
контролюючому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

При цьому, згідно пункту 200.6 статті 200 ПК
України платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті.

Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах.

Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК
України, до податкової декларації
платником податків додаються
розрахунок суми бюджетного
відшкодування та оригінали митних
декларацій. У разі якщо митне
оформлення товарів, вивезених за межі
митної території України,
здійснювалося з використанням
електронної митної декларації, така
електронна митна декларація надається
контролюючим органом за місцем митного
оформлення контролюючому органу за
місцем обліку такого платника податків
в порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
відповідно до закону.

Протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних ( п. 200.10 статті 200 ПК України).

Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК
України, за наявності достатніх
підстав, які свідчать, що розрахунок
суми бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, контролюючий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України
передбачено, що контролюючий орган
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

У свою чергу, відповідно до пункту 200.13
статті 200 ПК України, органу орган, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, на підставі
отриманого висновку відповідного
контролюючого, видає платнику податку
зазначену в ньому суму бюджетного
відшкодування шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку
протягом п'яти операційних днів після
отримання висновку контролюючого
органу.

Разом з тим, якщо за результатами
камеральної або документальної
позапланової виїзної перевірки
контролюючий орган виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий орган,
відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК
України:

а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної контролюючим
органом за результатами перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах;

б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
контролюючим органом за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 ПК
України, у разі якщо за результатами
перевірки сум податку, заявлених до
відшкодування, платник податку або
контролюючий орган розпочинає
процедуру адміністративного або
судового оскарження, контролюючий
орган не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів
припиняє процедуру відшкодування в
частині оскаржуваної суми до набрання
законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Суд зазначає, що правомірність
визначення позивачем суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 635822,00 грн. була
предметом дослідження в
адміністративній справі №810/214/13-а, за
результатами розгляду якої судами
встановлено безпідставність висновків
відповідача-1 про порушення ТОВ
«Маревен Фуд Україна» вимог пунктів
200.2, 200.3 та 200.4 статті 200 ПК України.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у суду відсутні сумніви
щодо правомірності формування
позивачем бюджетного відшкодування за
травень 2012 року у розмірі 635822,00 грн.

Як вбачаться з матеріалів справи,
відповідач-1 був повідомлений про
набрання рішенням суду у справі
№810/214/13-а законної сили, тобто
закінчення процедури судового
оскарження податкового
повідомлення-рішення від 17 серпня 2014
року №1630/, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування за
наслідками перевірки заявленої у
декларації за травень 2012 року суми ПДВ.

Дана обставина не заперечується
відповідачем-1, а також випливає із
тверджень представника відповідача-1
про оскарження у касаційному порядку
рішення у справі №810/214/13-а.

Водночас, у судовому засіданні судом
встановлено, що відповідачем-1 дій
щодо подання до органу Державного
казначейства України висновоку із
зазначенням суми ПДВ, що підлягає
відшкодуванню з бюджету не вчинено.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу
України зазначено, що Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

На даний час, механізм взаємодії
органів державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість визначає Порядок
взаємодії органів державної
податкової служби та органів державної
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17 січня
2011 року № 39 (далі-Порядок).

Згідно з пунктами 6 та 7 Порядку, у разі
коли за результатами проведення
перевірок платника податку з
урахуванням вимог статей 73 і 83
Податкового кодексу України
підтверджено достовірність
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, орган державної податкової
служби складає висновок про суми
відшкодування податку на додану
вартість (далі - висновок), в якому
зазначає суму, що підлягає
відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку
зобов'язаний подати органові державної
казначейської служби висновок
протягом:

трьох робочих днів після закінчення
камеральної перевірки податкової
декларації платника податку, який має
право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість;

п'яти робочих днів після закінчення
перевірки платника податку, який не має
права на автоматичне відшкодування
податку на додану вартість.

Пунктом 8 Порядку визначено, що
державна податкова служба надсилає на
постійній основі до Державної
казначейської служби узагальнену
інформацію про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках.
Порядок та строки надсилання такої
інформації визначаються Державною
податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої
інформації про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках, орган
державної казначейської служби
перераховує платникові податку
зазначену у висновку суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку, відкритий в обслуговуючому
банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
має право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість;

п'яти операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
не має права на автоматичне
відшкодування податку на додану
вартість (п.9 Порядку).

Таким чином, системно проаналізувавши
викладені законодавчі норми, суд
дійшов висновку про те, що у разі
підтвердження достовірності
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, складання висновку про суми
відшкодування податку на додану
вартість та його надіслання до
відповідного органу державної
казначейської служби є обов'язком
податкового органу.

При цьому, при наявності процедури
судового оскарження, обов'язок
складання висновку із зазначенням суми
податку, що підлягає відшкодуванню з
бюджету, виникає у податкового органу
після закінчення відповідної
процедури, протягом п'яти робочих днів,
наступних за днем отримання
відповідного судового рішення.

Слід також наголосити, що наведені
законодавчі норми не містять будь-яких
застережень щодо обов'язку надання
платником податку податковому чи
іншому органу будь-якого виконавчого
документа та не покладає на платника
податків обов'язку повторно звертатись
до контролюючого органу із заявою про
бюджетне відшкодування за
результатами процедури судового
оскарження.

Тобто, положення пунктів 200.12 та 200.15 є
імперативними і зобов'язують
податковий орган в межах п'яти робочих
днів подати органу Державного
казначейства України висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Суд також вважає необґрунтованими
твердження представника відповідача-1
щодо відсутності підстав для
відшкодування позивачу суми ПДВ,
оскільки наразі рішення у справі
810/214/13-а оскаржується у касаційному
порядку.

Частиною 3 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Таким чином, рішення суду у справі
№810/214/13-а вступило у законну силу з
моменту проголошення ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року і є обов'язковим для виконання.
Натомість, відповідачем не надано суду
доказів існування рішення касаційної
інстанції за наслідками перегляду
рішень судів у справі №810/214/13-а. Також,
згідно даних комп'ютерної програми
«Діловодство спеціалізованого суду»,
касаційних скарг у справі №810/214/13-а у
Вищому адміністративному суді не
зареєстровано.

Листом Вищого адміністративного суду
України "Про проблемні питання
застосування законодавства у справах
за участю органів державної податкової
служби" від 20 липня 2010 року встановлено,
що підтвердження суми бюджетного
відшкодування податковим органом слід
розуміти як узгодження платником
податку суми такого відшкодування з
податковим органом шляхом
підтвердження заявленої до
відшкодування платником суми податку
на додану вартість актом проведеної
перевірки.

Разом з тим, у даному Листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що в разі, коли податковий
орган в установлений законом строк не
надає відповідного висновку органу
державного казначейства, платник
податку має право скористатися своїм
правом на судове оскарження
бездіяльності шляхом звернення з
позовом про стягнення відповідної суми
коштів з державного бюджету.

Крім того, згідно пункту 200.23 статті 200
ПК України, суми податку, не
відшкодовані платникам протягом
визначеного цією статтею строку,
вважаються заборгованістю бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість.

Аналіз норм чинного законодавства та
матеріалів справи свідчить про
неправомірну бездіяльність
Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів
щодо ненадання відповідних висновків
до Головного управління Державної
казначейської служби України у
Київській області, що необхідні для
здійснення бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, оскільки
відповідні суми були фактично
узгодженні у встановленому законом
порядку.

Враховуючи, що у разі невідшкодування
бюджетної заборгованості з ПДВ право
платника податків порушується
внаслідок неодержання коштів з
бюджету, суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення зазначених коштів
(відшкодування заборгованості).

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення; з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з статтею 11, частиною 1 статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно статті 86 цього Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

У ході розгляду даної справи доказів
щодо наявності підстав для відмови в
бюджетному відшкодуванні, відповідач
суду не надав.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи із
меж позовних вимог, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного та керуючись
статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у
Київській області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» () суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 635822 (шістсот
тридцять п'ять тисяч вісімсот двадцять
дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маревен Фуд
Україна» () судовий збір
у розмірі 2294 (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Леонтович А.М.

Повний текст постанови
виготовлено 10 листопада 2014 року.