Справа № 815/3707/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3707/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання -
Гур`єва К.І.

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1 (за договором про
надання правової допомоги та ордером)

представника
відповідача - Біди Н.М. (за довіреністю)

представника
третьої особи - Дишливенко О.А. (за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання незаконними та скасування
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси, у якому з
урахуванням уточненого
адміністративного позову просить
визнати незаконним та скасувати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області про результати розгляду скарги
від 06 червня 2014 року №5886/08, визнати
незаконним та скасувати рішення
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси №923 від 23
квітня 2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 12 травня 2014 року
ФОП ОСОБА_4 отримала рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду №923 від 23 квітня 2014
року. Не погоджуючись із зазначеним
рішенням позивач оскаржив його до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області, проте 16
червня 2014 року отримав рішення про
результати розгляду скарги, яким у
задоволенні скарги відмовлено та
рішення про застосування штрафних
санкцій від 23 квітня 2014 року №923
залишено без змін.

З висновками рішення про результати
розгляду скарги від 06 червня 2014 року
№5886/08 позивач не погоджується, вважає
його таким, що підлягає скасування з
огляду на наступне. Так, позивач
зазначає, що управлінням Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси при прийнятті рішення про
застосування штрафних санкцій від 23
квітня 2014 року №923 порушені вимоги
чинного законодавства в частині
призупинення перебігу строку сплати
єдиного внеску та фінансових санкцій
до вирішення адміністративної справи
№815/2991/13-а.

Посилаючись на те, що строк сплати
єдиного внеску, фінансових санкцій та
пені повинен був наступити не раніше
набрання законної сили рішенням по
адміністративній справі №815/2991/13-а, а
саме 23 жовтня 2013 року, позивач вказує,
що рішення управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
про застосування штрафних санкцій від
23 квітня 2014 року №923 є протиправним,
внаслідок чого підлягало скасуванню
Головним управлінням Пенсійного фонду
України за результатами розгляду
скарги на нього.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, надав
заперечення відповідно до яких
зазначив, що за результатами розгляду
скарги на рішення управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
застосування штрафних санкцій від 23
квітня 2014 року №923, встановлено, що
фінансові санкції за несвоєчасну
сплату страхових внесків у розмірі 1 774,
08 грн. та пеня у розмірі 13 353, 76 грн.
нараховані ФОП ОСОБА_4 з огляду на
наступне. По-перше, позивач сплатив
недоїмку з єдиного внеску лише 30 грудня
2013 року, тоді як рішення по
адміністративній справі №815/2991/13-а
набрало законної сили 23 жовтня 2013 року.
По-друге, відповідно до п. 9.7 Інструкції
№21-1, у разі винесення судом рішення на
користь ПФУ строки сплати штрафу
поновлюються з моменту їх припинення.

За таких обставин, відповідач вважає,
що застосування штрафних санкцій та
пені за несвоєчасну сплату страхових
внесків є правомірним, період штрафних
санкцій та нарахування пені за не
своєчасну сплату страхових внесків
розраховано вірно, отже рішення
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
застосування штрафних санкцій від 23
квітня 2014 року №923 є правомірним та не
підлягає скасуванню, що і зазначено в
рішенні про результати розгляду скарги
від 06 червня 2014 року №5886/08.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача, у
судовому засіданні адміністративний
позов не визнав, проти його задоволення
заперечував, відповідно до наданих
пояснень.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

23 квітня 2014 року начальником
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси прийнято
рішення №923, яким на підставі абз. 6 п. 7
розділу IV Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду до СПД-ФО ОСОБА_4
застосовано штраф у розмірі 1 774, 08 грн.
та нараховано пеню у розмірі 13 653, 76 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси, позивач
звернувся до Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області зі скаргою щодо скасування
рішення від 23 квітня 2014 року №923.

За результатами розгляду скарги
рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 06 червня 2014 року №5886/08
скаргу ОСОБА_4 залишено без
задоволення, а рішення начальника
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
застосування штрафних санкцій від 23
квітня 2014 року №923 залишено без змін.

Проте, позивач не погоджується з
рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 06 червня 2014 року №5886/08,
вважає його незаконним та просить
скасувати, з огляду на що суд зазначає
наступне.

19 грудня 2003 року постановою Правління
Пенсійного фонду України №21-2
затверджено Порядок розгляду органами
Пенсійного фонду України скарг на
рішення про накладення штрафу,
нарахування пені та заяв
страхувальників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі Порядок №21-2).

Відповідно до положень п. 3.1 та п. 3.2
Порядку, у разі коли страхувальник,
банк, організація, яка здійснює виплату
і доставку пенсій, вважає, що орган
Пенсійного фонду прийняв рішення, що
суперечить законодавству про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування або виходить за межі його
компетенції, встановленої законом,
такий страхувальник, банк, організація,
яка здійснює виплату і доставку пенсій,
має право оскаржити у вищому органі
Пенсійного фонду таке рішення.

Скарга на рішення територіальних
органів Пенсійного фонду подається
відповідно до головних управлінь
Пенсійного фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - регіональні
органи Пенсійного фонду) у письмовій
формі та супроводжується документами,
що свідчать про неправильність
рішення.

Згідно з розділом 5 Порядку №21-2, скарга
страхувальника розглядається в такому
порядку. Орган Пенсійного фонду
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги страхувальника або
протягом строку, продовженого за
рішенням органу Пенсійного фонду на
його адресу поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку,
про що робиться відмітка в журналі
реєстрації скарг.

Так, судом встановлено, що скарга ФОП
ОСОБА_4 щодо скасування рішення
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси від 23
квітня 2014 року №923 надійшла до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області 26 травня 2014
року за вх. №3203/02, а Рішення про
результати розгляду скарги прийнято 06
червня 2014 року, тобто з дотриманням
встановлено Порядком двадцятиденного
строку з дня отримання такої скарги.

У відповідності з п. 5.4 Порядку №21-2,
орган Пенсійного фонду при розгляді
скарги страхувальника, банку,
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, перевіряє законність
і обгрунтованість рішення, що
оскаржується, і приймає одне з таких
рішень: 1) залишає рішення, яке
оскаржується, без змін, а скаргу без
задоволення; 2) скасовує в певній
частині рішення, яке оскаржується, і не
задовольняє скаргу страхувальника,
банку, організації, яка здійснює
виплату і доставку пенсій, в певній
частині; 3) скасовує рішення, яке
оскаржується, і задовольняє скаргу
страхувальника, банку, організації, яка
здійснює виплату і доставку пенсій.

За приписами пп. 6.1, 6.2 Порядку №21-2,
рішення за розглядом скарги
страхувальника, банку, організації, яка
здійснює виплату і доставку пенсій,
приймає керівник органу Пенсійного
фонду (або його заступник відповідно до
розподілу функціональних повноважень).

Зміст рішення складається зі вступної,
описової, мотивувальної та
резолютивної частин. Рішення
оформляється на бланку органу
Пенсійного фонду, який розглядав
скаргу та/або заяву. У вступній частині
рішення зазначаються: повне
найменування особи, яка подала скаргу
та/або заяву, прізвище та ініціали
громадянина або фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності,
посадової особи скаржника; відомості
про інших осіб, які брали участь у
розгляді скарги та/або заяви; відомості
про предмет оскарження, якого
стосується скарга та/або заява; дата
прийняття скарги та/або заяви до
розгляду (дата і номер зазначаються за
даними журналу реєстрації вхідної
кореспонденції). Описова частина
рішення повинна містити перелік
документів, які були взяті до уваги при
розгляді скарги та/або заяви, дату і
номер вимоги про сплату недоїмки або
оскаржуваного рішення, посаду,
прізвище та ініціали керівника органу
Пенсійного фонду (або його заступника),
який видав зазначені документи, та
стисле викладення вимог і клопотання
особи, яка подала скаргу та/або заяву. У
мотивувальній частині рішення мають
бути наведені результати дослідження
матеріалів скарги та/або заяви та
докази, на яких грунтуються висновки
посадової особи органу Пенсійного
фонду, яка розглядала скаргу та/або
заяву, а також посилання на конкретні
статті та пункти законів України та
інших нормативно-правових актів, якими
обгрунтовано відповідь на скаргу
та/або заяву. Резолютивна частина
рішення повинна містити висновок про
задоволення чи часткове задоволення
скарги та/або заяви або про відмову в
задоволенні вимог чи клопотання особи,
викладених у скарзі та/або заяві.

У рішенні також зазначається, що в разі
незгоди особи, яка подала скаргу та/або
заяву, з прийнятим рішенням, воно може
бути оскаржене в органі Пенсійного
фонду вищого рівня (із зазначенням
строку такого оскарження) або в
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 першим
заступником начальника Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області прийнято рішення про
залишення скарги без задоволення, а
рішення управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
від 23 квітня 2014 року №923 без змін,
оскільки на підставі дослідження,
наданих до перевірки документів, а
саме: рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
від 23.04.2014 року №923, розрахунку сум
штрафних санкцій та пені, копії
поштового повідомлення, пояснень
ОСОБА_4, письмових пояснень стосовно
скарги, а також положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», п. 7 розділу VІІІ
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-IV
від 08.07.2010 року, розділу 9 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-1,
встановлено, що застосування штрафних
санкцій та пені за несвоєчасну сплату
страхових внесків є правомірним,
період застосування штрафних санкцій
та нарахування пені розраховано вірно.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним зазначити, що скарга
ФОП ОСОБА_4 щодо скасування рішення
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси від 23
квітня 2014 року №923 розглянута з
дотриманням вимог Порядку №21-2, а
рішення про результати розгляду скарги
є обґрунтованим, виходячи також з
наступного.

Судом встановлено, що 18 березня 2013 року
начальником управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районів
м. Одеси, за результатами розгляду
матеріалів документальної перевірки
ФОП ОСОБА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 з питань
дотримання законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, якою виявлено порушення п.
6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року (в
редакції чинній до 01.01.2011 року) та
донараховано 17 740, 80 грн., на підставі п.
4 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та абз. 6 п. 7 розділу VII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
прийнято рішення № 285 від 18 березня 2013
року, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_4
застосовано фінансові санкції у
розмірі 32 376 грн. 96 коп. (а.с. 17).

Рішення «Про застосування фінансових
санкцій за донарахування органом
Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та несплачених страхових
внесків» №285 від 18 березня 2013 року було
оскаржено позивачем - ФОП ОСОБА_4 у
судовому порядку до Одеського
окружного адміністративного суду
(справа №815/2991/13-а).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року по справі№815/2991/13-а, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року, у задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду
України в Малиновському районі міста
Одеси про визнання протиправними та
скасування рішень № 105 від 24.01.2013 року
та № 285 від 18.03.2013 року, визнання
протиправним та скасування акту № 005
від 09.01.2013 року, визнання протиправними
та скасування вимог № ф-3473 від 09.01.2012
року, № ф-7640 від 09.01.2012 року відмовлено у
повному обсязі (а.с. 18-28).

Так, згідно до п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року № 1058-IV (в редакції чинній
станом на дату виникнення спірних
правовідносин) страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону
України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції чинній до
01.01.2011 року) виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції: за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми.

Згідно до абз. 6 п. 7 розділу VІІІ
«Прикінцеві та Перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-IV
від 08.07.2010 року (чинний з 01.01.2011 року)
суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Враховуючи викладене та у зв'язку із
несплатою позивачем суми
донарахованого єдиного внеску у
добровільному порядку й після набрання
чинності судовим рішенням по
адміністративній справі №815/2991/13-а,
управлінням пенсійного фонду України в
Малиновському районі міста Одеси
прийнято рішення №923 від 23 квітня 2014
року про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду. При цьому,
період нарахування фінансових санкцій
та пені за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхових внесків,
визначено з огляду на таке.

У відповідності з ч. 12 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції чинній до 01.01.2011 року),
оскарження рішення виконавчого органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
та накладання штрафів зупиняє строки
їх сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі. Строки сплати фінансових
санкцій також призупиняються до
винесення судом рішення в разі
оскарження страхувальником вимоги про
сплату недоїмки, якщо накладення
фінансових санкцій пов'язано з її
виникненням або несвоєчасною сплатою.

Аналогічно положення містись п. 9.7
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління

Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1, згідно якого, оскарження
рішення органу Пенсійного фонду про
накладення штрафів зупиняє строки їх
сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі.

При цьому, у разі винесення судом або
вищим органом Пенсійного фонду рішення
на користь Пенсійного фонду строки
сплати штрафу поновлюються з моменту
їх припинення.

Таким чином, доводи позивача стосовно
того, що строк сплати фінансових
санкцій та пені повинен наступити 23
жовтня 2013 року, тобто в день набрання
чинності судовим рішенням по
адміністративній справі №815/2991/13-а, є
необґрунтованими, оскільки рішення
суду винесено на користь управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі міста Одеси,
відтак строки сплати штрафу
поновлюються з моменту їх припинення,
як і зазначено в оскаржених рішеннях.

Крім того, у судовому засіданні
встановлено, що позивачем сплачено
існуючу за ним недоїмку зі страхових
внесків 30 грудня 2013 року. При цьому, за
змістом ч. 12 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції чинній до
01.01.2011 року), нарахування пені,
передбаченої частинами дев'ятою ст. 106
цього Закону починається з першого
календарного дня, що настає за днем
настання строку відповідного платежу,
до дня його фактичної сплати
страхувальником, або з першого
календарного дня, що настає за днем
закінчення строку перерахування
(зарахування) відповідних сум, до дня їх
фактичного перерахування (зарахування)
банками та організаціями, які
здійснюють виплату і доставку пенсій.

Отже, період нарахування фінансових
санкцій та пені за несплату позивачем
страхових внесків відповідач визначив
правильно та штрафні санкції
розрахував вірно.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
рішення №923 від 23 квітня 2014 року
прийнято управлінням Пенсійного фонду
України в Малиновському районі міста
Одеси на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин,
суд дійшов висновку, що обставини, на
які відповідач посилався в
обґрунтування правомірності своїх дій
при прийнятті оскаржених рішень,
знайшли своє підтвердження в
матеріалах справи та нормах діючого
законодавства, а також за відсутності
підстав для скасування рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
результати розгляду скарги від 06
червня 2014 року №5886/08 та рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси №923 від 23
квітня 2014 року, у задоволенні
адміністративного позову належить
відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 11, 23, 69, 71, 72, 86,
158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання незаконними та скасування
рішень - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано
у строк, встановлений статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до
Одеського окружного адміністративного
суду, та одночасно її копія до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 29 вересня 2014 року.

Суддя
О.В. Глуханчук

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання незаконними та скасування
рішень - відмовити у повному обсязі.

29 вересня 2014 року.