Справа № 826/11035/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2014 року 10 год. 00 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
«Юридично-консалтингова фірма
«ЗЕВС»до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпро визнання протиправними
дії, скасування рішення від 02 липня 2014
року № 137/26-56-15-01-35 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість та зобов'язання вчинити дії, -
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Юридично-консалтингова фірма «ЗЕВС»
(далі - позивач, ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС») з
позовом до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач, ДПІ) з
наступними позовними вимогами: 1)
визнання неправомірними дій по
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС»; 2) скасування рішення від 02
липня 2014 року № 137/26-56-15-01-35 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС»; 3) зобов'язання вчинити дії щодо
поновлення реєстрації ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»
платником ПДВ з дня скасування
реєстрації; 4) зобов'язання вчинити дії
щодо внесення до Реєстру платників ПДВ
запис про відміну анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»; 5) визнання
протиправними та незаконними дій щодо
присвоєння ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» стану « 9»; 6)
зобов'язання змінити стан ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС» з стану « 9» на стан « 0».
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на протиправність
рішення відповідача від 02.07.2014р. №
137/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість -
ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» з підстави подання
підприємством податкових декларацій з
податку на додану вартість за період з
липня 2013 року по травень 2014 року із
показниками, які свідчать про
відсутність оподатковуваних поставок,
та у зв'язку з тим, що нібито за останні
12 календарних місяців обсяги
оподатковуваних операцій « 0» грн.
Оскільки фактично за вказаний період
ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» подавало до ДПІ
податкові декларації з податку на
додану вартість, в яких декларувало
певні обсяги постачання та продажів
товарів, та відповідно формувало
показники податкових зобов'язань і
податкового кредиту з цього податку.
Натомість при прийнятті оскаржуваного
рішення від 02.07.2014р. № 137/26-56-15-01-35 ДПІ
керувалося лише висновками акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.07.2013р. по 31.05.2014р., а не проводив аналіз
безпосередньо поданої платником
податків податкової звітності. Згодом
після надходження спірного рішення ТОВ
«ЮКФ «ЗЕВС» намагалося владнати
ситуацію в досудовому порядку, а саме -
зверталася до ДПІ із заявами форми №
1-ПДВ для реєстрації підприємства в
добровільному порядку платником
податку на додану вартість. Проте, в
обох випадках від відповідача були
отримані листи повідомлення про
відмову в проведенні реєстрації
платником ПДВ (від 11.07.2014р. та від
23.07.2014р.) з посиланням на зазначення
підприємством в поданих заявах
недостовірних відомостей про
місцезнаходження. Дані обставини також
не відповідають фактичній дійсності та
спростовуються відомостями з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також
іншими документальними доказами. При
цьому на даний час внаслідок
неправомірних та безпідставних дій
відповідача щодо присвоєння ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС» стану 9 у зв'язку з направленням
повідомлення форми № 18-ОПП до
державного реєстратора щодо
відсутності юридичної особи за
місцезнаходженням, блокується
реєстрація податкових накладних
підприємства, що відповідно негативно
впливає на господарську діяльність
Товариства. Таким чином, на переконання
позивача, у відповідача не було
правових підстав для анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість - ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» та
присвоєння йому стану 9 в
автоматизованих базах даних органу
доходів і зборів України.

Відповідач проти позову заперечував,
надавши до суду письмові заперечення
від 20.08.2014р. та додаткові документи. В
обґрунтування своїх заперечень
відповідач посилається на те, що
підставою для анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість на
підставі норми пп. «г» п. 184.1 ст. 184
Податкового кодексу України спірним
рішенням від 02.07.2014р. № 137/26-56-15-01-35 стало
подання ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» за період з
01.06.2013р. по 31.05.2014р. податкових
декларацій з податку на додану
вартість за звітні періоди з
показниками про відсутність операцій з
постачання/придбання товарів, що
підтверджується висновком
структурного підрозділу ДПІ від
02.07.2014р. № 893/26-56-22-03-11. При цьому вказаний
висновок, в свою чергу, ґрунтується на
висновках довідки від 24.06.2014р. №
329/26-56-22-03-09/37727193 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період 01.07.2013р. по 31.05.2014р. За
результатами вжиття заходів по
проведенню такої зустрічної звірки
податковою інспекцією встановлено
відсутність факту реалізації та
придбання товарів (робіт, послуг) за
період з 01.07.2013р. по 31.05.2014р., тобто за
останні 12 календарних місяців обсяги
оподатковуваних операцій становлять
0,00 грн. Крім того, 01 липня 2014 року
працівниками ДПІ були проведенні
заходи по встановленню
місцезнаходження ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» за
результатами яких підприємства за
адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська,
буд. 21, кв. 3, не виявлено (про що свідчить
довідка ДПІ від 01.07.2014р. № 318/07). Як
наслідок відповідачем оформлена
довідка про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням за формою №
18-ОПП та прийнято рішення від 02.07.2014р.
про направлення державному
реєстратору такого повідомлення для
вжиття подальших заходів. Таким чином,
з огляду на вищезазначене дії
відповідача вважає, що дії
контролюючого органу вчинені в межах
та в порядку визначених нормами
чинного законодавства.

В судових засіданнях призначених у
даній справі представник позивача
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначених
судових засіданнях заперечував проти
позовних вимог та просив відмовити в їх
задоволенні.

22 вересня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з огляду на
таке.

02 липня 2014 року ДПІ прийняла рішення
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість № 137/26-56-15-01-35
(реєстраційний № 5904/10/26-56-15-01-32 від 04
липня 2014 року), згідно якого за
результатами звірки встановлено
відсутність факту реалізації та
придбання товарів (робіт, послуг) за
період з 01 червня 2013 року - 31 травня 2014
року (загальна сума здійснення
операцій з постачання товарів (робіт,
послуг) становить 0 грн., загальна сума
здійснення операцій з придбання (робіт,
послуг) становить 0 грн., що
підтверджено Висновком управління
податкового аудиту від 02 липня 2014 року
№ 893/26-56-22-01-16. Платник подає податкові
декларації з податку на додану
вартість протягом періоду з липня 2013
року по травень 2014 року з показниками,
які свідчать відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, та має за останні
12 календарних місяців обсяги
оподатковуваних операцій 0, 00 грн. На
підставі перелічених документів
зроблено висновок про наявність
підстави для анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість у
зв'язку з фактом відсутності
оподатковуваних поставок протягом
дванадцяти послідовних місяців та
відповідно до пп. «г» п. 184.1. ст. 184
Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 185.1 ст. 185 ПК
України об'єктом оподаткування є
операції платників податку з:
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; ввезення товарів на митну
територію України; вивезення товарів
за межі митної території України;
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Згідно із ч. 180.1 ст. 181 ПК України для
цілей оподаткування платником податку
на додану вартість, зокрема, є: 1)
будь-яка особа, що провадить або планує
провадити господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу; 2)
будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку; 3) будь-яка особа, що ввозить
товари на митну територію України в
обсягах, які підлягають оподаткуванню,
та на яку покладається
відповідальність за сплату податків у
разі переміщення товарів через митний
кордон України відповідно до Митного
кодексу України.

Порядок реєстрації особи як платника
податку на додану вартість
врегульований нормами статті 183 цього
Кодексу. Особі, що реєструється як
платник податку, присвоюється
індивідуальний податковий номер, який
використовується для сплати податку (п.
183.18 ст. 183 ПК України).

Порядок та випадки анулювання
реєстрації особи як платника податку
на додану вартість закріплений в
статті 184 ПК України, а безпосередньо
процедура реєстрації та анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість визначено Положенням про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 16.01.2014р. № 26, що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 06 лютого
2014р. за № 232/25009 (далі - Положення).

Відповідно до п. 3.1 розд. 3 «Реєстрація
платників податку на додану вартість»
зазначеного Положення реєстрація осіб
платниками ПДВ, перереєстрація
платників ПДВ проводяться шляхом
внесення записів до Реєстру із
формуванням за кожним таким записом
окремого ідентифікатора.

Особа є зареєстрованою платником ПДВ з
відповідної дати реєстрації, внесеної
до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є
анульованою з дати виключення цього
платника ПДВ з Реєстру згідно з
розділом V цього Положення.

Одночасно п. 5.5 розд. 5 зазначеного
Положення встановлено, що анулювання
реєстрації на підставах, визначених у
підпунктах «б» - «з» цього пункту,
здійснюється за ініціативою
відповідного контролюючого органу.

Зокрема, положеннями пп. «ґ» п. 184.1 ст. 184
ПК України та пп. «г» п. 5.1 розд. 5 V
«Анулювання реєстрації платників
податку на додану вартість» Положення
передбачено, що реєстрація особи як
платника податку на додану вартість
діє до дати її анулювання, яка
відбувається у випадку, якщо особа,
зареєстрована як платник податку,
протягом 12 послідовних податкових
місяців не подає контролюючому органу
декларації з податку на додану
вартість та/або подає таку декларацію
(податковий розрахунок), яка (який)
свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Згідно п. 5.5 розд. 5 Положення
контролюючі органи здійснюють
постійний моніторинг платників ПДВ,
включених до Реєстру, та приймають
рішення про анулювання реєстрації
платників ПДВ у разі існування
відповідних підстав. Рішення про
анулювання реєстрації за ініціативою
контролюючого органу приймаються за
наявності відповідних підтвердних
документів (відомостей). Одним з таких
документів, зокрема, є довідка про
подання/неподання платником ПДВ
контролюючому органу декларації з
податку на додану вартість протягом 12
послідовних податкових місяців та/або
реєстр (перелік) податкових декларацій
(податкових розрахунків) особи за 12
послідовних податкових місяців, які
свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту у таких
деклараціях (податкових розрахунках)
протягом 12 послідовних податкових
місяців (підстава - підпункт «г» пункту
184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У
реєстрі (переліку) зазначаються дані
про реєстрацію особи платником ПДВ та
по кожній декларації (податковому
розрахунку) - податковий період, дата
надходження декларації (податкового
розрахунку) до контролюючого органу,
загальні обсяги постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту звітного періоду,
вказані у відповідних рядках та
колонках податкової декларації
(податкового розрахунку), та інші
підтвердні документи (відомості) у
випадках, передбачених Кодексом.

За наявності зазначених підтвердних
документів (відомостей) контролюючий
орган приймає рішення про анулювання
реєстрації особи - платника ПДВ
незалежно від здійснення контролюючим
органом документальних та камеральних
перевірок такої особи і їх результатів,
а також обов'язку такої особи бути
зареєстрованою та/або нараховувати чи
сплачувати податок на додану вартість
відповідно до законодавства. Рішення
про анулювання реєстрації платника ПДВ
за ініціативою контролюючого органу
оформляється за формою № 6-РПДВ
(додаток 5). Таке рішення складається у
двох примірниках комісією, утвореною
відповідно до розпорядження
контролюючого органу, та підписується
керівником контролюючого органу. У
рішенні про анулювання реєстрації
платника ПДВ обов'язково вказуються
підстави (одна або декілька) для такого
анулювання з посиланням на відповідні
норми Кодексу. При цьому дата
підписання рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ уважається
днем прийняття такого рішення (абз. 1 - 3
п. 5.6 розд. 5 цього Положення).

Анулювання реєстрації здійснюється на
дату прийняття рішення контролюючим
органом про анулювання реєстрації (абз.
1 п. 5.11 розд. 5 Положення).

Одночасно у п. 5.10 розд. 5 Положення
передбачено, що рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ за ініціативою
контролюючого органу може бути
оскаржене в адміністративному порядку
відповідно до вимог статті 56 Кодексу
або до суду.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи підставою для прийняття
спірного рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» став висновок
контролюючого органу про подання
позивачем протягом періоду з липня 2013
року по травень 2014 року податкових
декларацій з податку на додану
вартість з показниками, які свідчать
відсутність постачання/придбання
товарів, та відсутність за останні 12
календарних місяців обсягів
оподатковуваних операцій.

Дане рішення прийняте відповідачем на
підставі таких документів: висновку
управління податкового аудиту від
02.07.2014р. № 893/26-56-22-01-16, в якому наявні
посилання на факт проведення цим
структурним підрозділом ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві зустрічної звірки ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС». До матеріалів справи
відповідачем надана довідка від
24.06.2014р. № 329/26-56-22-03-09/37727193 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період
01.07.2013р. по 31.05.2014р. Відповідно до
вступної частини вказаної довідки
відповідача від 24.06.2014р. №
329/26-56-22-03-09/37727193 співробітниками ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві 23.06.2014 року був здійснений вихід
за податковою адресою ТОВ «ЮКК «Зевс»
для вручення запиту про надання
пояснень з документальним
підтвердженням щодо взаємовідносин з
контрагентами від 23.06.2014р., але на
момент виходу співробітників
податкової інспекції посадові особи
Товариства за податковою адресою були
відсутні, про що складений акт від
23.06.2014р. Запит про встановлення
місцезнаходження суб'єкта
господарювання переданий службовою
запискою від 23.06.2014р. до СУ ФР ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві. ДПІ отримано висновок
ГВПМ ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві щодо нереального
здійснення господарських операцій ТОВ
«ЮКК «Зевс».

Також в розділі 4 «Висновок» вказаної
Довідки про неможливість проведення
зустрічної звірки позивача зазначено,
що: «…перевіркою встановлено
відсутність реального здійснення
господарських операцій на суму
податкових зобов'язань - 43 189 131 грн. по
взаємовідносинам з покупцями
зазначеними в п. 3.1.1 за період з 01.07.2013 по
31.05.2014, та податкового кредиту на суму -
43 154 401 грн. по взаємовідносинам з
контрагентами за період з 01.07.2013 по
31.05.2014.».

При цьому засвідчені копії та/або
оригінали зазначених вище письмового
запиту ДПІ від 23.06.2014р. щодо надання
документально підтверджених пояснень
з питання взаємовідносин ТОВ «ЮКК
«Зевс» з контрагентами, акта від
23.06.2014р. щодо невстановлення
підприємства за адресою
місцезнаходження та службової записки
від 23.06.2014р. з додатками відповідач суду
не пред'явив, та пояснень щодо
поважності причин відсутності таких
документів суду не надав. Натомість до
матеріалів справи були надані копії
запитів Першого заступника начальника
ДПІ від 25.06.2014р. № 333/15-01 та від
25.06.2014р. № 359/15-01 до Начальника
оперативного управління ДПІ для вжиття
заходів щодо відпрацювання ризикового
платника податків - ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС», які
містяться відомості, що не стосуються
предмету розгляду даної справи.

Одночасно позивачем на спростування
правомірності вказаних висновків
відповідача були надані суду копії
податкових декларацій ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС»
з ПДВ за звітні періоди червень 2013 року
- травень 2014 року з додатками (додатками
№ 5 «розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстрами
виданих та отриманих податкових
накладних), із доказами їх надходження
на центральний і районний рівні
органів доходів і зборів, де
відображені відомості про наявні
обсяги постачання/придбання товарів
(послуг), оподатковуваних цим податком,
у вигляді заповнених числових
показників податкових зобов'язань і
податкового кредиту (а саме: за червень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий
кредит в сумі 0,0 грн., за липень 2013 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 717 532,0 грн. і податковий кредит в
сумі 715 379, 00 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 2 153,0 грн.; за серпень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 6 361 973,0 грн. і
податковий кредит в сумі 6 358 877,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 3
096,0 грн.; за вересень 2013 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 3 496 462,0 грн. і податковий кредит в
сумі 3 492 462,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 4 000,0 грн.; за жовтень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 4 822 283,0 грн. і
податковий кредит в сумі 4 819 291,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 2
992,0 грн.; за листопад 2013 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 2 332 599,0 грн. і податковий кредит в
сумі 2 329 014,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 3 585,0 грн.; за грудень
2013 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 2 922 702,0 грн. і
податковий кредит в сумі 2 919 908,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 2
794,0 грн.; за січень 2014 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 2 025 393,0 грн. і податковий кредит в
сумі 2 023 509,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 1 884,0 грн.; за лютий
2014 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 3 849 946,0 грн. і
податковий кредит в сумі 3 853 302,0 грн.; за
березень 2014 року задекларовані
податкові зобов'язання в сумі 3 865 603,0
грн. і податковий кредит в сумі 3 860 525,0
грн., сума нарахованого податку до
сплати - 5 078,0 грн.; за квітень 2014 року
задекларовані податкові зобов'язання в
сумі 5 108 268,0 грн. і податковий кредит в
сумі 5 106 093,0 грн., сума нарахованого
податку до сплати - 2 175,0 грн.; за травень
2014 року задекларовані податкові
зобов'язання в сумі 7 446 638,0 грн. і
податковий кредит в сумі 7 442 163,0 грн.,
сума нарахованого податку до сплати - 4
475,0 грн.).

Доказів неприйняття вказаних
податкових декларацій як податкової
звітності відповідачем не надано.

Натомість відповідачем на
підтвердження обґрунтованості
прийняття Рішення від 02.07.2014р. №
137/26-56-15-01-35 та достовірності відомостей
викладених у висновку управління
податкового аудиту від 02.07.2014р. №
893/26-56-22-01-16, на яких, в свою чергу,
ґрунтується вказане спірне рішення, не
були надані інші податкові декларації
ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС», що містять нульові
показники обсягів оподатковуваних
податком на додану вартість поставок
товарів і послуг.

Більш того, в рішенні ДПІ від 02.07.2014р.
про направлення державному
реєстратору повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за формою № 18-ОПП
зафіксовані відомості про загальний
обсяг оподатковуваних ПДВ поставок ТОВ
«ЮКФ «ЗЕВС» за останні 12 послідовних
податкових місяців у розмірі 233 156 937
грн., та нарахований цим підприємством
до сплати до державного бюджету
податку на загальну суму 34 731 грн. (за
даними податкової звітності).

З огляду на вищевикладене, судом
вбачається безпідставність доводів
контролюючого органу про відсутність
постачання/придбання позивачем
товарів (послуг) за період з червня 2013
року по травень 2014 року та, як наслідок,
протиправність дій відповідача щодо
анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ
«ЮКФ «ЗЕВС» на підставі даних висновку
від 02.07.2014р. № 893/26-56-22-01-16, результатом
яких стало прийняття неправомірного
рішення від 02.07.2014р. № 137/26-56-15-01-35. А тому
позовні вимоги ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» в
частині вимог про визнання
протиправними дій ДПІ щодо анулювання
реєстрації платника ПДВ позивача та
скасування рішення ДПІ від 22.01.2014р.
№ 2/26-50-15-01-18 про анулювання реєстрації
платника ПДВ підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про
зобов'язання відповідача вчинити дії
по поновленню реєстрації ТОВ «ЮКФ
«ЗЕВС» як платника ПДВ з дати її
анулювання та внесення запису про
відміну анулювання реєстрації
платника ПДВ до Реєстру платників ПДВ,
то суд не вбачає наразі правових
підстав для їх задоволення, оскільки
вони є передчасними.

Так, правовий механізм поновлення
відомостей про реєстрацію платника
податку на додану вартість у Реєстрі
платників податку на додану вартість
безпосередньо визначений у п. 5.10 розд. 5
згаданого вище Положення, та полягає в
наступному.

Підставою для внесення до Реєстру змін
щодо скасування анулювання реєстрації,
що відбулось за ініціативою
контролюючого органу, є рішення суду,
яке набрало законної сили, або рішення
контролюючого органу про скасування
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ. Рішення із копіями
відповідних документів направляються
до Міністерства доходів і зборів
України для внесення відповідних змін
до Реєстру.

У разі скасування рішення про
анулювання реєстрації, якщо інше не
визначено судовим рішенням,
контролюючий орган вносить до Реєстру
запис про реєстрацію платника ПДВ із
урахуванням певних особливостей,
зокрема, - якщо на дату скасування
рішення про анулювання реєстрації в
особи відсутня наступна (повторна)
реєстрація, то дата реєстрації
платником ПДВ не змінюється.

Що ж до обґрунтованості позовних вимог
про визнання протиправними дій
відповідача щодо присвоєння
Товариству стану « 9» та зобов'язання
ДПІ вчинити дії по зміні такого стану
на стан « 0», суд також не вбачає підстав
для їх задоволення з огляду на
наступне.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» від 15.05.2003р. № 755-IV (в
редакції чинній на моменту виникнення
спірних правовідносин)(далі - Закон №
755-IV) якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

До переліку відомостей щодо юридичних
осіб, які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, згідно ч. 2
ст. 17 цього Закону відносяться, в тому
числі й відомості про місцезнаходження
юридичної особи.

Порядок внесення змін до відомостей,
які містяться в Єдиному державному
реєстрі, а також підтвердження
достовірності вже внесених відомостей
врегульований ст. 19 Законом № 755-IV.
Зокрема, згідно із положеннями абз. ч. 11
ст. 19 зазначеного Закону юридична особа
зобов'язана подавати (надсилати) щороку
протягом місяця, що настає за датою
державної реєстрації, починаючи з
наступного року, державному
реєстратору для підтвердження
відомостей про юридичну особу
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

Документи, подані для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, приймаються згідно з описом,
копія якого видається (надсилається
поштовим відправленням з описом
вкладення) в день надходження
документів заявнику з відміткою про
дату їх надходження (ч. 5 ст. 12 названого
Закону).

У разі ненадходження в установлений
частиною одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки (абз.
ч. 12 ст. 19 Закону № 755-IV)

Також, абз. 2 цієї ж ч. 12 ст. 19 Закону
передбачено, що у разі надходження
державному реєстратору від органу
доходів і зборів повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

У відповідності до положень розд. 12
Порядку обліку платників податків і
зборів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
09.12.2011р № 1588, що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 29 грудня
2011р. за № 1562/20300, та згідно із розд. 7
Порядку взаємодії між структурними
підрозділами органів ДПС з питань
реєстрації та обліку платників
податків, затвердженого Наказом
Державної податкової служби України
від 01.08.2012р. № 671, контролюючий орган в
рамках проведення певних заходів, а
також при призначенні чи проведенні
будь-якого виду перевірки платника
податків чи при виконанні інших
службових обов'язків працівниками
контролюючих органів здійснюється або
може здійснюватись перевірка
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків.

Процедура вжиття заходів по
встановленню місцезнаходження
платника податків та документи, що
оформлюються за результатами вжиття
таких заходів, визначені вказаними
вище Наказами Міністерства фінансів
України від 09.12.2011р № 1588 та Державної
податкової служби України від 01.08.2012р.
№ 671, а також Наказом Державної
податкової адміністрації України «Про
затвердження Положення про
організацію взаємодії підрозділів
податкової міліції з іншими
структурними підрозділами органів
державної податкової служби для
встановлення місцезнаходження
платника податків» від 17.05.2010р. № 336
(далі - Наказ № 366).

Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника)
контролюючого органу приймає рішення
про надсилання до відповідного
державного реєстратора повідомлення
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за формою № 18-ОПП
(додаток 24) для вжиття заходів,
передбачених ч. 12 ст. 19 Закону № 755-IV (п.
12.5 розд. 12 Порядку обліку платників
податків і зборів).

В силу норми ч. 9 ст. 19 Закону № 755-IV
державний реєстратор за відсутності
підстав для залишення без розгляду
документів про внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, зобов'язаний внести не пізніше
наступного робочого дня з дати їх
надходження запис про внесення змін і в
той самий день подати відповідним
органам статистики, доходів і зборів,
Пенсійного фонду України, інформацію з
реєстраційної картки про внесення змін
до відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, із зазначенням номера та дати
внесення відповідного запису.

Водночас із внесенням до Єдиного
державного реєстру запису про зміну
відомостей про юридичну особу, які
відповідно до цього Закону
зазначаються у виписці з Єдиного
державного реєстру, державний
реєстратор повинен видати (надіслати
поштовим відправленням з описом
вкладення) заявнику виписку з Єдиного
державного реєстру не пізніше
наступного робочого дня після
отримання від органів статистики,
доходів і зборів, Пенсійного фонду
України відомостей про внесення
відповідних відомостей до відомчих
реєстрів (ч. 10 ст. 12 № 755-IV).

В ході дослідження наявних матеріалів
справи судом встановлено, що 02 липня 2014
року відповідачем до державного
реєстратора направлено повідомлення
форми № 18-ОПП про відсутність
юридичної особи ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» за
місцезнаходженням (м. Київ, вул..
Костянтинівська, буд. 21, кв. 3). Рішення
про направлення такого повідомлення
форми № 18-ОПП було прийнято 02.07.2014р. на
підставі даних довідки про
невстановлення фактичного
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за № 318/7 від 01.07.2014р.,
оформленої в порядку Наказу № 336. При
цьому доказів оскарження Товариством
дій працівників ДПІ по складанню
зазначеної довідки № 318/7 від 01.07.2014р. до
суду не надано.

Надалі державним реєстратором на
адресу позивача направлялися письмові
повідомлення за № 856 від 14.07.2014р. і за №
975 від 13.08.2014р. щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу внаслідок надходження
письмового повідомлення форми № 18-ОПП.

14 липня, 31 липня та 15 серпня 2014 року ТОВ
«ЮКФ «ЗЕВС» подало державному
реєстратору документи згідно опису (в
т.ч. реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу). Наразі документально
підтверджених відомостей про
прийняття державним реєстратором
негативного рішення за результатом
розгляду ним документів, що були надані
підприємством 15 серпнем 2014 року, а
також присвоєння платнику податків -
ТОВ «ЮКФ «ЗЕВС» стану 9 «направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням» замість стан 0
«платник податків за основним місцем
обліку» (що є наслідком
автоматизованого обліку платників
податків у органах доходів і зборів у
відповідній електронній базі даних)
станом на день розгляду даної справи в
суді позивач не надав.

Крім того, представник відповідача у
судовому засіданні 10 вересня 2014 року
пояснив, що на даний момент позивачу
вже присвоєно стан « 0» замість « 9».

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6
Кодексу адміністративного судочинства
України).

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та наданих сторонами доказів,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині та вважає за необхідне
підставі ч. 2 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнати протиправним та скасувати
рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість та
відмовити в задоволенні решти позовних
вимог, оскільки обраний спосіб захисту
повністю відновлює порушені права
позивача з урахуванням вищенаведених
норм права.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юридично-консалтингова компанія
«ЗЕВС» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 02 липня 2014 року №
137/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В.
Дегтярьова