Справа № 826/16239/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "14" листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб про визнання дії
протиправними, зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
визнання дії протиправними,
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "14" листопада 2013 року в заддоволені
позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 14.11.2013 року та
прийняте нове рішення, яким
задовольнити пзов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "14" листопада 2013 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, між позивачем та ПАТ «ЕРДЕ
БАНК» 25.06.2012 укладено договір № 215/фл
банківського вкладу з щомісячною
сплатою процентів (для фізичних осіб)
за процентної ставкою 20,50%.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
29.10.2012 року №25 запроваджено тимчасову
адміністрацію ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та
призначено Уповноважену особу Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію ПАТ «ЕРДЕ
БАНК» Куреного О.В.

Постановою Правління Національного
банку України №4 «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
«ЕРДЕ БАНК» відкликано банківську
ліцензію ПАТ «ЕРДЕ БАНК».

Фондом гарантування вкладів фізичних
осіб 10.01.2013 року прийнято рішення № 2
«Про початок здійснення процедури
ліквідації ПАТ «ЕРДЕ БАНК», та рішенням
№3 від 10.01.2013 «Про уповноваження особи
Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕРДЕ БАНК»,
яким призначено уповноважену особу
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію банку ПАТ «ЕРДЕ
БАНК» Куреного О.В.

Позивачем на адресу уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» Куреного О.В. було подано
заяву про визнання позивача кредитором
банку та повернути грошові кошти за
банківським договором № 215/фл від 25.06.2012
року.

ПАТ «ЕРДЕ БАНК» листом від 30.04.2013
року №3412 повідомлено позивача, що
відповідно до ч.2 ст.49 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» вимога позивача
включена до Реєстру акцептованих вимог
кредиторів АТ «ЕРДЕ БАНК» та підлягає
задоволенню у сумі 158487,73грн., згідно до 4
черговості визначеною ч.1 ст.52 Закону.

Позивачем на адресу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб надіслано лист
від 05.03.2013 року з вимогою повернути
грошові кошти за банківським договором
№ 215/фл від 25.06.2012 з виплатою процентів.

Фонд гарантування вкладів фізичних
осіб листом від 02.04.2013 року №02-036-2430/13
повідомив позивача, що відповідно до
ст.27 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
фонд здійснює виплату відшкодування
коштів вкладникам відповідно до
отриманого від Уповноваженої особи
Фонду переліку вкладників, які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок коштів Фонду.
Перелік складається із визначених сум,
що підлягають відшкодуванню. Запис про
вкладника ОСОБА_2 у Переліку відсутній.

Крім того, листом ПАТ «ЕРДЕ БАНК» від
14.08.2013 року № 5751 повідомлено позивача,
що 12.08.2013 року виконавчої дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб прийнято рішення №081/13 щодо
внесення позивача до Переліку
вкладників АТ «ЕРДЕ БАНК», які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок Фонду. Також,
зазначено, що для отримання
гарантованої суми відшкодування
необхідно надіслати на адресу Фонду
перелічені документи в даному листі.

Листом Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 02.09.2013 року №02-036-5484/13
повідомлено позивача, що належна сума
гарантованого відшкодування за
вкладами в ПАТ «ЕРДЕ БАНК»
перераховано грошовим переказом. Для
отримання коштів позивачем необхідно
звернутись з 04.09.2013 року в найближчу
філію ПАТ КБ «Хрещатик» для отримання
грошових сум до 14.10.2013 року.

Кошти в розмірі 152436,48грн. (сума
відшкодування - 150000,00грн. та 2436,48грн.
відсотки) отримано позивачем 04.09.2013
року, отримання зазначених грошових
коштів позивачем підтверджено.

Однак, позивач вважає,
що кошти повернуті не в повному обсязі,
без нарахування належних відсотків за
період з 01.10.2012 року по 09.01.2013 року,
оскільки, банківська ліцензія ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» відкликана лише 09.01.2013, а
тому відповідач мав відшкодувати не
152436,48грн., а 158487,73грн.

Не погоджуючись з
вищевикладеними обставинами, позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Окружний адміністративний суд м.
Києва прийшов до висновку про
необхідність відмовити в задоволені
позову.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб», уповноважена особа
Фонду протягом трьох днів з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку формує повний перелік
вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок Фонду, із визначенням сум, що
підлягають відшкодуванню.

Як свідчать матеріали справи, в
листі від 11.01.2013 року №243/1
Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» переліку вкладників ПАТ
«ЕРДЕ БАНК» відсутня інформація про
позивач, в зв'язку з чим у Фонду
відсутні підстави для здійснення
виплати відшкодування позивачеві
грошових коштів.

Відповідно до п.6 р.ІІІ Положення про
порядок відшкодування Фондом
гарантування вкладів фізичних осіб
коштів за вкладами, затвердженого
рішенням виконавчої дирекції Фонду від
09.08.2012 №14, протягом процедури
ліквідації уповноважена особа Фонду не
може надавати до Фонду додаткову
інформацію про вкладників стосовно
зменшення (збільшення) кількості
вкладників, яким необхідно здійснити
відшкодування.

Листом Уповноваженої особи від 06.08.2013
року № 5637 відповідачеві надано зміни
до переліку вкладників ПАТ «ЕРДЕ БАНК»,
в яких включено інформацію про
позивача з сумою відшкодування в
розмірі 152436,48грн.

Виплата відшкодування
відповідно до п.9 р.ІV Положення про
порядок відшкодування Фондом
гарантування вкладів фізичних осіб
коштів за вкладами, здійснюється у разі
звернення вкладників із заявою про
виплату відшкодування, рекомендовано
форма якої наведена в додатку 11 до
Положення. Заяви про виплату
гарантованої суми відшкодування
розглядаються у строк, що не перевищує
трьох календарних місяців.

Позивач
звернувся до відповідача з відповідною
заявою про виплату відшкодування 21.08.2013
року, яка була отримана відповідачем
22.08.2013 року.

Листом Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
02.09.2013 року №02-036-5484/13 повідомлено
позивача, що належна сума
гарантованого відшкодування за
вкладами в ПАТ «ЕРДЕ БАНК»
перераховано грошовим переказом. Кошти
отримано позивачем 04.09.2013 року.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» Фонд гарантує кожному
вкладнику банку відшкодування коштів
за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти
в розмірі вкладу, включаючи відсотки,
нараховані на день прийняття рішення
Національним банком України про
віднесення банку до категорії
неплатоспроможних та початку
процедури виведення Фондом банку з
ринку, але не більше суми граничного
розміру відшкодування коштів за
вкладами, встановленого на дату
прийняття такого рішення, незалежно
від кількості вкладів в одному банку.
Сума граничного розміру відшкодування
коштів за вкладами не може бути меншою
200000 гривень. Адміністративна рада
Фонду не має права приймати рішення про
зменшення граничної суми
відшкодування коштів за вкладами.
Зобов'язання з виплати відсотків за
вкладами, нарахованих під час
здійснення тимчасової адміністрації,
задовольняються відповідно до
черговості, встановленої пунктом 4
частини першої статті 52 цього Закону.

Рішення про
віднесення ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до
категорії неплатоспроможних прийнято
Національним банком України 29.10.2012 року
№ 431 «Про віднесення Публічного
акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» до
категорії неплатоспроможних».

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що нарахування відсотків за
вкладом позивача здійснювалось в мажах
чинного законодавства, а тому вимога
про нарахування відсотків після 29.10.2012
року є необґрунтованою.

Відповідно до ст.56
Конституції України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Частиною 2
цієї статті встановлено, що моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній
особі внаслідок її незаконного
засудження, незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених
законом.
Статтею 1173 Цивільного кодексу
України визначено, що шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст.23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 даної статті визначено,
що моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.
Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом (ч.3,4,5 ст.23
Цивільного кодексу України).

Стверджуючи про те, що
відповідачем позивачеві завдано
моральну шкоду, позивачем не
обґрунтовано, в чому полягає ця шкода,
не доведено факту завдання моральних
страждань, душевних переживань та
психологічного розладу, наявність
втрат немайнового характеру, що
настали у зв'язку з бездіяльністю
зазначених суб'єктів владних
повноважень, не визначено, якими
доказами це підтверджується. Будь-яких
доказів, що підтверджують притягнення
посадових осіб до відповідальності за
невиконання чи неналежне виконання
ними своїх обов'язків, що могло завдати
шкоди, позивачами також не надано.

З огляду на викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від "14"
листопада 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

В зв'язку з
цим колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "14" листопада 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "14" листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.