Справа № 804/9467/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 р. справа № 804/9467/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

за участю сторін:

представника позивача
Конько О.С.

представника відповідача
Курпай
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Фінансовий
вектор" до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 03.03.2014
р., та № від 18.06.2014 р., -

ВСТАНОВИВ :

07 липня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Фінансовий
вектор» (далі - ТОВ «КУА «Фінансовий
вектор», позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 03
березня 2014 року № , яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 2
426 740,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 18.06.2014
року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість всього на суму 377 589,0
грн. (основний платіж - 251 729,0 грн.,
штрафні (фінансові) санкції (штраф) - 125
860,0 грн.) (а.с. 2-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
висновками відповідача, викладеними в
Акті перевірки від 04.02.2014 року №
48/2204/34985759, складеного за результатом
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за грудень
2013 року, щодо безпідставного завищення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду,
оскільки даний Акт перевірки
ґрунтується на висновках Акту
попередньої перевірки, на підставі
якого було винесено податкове
повідомлення-рішення від 04.12.2013 року №
, яким зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 2 678 466,0 грн., що
оскаржувалось в судовому порядку, отже
є неузгодженими, що свідчить про
безпідставність і передчасність
висновку ДПІ. Зазначив, що Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.02.2014 року
по справі № 804/16909/13-а податкове
повідомлення-рішення від 04.12.2013 року №
скасовано, ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду зазначена
постанова залишена в силі, таким чином
рішення щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.12.2013 року №
є таким, що набрало законної сили.
Податковий кредит підтверджений та
відображений в податковому обліку
правомірно, отже у відповідача
відсутнє право виключати суми
невідшкодованого ПДВ із рядка 24
декларації з ПДВ та, як наслідок,
нараховувати зобов'язання за платежем
податок на додану вартість. Таким чином
податкові повідомлення-рішення №
від 03.03.2014р. та № від 18.06.2014р.,
прийняті на підставі Акті перевірки
від 04.02.2014 року № 48/2204/34985759, є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду у
відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

У судове засідання 04.08.2014 р. з'явились
представник позивача та представник
відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечувала у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Дослідивши всі документи і матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті заявлених
позовних вимог, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Фінансовий
вектор» зареєстроване 14.03.2007 р.
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради, та
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Порядок та спосіб реалізації
результатів перевірок визначено
Податковим кодексом України.

Так, згідно п.п. 21.1.1. п. 21.1. ст. 21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Судом встановлено, старшим державним
ревізором-інспектором відділу
камеральних перевірок управління
податкового аудиту ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська в порядку
ст. 76 Податкового кодексу України
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за грудень 2013 року ТОВ
«КУА «Фінансовий вектор», за
результатами якої складено акт
перевірки від 04.02.2014 року № 48/2204/34985759.

За результатами проведеної перевірки
було встановлено порушення позивачем

- п.п. 4.6.7 п. 4.6 Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 25.11.2011 р. №1492, а саме не заповнено
рядок 21.3 декларації з ПДВ за грудень 2013
року, у якому передбачено відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби;

- п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, ТОВ «КУА «Фінансовий вектор»
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 24 декларації) на суму
2426740,00 грн..

Як вбачається із матеріалів справи,
висновки ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська стали
підставою для винесення податкових
повідомлень-рішень від 03 березня 2014
року: № , яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 2 426740,00 грн.,
та № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість всього на суму 1 053963,00
грн. (основний платіж - 702 642, 00 грн.,
штрафні (фінансові) санкції (штраф) - 351
321,00 грн.).

Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями
ТОВ «КУА «Фінансовий вектор» подано до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області первинну
скаргу, за розглядом якої винесено
рішення від 13.05.2014р. №
2668/10/04-36-10-08-09, яким податкове
повідомлення-рішення № від 03
березня 2014 року скасовано в частині
збільшення суми грошових зобов'язань з
податку на додану вартість у розмірі
676374,00 грн. (450916,00 - основний платіж, 225458,00
- штрафна санкція), в іншій частині
скаргу платника на зазначене податкове
повідомлення-рішення залишено без
задоволення та залишено без змін
податкове повідомлення-рішення від 03
березня 2014 року № (а.с. 23-26).

Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями
та рішення за розглядом первинної
скарги ТОВ «КУА «Фінансовий вектор»
подано до Міністерства доходів і
зборів України повторну скаргу, за
розглядом якої винесено рішення від
26.06.2014р. №11585/6/99-99-10-01-15, яким залишено
без змін податкове
повідомлення-рішення від 03 березня 2014
року № , № з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, а скаргу - без
задоволення (а.с.27-29).

За приписами абз. 2 п. 3.4 Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платників податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012р. № 1236 (далі
- Порядок № 1236), якщо за результатами
адміністративного або судового
оскарження грошове зобов'язання
зменшується, то до платника податків
направляється податкове
повідомлення-рішення, яке містить
зменшену суму грошового зобов'язання,
якому присвоюється номер та яке
вноситься до відповідного реєстру
податкових повідомлень-рішень у
порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього
розділу.

На підставі зменшення нарахованої суми
грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська було
відкликано повідомлення-рішення №
від 03 березня 2014 року та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.06.2014 року № на зменшену суму
грошового зобов'язання - 377589,00 грн.
(основний платіж - 251729,00 грн., штрафна
санкція - 125860,00 грн.).

Статтею 200 Податкового кодексу України
встановлено порядок визначення суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або відшкодуванню з
Державного бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом. (пункт 200.2)

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду. (пункт 200.3)

Згідно пункту 200.4, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до підпункту 4.6.4 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Мінфіну від
25.11.2011, № 1492, якщо в наступному звітному
податковому періоді різниця між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту з урахуванням
залишку такого від'ємного значення
минулого звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду, має
від'ємне значення (рядок 22 декларації),
до декларації 0110 подається (Д2) (додаток
2).

Судом встановлено, що позивачем було
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість за грудень 2013 року, в
якій відображено залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду (рядок 21 податкової декларації)
в розмірі 2427617 грн., та суму позитивного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 18
податкової декларації) в розмірі 877 грн.
З урахуванням зменшення податкового
зобов'язання за рахунок податкового
кредиту, в рядку 24 податкової
декларації відображено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду в
розмірі 2426740 грн. (а.с. 80-81).

Як вбачається із матеріалів справи,
сума податкового кредиту виникла за
період з квітня 2011 року по березень 2013
року, що підтверджується Додатком 2 до
декларації з ПДВ за грудень 2013 року (а.с.
82).

Судом встановлено, що відповідачем при
перевірці використано Акт від 15.11.2013 р.
№ 2126/22-06/34985759 планової виїзної
перевірки ТОВ «КУА «Фінансовий вектор»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2012 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2012 р., на підставі якого було
сформовано податкове
повідомлення-рішення за формою «В4» №
, яким ТОВ «КУА «Фінансовий
вектор» зменшено розмір від'ємного
значення суми ПДВ за квітень, вересень
та жовтень 2011 року в розмірі 2 678 466, 00
грн.

Проте, ТОВ «КУА «Фінансовий вектор»
дане податкове повідомлення-рішення
оскаржене у судовому порядку, на
підтвердження чого позивачем надано
копію постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.02.2014 року по справі № 804/16909/13-а,
якою позов ТОВ «КУА «Фінансовий
вектор» задоволено, скасовано, серед
іншого, повідомлення-рішення за формою
«В4» № , яким ТОВ «КУА «Фінансовий
вектор» зменшено розмір від'ємного
значення суми ПДВ за квітень, вересень
та жовтень 2011 року в розмірі 2 678 466, 00
грн. (а.с. 67 - 74).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2014 р. по справі № 804/16909/13-а
апеляційн,у скаргу ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська залишено
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.02.2014 року -
без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Таким чином, постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04.02.2014 року
по справі № 804/16909/13-а, якою позов ТОВ
«КУА «Фінансовий вектор» задоволено,
скасовано повідомлення-рішення за
формою «В4» №, яким ТОВ «КУА
«Фінансовий вектор» зменшено розмір
від'ємного значення суми ПДВ за
квітень, вересень та жовтень 2011 року в
розмірі 2 678 466, 00 грн. на час розгляду
цієї справи - набрала законної сили.

Порядок та умови формування
податкового кредиту регулюються
розділом V Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а також придбанням
(будівництвом, спорудженням) основних
фондів (основних засобів, у тому числі
інших необоротних матеріальних
активів та незавершених капітальних
інвестицій у необоротні капітальні
активи), у тому числі при їх імпорті, з
метою подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 2.2. Порядку, направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
N 1236 від 28.11.2012р. передбачено, що у
випадках, зазначених у пункті 2.1 цього
розділу, відповідний структурний
підрозділ органу державної податкової
служби складає податкове
повідомлення-рішення: за формою згідно
з додатком 8 про зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника (форма "В4").

Відповідно до п.4.4. визначеного Порядку,
у разі звернення платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення за
умови надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків не пізніше
настання граничного строку сплати,
зазначеного в податковому
повідомленні-рішенні, структурний
підрозділ, який склав таке податкове
повідомлення-рішення, у день отримання
ухвали вносить відповідні дані до
реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому, сума грошового зобов'язання
в той самий день виводиться з реєстру
податкових повідомлень-рішень та
обліковується в окремому реєстрі до
дня набрання рішенням суду законної
сили.

Після прийняття судом рішення по суті,
яке набрало законної сили, структурний
підрозділ, який склав податкове
повідомлення-рішення, що
оскаржувалося, в день отримання
відповідного рішення органом
державної податкової служби вносить
інформацію про таке рішення до
зазначеного в попередньому абзаці
окремого реєстру та підшиває копію
рішення до матеріалів перевірки або
безпосередньо до справи платника
податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі
оскарження платником податків рішення
суду в апеляційному порядку (за умови
прийняття апеляційної скарги
апеляційним адміністративним судом до
провадження).

У разі надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків після
закінчення граничного строку сплати
сума грошового зобов'язання,
нарахована в картці особового рахунка
платника податків, підлягає виведенню
з неї до окремого реєстру, де вона
міститься, до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

У відповідності до п. 4.5 зазначеного
Порядку, після закінчення процедури
адміністративного оскарження та/або
судового оскарження та набрання
судовим рішенням законної сили суми
узгодженого грошового зобов'язання
та/або зменшення (збільшення) суми
бюджетного відшкодування, та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в автоматичному режимі
переносяться з реєстру податкових
повідомлень-рішень (окремого реєстру,
передбаченого пунктом 4.4 цього розділу)
до автоматизованої інформаційної
облікової системи органів державної
податкової служби. Одночасно
структурному підрозділу, що забезпечує
адміністрування облікових показників
та звітності, передаються паперові
виписки з реєстру податкових
повідомлень-рішень за день, до яких
включається інформація щодо сум
узгоджених грошових зобов'язань та
інших показників, які переносяться до
карток особових рахунків. Зазначені
виписки передаються окремо від кожного
структурного підрозділу, що складає
податкові повідомлення-рішення, за
підписом керівника такого
структурного підрозділу.

Підпунктом 4.6.7. п.4.6 розділу V Порядку,
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011р. №1492
чинний на час виникнення спірних
правовідносин, передбачено що Рядок 21.3
передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

У разі коли за результатами перевірки
податковим органом встановлено
перевищення задекларованого платником
податку залишку від'ємного значення
податкової декларації з ПДВ і виписано
повідомлення-рішення за формою "В4", та
якщо платником податку здійснювалось
оскарження такого податкового
повідомлення-рішення, яке після
закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження залишене без змін, а скарга
- без задоволення, то сума завищеного
залишку від'ємного значення зі знаком
"-" підлягає відображенню по картці
особового рахунку платника податку
протягом десяти календарних днів та по
рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ
звітного періоду, в якому закінчено
процедуру оскарження.

Виходячи з викладеного, оскільки
податкове повідомлення-рішення, на
підставі якого, за твердженням
податкового органу, позивач повинен
був відобразити зі знаком "-" суму
зменшення залишку від'ємного значення
(по рядку 21.3) скасовано, рішення суду
щодо оскарження даного податкового
повідомлення-рішення набрало законної
сили, висновки податкового органу є
необґрунтованими.

Слід також зазначити про відсутність
норми чинного законодавства, що прямо
передбачає обов'язок позивача
відобразити дану суму у рядку, що
відповідає зменшенню суми, що підлягає
зарахуванню до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду,
навіть під час оскарження податкового
повідомлення-рішення, на підставі
якого, позивач повинен був відобразити
зі знаком "-" суму зменшення залишку
від'ємного значення.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, що не заперечувалось
відповідачем, в ході проведення
перевірки позивача, відповідачем
будь-яких інших порушень у формуванні
спірної суми від'ємного значення з ПДВ
виявлено не було.

Таким чином, висновки податкового
органу про завищення позивачем залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(значення рядка 24) на 2426740 грн. та
заниження суми ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду на 251 729 грн. є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають фактичним обставинам.

Вказана позиція також відображена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26.02.2013 року по справі
К/9991/50678/12.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд вважає
податкові повідомлення - рішення №
від 03.03.2014р. та № від 18.06.2014р.
протиправними та таким, що підлягають
скасуванню, тому, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Фінансовий
вектор» підлягає задовленню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Фінансовий
вектор» при зверненні до суду понесені
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору за подання
адміністративного позову до суду в
розмірі 974, 40 грн., що документально
підтверджується платіжним дорученням
№ 549, № 550 від 04.07.2014 р. (а.с. 49-50).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду в сумі 974,40 грн. підлягає
поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 04 серпня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 08 серпня 2014 року,
про що повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Фінансовий
вектор" до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 03.03.2014
р., та № від 18.06.2014 р. -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 03.03.2014 р.
№ .

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 18.06.2014 р.
№ .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Фінансовий
вектор" (; індекс 49094,
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 32) судові витрати
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі 974,40 (дев'ятсот сімдесят чотири
гривні 40 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 08
серпня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник