Справа № 818/2381/14
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р. Справа №
818/2381/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 25.09.2014р. по справі №
818/2381/14

за позовом ОСОБА_1

до Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 25.09.2014 р.
позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Конотопської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 29.04.2014 р. № .

Конотопська ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Сумській області (далі -
відповідач), не погодившись з судовим
рішенням подало апеляційну скаргу в
якій просить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 25.09.2014 р. та винести нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити повністю.

В обґрунтування посилається на
порушення судом норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, у зв'язку із чим справа вирішена
невірно.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2012 р. позивач
(орендар) та Конотопська міська рада
(орендодавець) уклали договори, за
якими позивач має у користуванні
строком до 01.08.2017 р. земельні ділянки
комунальної власності м. Конотоп
Сумської області за адресою:

- АДРЕСА_1, площею 0,0450 га;

- АДРЕСА_2, площею 0,0980 га (а.с.5-7,8-10).

Згідно п. 11, 5, 9 Договорів орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі
відповідно до встановленого рішенням
міської ради від 26.11.2008 р.

Підвищуючий коефіцієнт 3 для земельної
ділянки площею 0,0980 га складає за рік 10
521,24 грн, тобто 876,77 грн на місяць,
нормативна грошова оцінка цієї
земельної ділянки - 161 039,36 грн (357,86 грн
за 1 кв.м.).

Підвищуючий коефіцієнт 6 для земельної
ділянки 0,0450 га складає за рік 9 662,36 грн,
тобто щомісячно по 805,20 грн., нормативна
грошова оцінка - 350 707,94 грн. (357,86 грн. за 1
кв.м.).

Згідно п. 12, 27 Договорів розмір орендної
плати переглядається один раз на рік у
разі зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів ,
зміни коефіцієнту індексації,
визначених законодавством; підвищення
або встановлення нових коефіцієнтів по
визначенню розміру плати; в інших
випадках, передбачених законом.

Конотопська міська рада має право
вимагати від орендаря збільшення
розмірів орендної плати у разі
збільшення відповідно до
законодавства України розмірів
земельного податку, коефіцієнту
індексації грошової оцінки земель,
зміни коефіцієнту по визначенню
розміру орендної плати.

Відповідно до п. 30 Договорів ОСОБА_1
зобов'язаний при проведенні щорічної
індексації грошової оцінки земель,
встановити річну орендну плату
індексувати відповідно на
встановлений коефіцієнт.

Рішенням Конотопської міської ради від
26.10.2011 р. затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель в м. Конотопі, нормативну
грошову оцінку земель що перебувають у
користуванні ОСОБА_1 збільшено, а саме:
по АДРЕСА_1, площею 0,0450 га (228 745,95 грн.,
641,65 грн. за 1 кв.м.); АДРЕСА_2, площею 0,0980
га (628 824,51 грн., 641,65 грн. за 1 кв.м.) (а.с.
36,37).

Позивачем не проведено розрахунків
річної орендної плати за землю з
урахуванням нової нормативної
грошової оцінки.

У зв'язку із цим, 29.04.2014 р. Конотопською
ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу визначено суму грошового
зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб у розмірі 36 189,48 грн.
(а.с.11).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, орендна плата
сплачується виключно в порядку та
розмірі, передбачених договором
оренди, питання щодо встановлення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності вирішується за згодою сторін
договору оренди земельної ділянки із
закріпленням розміру орендної плати в
такому договорі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 96 ЗК України
землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату.

Починаючи з 01.01.2011 р. законодавець
систематизував правила
адміністрування земельного податку та
орендної плати за землю, як
обов'язкового платежу, в розділі ХІІІ
ПК України, який регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема визначають вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК
України плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (пп.14.1.136 п. 14.1 ст. 14
даного Кодексу).

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено,
що підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до норм ПК України, річна
сума платежу, що підлягає
перерахуванню до бюджету суб'єктами
господарювання, які орендують земельні
ділянки державної і комунальної
власності, визначається відповідно до
умов договору, але з урахуванням вимог
пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, тобто, не
може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу;
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Таким чином, річна сума платежу
орендної плати за землю у випадку
позивача не може бути меншою розміру,
визначеного пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК
України, а саме - трикратного розміру
земельного податку.

Плату за землю у формі орендної плати
за землі комунальної та державної
власності віднесено до
загальнодержавних податків і зборів
згідно переліку статті 9 ПК України,
тому розмір орендної плати за вказані
ділянки є нормативно-регульованою
ціною із визначеними мінімальною та
максимальною межами.

Починаючи з 01.01.2011 року, на
адміністрування орендної плати та
відносини, що виникають при оренді
земельної ділянки комунальної та
державної власності, поширюються
приписи ПК України з усіма правилами
обрахування орендної плати та
наслідками недотримання порядку
нарахування та справляння даного
обов'язкового платежу.

Згідно ст. 271 ПК України визначено, що
базою оподаткування плати за землю є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого розділом XIII
Податкового кодексу, а у разі якщо
нормативну грошову оцінку не проведено
- площа земельних ділянок.

Відповідно до пп. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 цього
Кодексу нормативна грошова оцінка
земельних ділянок для цілей розділу XIII
Податкового кодексу - капіталізований
рентний дохід із земельної ділянки,
визначений відповідно до
законодавства центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Правові засади проведення оцінки
земель в Україні визначено Законом
України від 11.12.2003 року № 1378-IV «Про
оцінку земель».

Відповідно до абз. 5 ст. 5 цього Закону
України нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується,
зокрема, для визначення розміру
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Підставою для проведення оцінки земель
є рішення органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування (ст. 15
цього Закону).

Згідно ст. 18 даного Закону нормативна
грошова оцінка земель в межах
населених пунктів проводиться не
рідше, ніж один раз на 5-7 років.

При цьому, законодавець не передбачив
можливості орендаря впливати на
порядок проведення оцінки орендованої
земельної ділянки або можливі її
результати, не зважаючи на
двосторонній характер укладеного
договору оренди.

Відповідно до абзацу першого пункту 286.1
статті 286 ПКУ підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру.

Згідно ст. 23 цього Закону технічна
документація з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок у межах
населених пунктів затверджується
відповідною сільською, селищною і
міською радою. Витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку окремої земельної ділянки
видається відповідним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Право оренди земельної ділянки виникає
з моменту державної реєстрації цих
прав і посвідчується договором оренди
землі, зареєстрованим відповідно до
закону (статті 125, 126 ЗК України).

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння та користування на
певний строк, а орендар -
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13 Закону
України «Про оренду землі»).

Однією з істотних умов договору оренди
землі є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі»).

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна
в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
визначених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.03.2004 р. № 220 затверджено Типовий
договір оренди землі, пунктом 9 якого
встановлено, що розмір орендної плати
за земельні ділянки державної або
комунальної власності вноситься у
грошовій формі та зазначається у
відсотках нормативної грошової оцінки
земельної ділянки або розміру
земельного податку.

Розмір орендної плати за землю
переглядається у разі зміни умов
господарювання, передбачених
договором, зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством, погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами, в інших випадках,
передбачених законом (п. 13 Типового
договору оренди землі).

Колегія суддів зазначає, що орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності належить до
загальнодержавних податків, порядок
нарахування та сплати якого
регламентований положеннями
Податкового кодексу України.

Тому, положення договору оренди
земельної ділянки, які суперечать ПК
України в частині визначення розміру
орендної плати, не можуть
застосовуватися та мати пріоритет над
нормами ПК України.

Крім того, п. 12, 27 Договорів розмір
орендної плати переглядається у разі
зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнту індексації, визначених
законодавством; підвищення або
встановлення нових коефіцієнтів по
визначенню розміру плати; в інших
випадках, передбачених законом.

До обставин, у зв'язку із якими розмір
плати за землю позивача має
переглядатися є зміна коефіцієнту
індексації грошової оцінки земель.

Відповідно до п. 30 Договорів ОСОБА_1
зобов'язаний при проведенні щорічної
індексації грошової оцінки земель,
встановити річну орендну плату
індексувати відповідно на
встановлений коефіцієнт.

Враховуючи це, після набрання чинності
ПК України позивач мав самостійно
перерахувати величину орендної плати
на поточний рік з урахуванням обмежень
пп. 288.5.1та 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України та
розміру нової грошової оцінки
земельних ділянок.

Судом встановлено, що позивач всупереч
вимогам ПК України та умовам Договорів
визначив орендну плату за землю без
урахування нормативної грошової
оцінки для земельних ділянок
комунальної власності, документація по
якій затверджена Рішенням
Конотопської міської ради від 26.10.2011 р.

З урахуванням нової нормативної
грошової оцінки землі, що перебуває у
користуванні позивача, заниження
орендної плати, допущене позивачем,
складає суму в розмірі 36 189,48 грн., а тому
відповідач, на якого покладено
обов'язок адміністрування плати за
землею, правомірно визначив грошове
зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб та прийняв податкове
повідомлення-рішення від 29.04.2014 р. №
.

Скасовуючи зазначене ППР, суд першої
інстанції виходив з помилкових
висновків, неправильно застосувавши
норми матеріального права, що привело
до невірного вирішення справи.

Зазначене має наслідком скасування
постанови суду першої інстанції разом
із винесенням нової постанови про
відмову в задоволенні позову.

Згідно п. 1 ст 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198,
ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Конотопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області
задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 25.09.2014р. по
справі № 818/2381/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Присяжнюк О.В. Курило Л.В.