Справа № К/9991/60177/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/60177/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 липня 2011
року у справі за її позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що після призначення пенсії
за віком продовжує працювати. У березні
2011 року звернулася із заявою про
перерахунок пенсії відповідно до вимог
статей 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на що отримала відмову у
зв'язку з відсутністю необхідного
страхового стажу.

Вважаючи такі дії відповідача
незаконними просила скасувати рішення
про відмову в перерахунку пенсії,
зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії з 01 березня 2011 року.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 22 червня 2011
року позов задоволено: зобов'язано
провести перерахунок пенсії з 01
березня 2011 року в порядку та в розмірі,
що передбачені законодавством.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 липня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати рішення апеляційного
суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 призначено
пенсію за віком та вона продовжувала
працювати й 14 березня 2011 року
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України в місті Селидове
Донецької області із заявою про
перерахунок пенсії згідно зі статтею 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішенням відповідача від 20 березня 2011
року в перерахунку пенсії відмовлено,
оскільки її страховий стаж після
попереднього перерахунку пенсії
становить 01 рік 02 місяці замість
необхідних 2-х років, що обумовлено
несплатою відокремленим підрозділом
«Шахта «Росія» державного
підприємства «Селидіввугілля» та
відокремленим підрозділом «Стандарт»
державного підприємства
«Селидіввугілля» щомісячних страхових
внесків до Пенсійного фонду України за
період з 01 березня 2010 року по 28 лютого
2011 року.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що з
заробітної плати позивача щомісячно
утримуються суми страхових внесків і
вона не несе відповідальності за
несплату страхових внесків
підприємством, на якому працює.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог апеляційний суд виходив з того,
що відсутні правові підстави для
такого перерахунку, оскільки цей
показник застосовується виключно для
призначення пенсії, а не для її
перерахунку.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Частиною четвертою статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Абзацом першим частини першої статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що страховий
стаж - це період (строк), протягом якого
особа підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
найманих працівників та інших осіб, які
належать до кола осіб, що підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та зазначені у
статті 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного
страхування передбачає відповідні
державні гарантії реалізації
застрахованими особами своїх
пенсійних прав.

Зокрема, згідно з частиною першою
статті 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застрахована особа має
право отримувати від страхувальника
підтвердження про сплату страхових
внесків, вимагати від страхувальників
сплати внесків, у тому числі в судовому
порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок
страхувальника нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески (пункт 6 частини другої статті 17
Закону) незалежно від фінансового
стану платника (частина дванадцята
статті 20 Закону).

Таким чином, страхові внески є
складовою умовою існування солідарної
системи і підлягають обов'язковій
сплаті. Однак, застраховані особи без
сприяння державних органів позбавлені
можливості безпосередньо і оперативно
впливати на повноту і своєчасність
такої сплати, що, фактично, у випадку
неповної чи несвоєчасної сплати,
означатиме порушення їх прав на
призначення (перерахунок) пенсії.

Оскільки, в даному випадку, несплата
страхових внесків призвела до
порушення принципу рівності особи
перед законом, а пенсійні органи не
вжили дієвих заходів для забезпечення
гарантованого державою права на пенсію
(її перерахунок), то суд першої
інстанції обґрунтовано скасував
рішення про відмову в перерахунку
пенсії позивача.

Апеляційний суд ухвалюючи нове рішення
помилково виходив з того, що позовними
вимогами є перерахунок пенсії з
урахуванням показника середньої
заробітної плати по Україні за 2010 рік,
що призвело до неправильного
застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону,
скасовано помилково, що відповідно до
статті 226 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування судового рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 липня 2011
року скасувати, залишивши в силі
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 22 червня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/