Справа № 507/1356/14-а
Суддя: Вужиловський О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 507/1356/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого судді - Вужиловського
О.В.

при секретарі - Вододюк В.В.

з участю позивача - ОСОБА_1

з участю представника відповідача
- Молчанової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Любашівка
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Любашівському районі Одеської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із зазначеним
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Любашівському районі Одеської області,
у якому просив визнати дії відповідача
щодо відмови в призначенні йому пенсії
на пільгових умовах неправомірними та
зобов'язати відповідача призначити
йому пенсію на пільгових умовах, так як
він працював на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці згідно Списку №
2. В обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначив, що з 1972 року по 2000 рік він
пропрацював робітником на
Заплазському цукровому заводі, в тому
числі з 15.02.1983 року по 1.02.1996 року в сезон
цукроваріння працював обпалювачем
вапна вапново-газового відділення.
Зазначена посада відносить до списку №
2 виробництв, цехів, професій і посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджених
постановою КМ України від 11.03.1994 року №
162. Однак, в призначенні пільгової
пенсії йому було відмовлено, так як на
цукровому заводі не було проведено
атестації робочих місць, а тому в нього
не хватає одного дня пільгового стажу.
До пільгового стажу йому зарахували
стаж роботи з 15.02.1983 року пол. 21.08.1992 року
- по день вступу в дії постанови КМ
України № 442 від 01.08.1992 року «Про
обов'язкову атестацію робочих місць»,
хоча фактично він працював обпалювачем
вапна на Заплазському цукровому заводі
до травня 1996 року. Тому, просив
задовольнити його в повному обсязі та
зобов'язати відповідача призначити
йому пенсію на пільгових умовах, так як
він працював на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці згідно Списку №
2.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та пояснила,
що підстав для нарахування пільгової
пенсії позивачу не має, так як його
пільговий стаж становить 6 років 2
місяці 29 днів, а для призначення пенсії
необхідно пільговий стаж - 6 років 3
місяці. Час роботи обпалювачем на
Заплазському цукровому заводі з 22.08.1992
року не може бути взятий до уваги, так
як на вказаному підприємстві не було
проведено атестацію робочих місць.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
вказаний адміністративний позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно архівної довідки від 30.05.20012 року
№ 247, трудової книжки ОСОБА_1 видно, що
він дійсно працював обпалю.вальником
вапна на Заплазському цукровому заводі
(а.с. 7-12, 21-23).

14.01.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
управління ПФУ в Любашівському районі
Одеської області із заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах (а.с. 6).

Рішенням комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Одеській області від 29 січня 2013 року
було відмовлено в підтвердженні
пільгового стажу для призначення
пенсії в періоди роботи з 22.08.1992 по
18.11.21992 року, з 03.03.1993 по 03.05.1993 року, з
18.06.1993 року по 12.08.1993 року, з 18.09.1993 по
10.01.1994 року, з 23.09.1994 по 14.11.1994 року, з
16.06.1995 по 07.09.1995 року, з 22.09.1995 по 04.12.1995
року, з 02.02.1996 по 31.05.1996 року, в зв'язку з
відсутністю відомостей про проведення
атестації робочого місця опалювача
вапна, в зв'язку з чим 31.03.2013 року
позивачу було відмовлено в призначені
пенсії на пільгових умовах (а.с. 14, 18, 31).

Відповідно до пункту «б» частини
першої статті 13 Закону України № 1788-ХІІ
«Про пенсійне забезпечення» мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на
зазначених роботах; жінки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється
на підприємствах, в організаціях та
установах незалежно від форм власності
і господарювання згідно з Порядком та
розробленими на виконання постанови №
442 Методичними рекомендаціями для
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженими
постановою Міністерства праці України
від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених
нормативних актів основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій періодичність проведення
атестації робочих місць визначається
безпосередньо колективним договором
підприємства і проводиться не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги
з наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Необхідними умовами для виникнення у
особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є
формальна констатація факту
перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що містяться у
списку № 2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці, яке
полягає у наявності результатів
атестації відповідного робочого місця
за умовами праці. Документами, які
підтверджують результати атестації
робочого місця за умовами праці, можуть
бути: карта умов праці, наказ по
підприємству про затвердження
переліку робочих місць, виробництв,
професій і посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників; трудова
книжка із записом про витяг із
зазначеного наказу або з додатком
такого витягу.

Однак, відомостей про атестацію
робочого місця - обпалювача вапна, на
якому працював позивач не має, так як
вказана атестація робочих місць на
Заплазському цукровому заводі
відповідно до постанови КМ України № 442
від 01.08.1992 року «Про обов'язкову
атестацію робочих місць» не
проводилась.

За таких обставин, суд вважає, що
відмова управління ПФУ зарахувати
період роботи позивача після 22.08.1992
року на Заплазському цукровому заводі
обпалювачем вапна, яка включена до
списку № 2, до пільгового стажу
внаслідок непроведення атестації цієї
посади на підприємстві є
обґрунтованою, відповідає вимогам
закону, в зв'язку з чим в задоволенні
позову належить відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись Закон України «Про Пенсійне
забезпечення», постановою КМ України №
442 від 01.08.1992 року «Про обов'язкову
атестацію робочих місць», ст.ст. 158-163
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Любашівському районі
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: О.В.
Вужиловський