Справа № 826/11167/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою дочірнього
підприємства «Край Проперті» на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 01 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
дочірнього підприємства «Край
Проперті» до Державної екологічної
інспекції у м.Києві про визнання
протиправним та скасування припису,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 01
вересня 2014 року у задоволенні позовних
вимог дочірнього підприємства «Край
Проперті» до Державної екологічної
інспекції у м.Києві про визнання
протиправним та скасування припису
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції з
мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи та постановити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі. Свої вимоги
апелянт мотивує тим, що він не вчиняє
дії, які спрямовані на запобігання
утворенню відходів, їх збирання,
перевезення, сортування, зберігання,
оброблення, перероблення, утилізацію,
видалення, знешкодження і захоронення,
а тому не належить до суб'єктів
господарювання у сфері поводження з
відходами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 14 травня 2014 року по 30 травня 2014
року відповідачем проведено планову
перевірку дотримання ДП «Край
Проперті» вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, за результатами якої
складено акт №05/1073а.

В зазначеному акті співробітниками
інспекції встановлено, що в процесі
господарської діяльності позивача
утворюються відходи, а саме -
відпрацьовані люмінесцентні лампи;
фракція білково-жирова вод стічних, яка
утворюється в процесі очищення стічних
господарських побутових вод за
допомогою жироуловлювачів; тверді
побутові відходи та інші відходи.
Однак, не зважаючи на здійснення певних
операцій в сфері поводження з
відходами, ДП «Край Проперті» не
проведено інвентаризацію джерел
утворення відходів; не здійснюється
первинний облік відходів, що
утворюються та зберігаються, а також не
подається статистична звітність щодо
поводження з відходами; не облаштовано
місце для тимчасового складування та
зберігання відпрацьованих
люмінесцентних ламп до моменту їх
передачі тощо.

Зважаючи на викладене, відповідачем
встановлено порушення позивачем
ст.ст.1, 5, 17, 26, 32, 33, 34 Закону України «Про
відходи», ст.55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», ст.1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», постанови
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 1998 року №1218, постанови Кабінету
Міністрів від 31 серпня 1998 року №1360,
постанови Кабінету Міністрів від 01
листопада 1999 року №2034, п.5 Порядку
проведення державного обліку та
паспортизації відходів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів від 01
листопада 1999 року №2034, наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 07
липня 2008 року №342, ДСанПіН 2.2.7.029-99
«Гігієнічні вимоги щодо поводження з
промисловими відходами та визначення
їх класу небезпеки для здоров'я
населення».

З метою усунення порушень
природоохоронного законодавства,
виявлених під час перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
відповідачем видано припис від 30
травня 2014 року №05/467п, відповідно до
якого позивачу приписано: видати наказ
по підприємству про відповідальних
посадових осіб за виконання даного
припису, а також розробити план
організаційно-технічних заходів з
усунення виявлених недоліків, їх копії
надати до Державної екологічної
інспекції у м.Києві; провести
інвентаризацію джерел утворення та
видів відходів за адресою: м.Київ, пр-кт
Академіка Глушкова, 13. На підставі
інвентаризації джерел утворення
відходів провести розрахунок
показника загального утворення
відходів (Пзув). У разі, якщо Пзув
перевищує граничне значення, що
дорівнює 1000 умовних одиниць та/або
показник загального обсягу оброблення
чи утилізації відходів більше 100 тонн
на рік, заповнити реєстрові карти
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів і подати їх на
затвердження КМДА, а також отримати
дозвіл на здійснення операцій у сфері
поводження з відходами. У випадку, якщо
Пзув не перевищує граничне значення і є
меншим 1000 умовних одиниць, подати
декларацію про утворення відходів.
Копії вищезазначених документів
надати до Державної екологічної
інспекції у м.Києві; подавати
статистичну звітність, щодо поводження
з відходами; вести за встановленими
нормами, первинний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться, зберігаються
чи утилізуються за формою №1-Вт;
визначити та погодити склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;
розробити план організації роботи у
сфері поводження з відходами;
облаштувати місце для тимчасового
складування та зберігання
відпрацьованих люмінесцентних ламп до
моменту передачі їх іншим споживачам у
відповідності до вимог ДСанПіН 2.2.7.029-99.

Позивач, вважаючи оскаржуваний припис
протиправним, звернувся до суду з
вимогою про його скасування. Як
вбачається з обґрунтування позову, ДП
«Край Проперті» стверджує, що не є
суб'єктом господарювання у сфері
поводження з відходами, а лише передає
відходи за договорами про утилізацію
спеціалізованим підприємствам для
подальшої переробки, захоронення, або
постійного (остаточного) їх зберігання,
а отже не має обов'язку вчиняти дії, що
вимагаються оскаржуваним приписом.
Аналогічні обґрунтування наведено ДП
«Край Проперті» також в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта та вважає їх такими,
що не спростовують висновків суду
першої інстанції. При цьому суд
апеляційної інстанціі виходить з
наступного.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та не заперечується
сторонами, діяльність ДП «Край
Проперті» пов'язана із наданням в
оренду та експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна. Крім
того, позивачем укладено договори з ТОВ
«Крамар Рісайклінг», відповідно до
якого останнє забезпечує вивезення
твердих побутових відходів з території
ДП «Край Проперті», а також з ТОВ
«Демікон» на заміну люмінесцентних
ламп.

Наявність зазначених обставин, вірно
встановлених судом та які не
заперечуються сторонами, в той же час
призвели до різних правових висновків
сторін спору щодо
наявності/відсутності обов'язків у
суб'єкта господарювання по вчиненню
певних дій у сфері природоохоронного
законодавства.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що для вирішення
спору визначальне значення має
встановлення факту, чи є позивач
суб'єктом у сфері поводження з
відходами, та чи мав місце факт
здійснення операцій поводження з
відходами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
віднесення ДП «Край Проперті» до
суб'єктів поводження з відходами,
обґрунтуваннями цього висновку, що
наведені в оскаржуваній постанові, та у
зв'язку з цим законності винесеного
відповідачем припису.

Так, правові, організаційні та
економічні засади діяльності,
пов'язаної із запобіганням або
зменшенням обсягів утворення відходів,
їх збиранням, перевезенням,
зберіганням, сортуванням, обробленням,
утилізацією та видаленням,
знешкодженням та захороненням, а також
з відверненням негативного впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини на
території України визначає Закон
України «Про відходи».

Згідно ст.1 вищезазначеного Закону
відходи - будь-які речовини, матеріали і
предмети, що утворилися у процесі
виробництва чи споживання, а також
товари (продукція), що повністю або
частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

Відповідно до визначення термінів, що
надається у цій же статті поводження з
відходами це дії, спрямовані на
запобігання утворенню відходів, їх
збирання, перевезення, сортування,
зберігання, оброблення, перероблення,
утилізацію, видалення, знешкодження і
захоронення, включаючи контроль за
цими операціями та нагляд за місцями
видалення; операції поводження з
відходами - збирання, перевезення,
зберігання, сортування, оброблення
(перероблення), утилізація, видалення,
знешкодження і захоронення відходів;
розміщення відходів - зберігання та
захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
об'єктах; зберігання відходів -
тимчасове розміщення відходів у
спеціально відведених місцях чи
об'єктах (до їх утилізації чи
видалення); видалення відходів -
здійснення операцій з відходами, що не
призводять до їх утилізації; виробник
відходів - фізична або юридична особа,
діяльність якої призводить до
утворення відходів.

Згідно ст.32 Закону України «Про
відходи» з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється, серед іншого, провадити
будь-яку господарську діяльність,
пов'язану з утворенням відходів, без
одержання від місцевих органів
виконавчої влади дозволу на здійснення
операцій у сфері поводження з
відходами відповідно до вимог цього
Закону.

Статтею 55 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
встановлено, що суб'єкти права
власності на відходи повинні вживати
ефективних заходів для зменшення
обсягів утворення відходів, а також для
їх утилізації, знешкодження або
розміщення. Здійснення операцій у
сфері поводження з відходами
дозволяється лише за наявності дозволу
на здійснення операцій у сфері
поводження з відходами на визначених
місцевими радами територіях із
додержанням санітарних та екологічних
норм у спосіб, що забезпечує можливість
подальшого використання відходів як
вторинної сировини і безпеку для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людей.

Згідно ст.17 Закону України «Про
відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані: запобігати
утворенню та зменшувати обсяги
утворення відходів; забезпечувати
приймання та утилізацію використаних
пакувальних матеріалів і тари, в яких
знаходилася продукція цих підприємств,
установ та організацій - суб'єктів
господарської діяльності, або укладати
угоди з відповідними організаціями на
їх збирання та утилізацію; визначати
склад і властивості відходів, що
утворюються, а також ступінь
небезпечності відходів для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини відповідно до
нормативно-правових актів, які
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення, за погодженням
із центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері охорони
навколишнього природного середовища;
на основі матеріально-сировинних
балансів виробництва виявляти і вести
первинний поточний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, і подавати щодо них
статистичну звітність у встановленому
порядку; забезпечувати повне збирання,
належне зберігання та недопущення
знищення і псування відходів, для
утилізації яких в Україні існує
відповідна технологія, що відповідає
вимогам екологічної безпеки; брати
участь у будівництві об'єктів
поводження з відходами; здійснювати
організаційні, науково-технічні та
технологічні заходи для максимальної
утилізації відходів, реалізації чи
передачі їх іншим споживачам або
підприємствам, установам та
організаціям, що займаються збиранням,
обробленням та утилізацією відходів, а
також забезпечувати за власний рахунок
екологічно обґрунтоване видалення тих
відходів, що не підлягають утилізації;
не допускати змішування відходів, якщо
це не передбачено існуючою технологією
та ускладнює поводження з відходами
або не доведено, що така дія відповідає
вимогам підвищення екологічної
безпеки; не допускати зберігання та
видалення відходів у несанкціонованих
місцях чи об'єктах; здійснювати
контроль за станом місць чи об'єктів
розміщення власних відходів; своєчасно
в установленому порядку сплачувати
екологічний податок, що справляється
за розміщення відходів; надавати
місцевим органам виконавчої влади та
органам місцевого самоврядування,
уповноваженим органам виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
інформацію про відходи та пов'язану з
ними діяльність, у тому числі про
випадки несанкціонованого попадання
відходів у навколишнє природне
середовище та вжиті щодо цього заходи;
призначати відповідальних осіб у сфері
поводження з відходами; забезпечувати
розробку в установленому порядку та
виконання планів організації роботи у
сфері поводження з відходами;
відшкодовувати шкоду, заподіяну
навколишньому природному середовищу,
здоров'ю та майну громадян,
підприємствам, установам та
організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з
відходами, відповідно до законодавства
України; забезпечувати професійну
підготовку, підвищення кваліфікації та
проведення атестації фахівців у сфері
поводження з відходами; мати ліцензії
на здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
і/або дозвіл на транскордонне
перевезення небезпечних відходів; мати
погоджений із уповноваженими органами
виконавчої влади план дій на випадок
виникнення надзвичайної ситуації,
пов'язаної з поводженням з
небезпечними відходами; передбачати
при укладанні угод на поставку в
Україну товарної продукції утилізацію
чи вивезення з України використаних
пакувальних матеріалів і тари;
здійснювати планування нового
будівництва або реконструкції об'єкта
поводження з відходами з дотриманням
вимог законодавства про
містобудування; мати дозвіл на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами, крім суб'єктів
господарювання у сфері поводження з
відходами, діяльність яких призводить
виключно до утворення відходів, для
яких Пзув не перевищує 1000; виконувати
інші обов'язки, передбачені
законодавством, щодо запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища відходами. Суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами, діяльність
яких призводить виключно до утворення
відходів, для яких Пзув від 50 до 1000,
зобов'язані щороку подавати декларацію
про відходи за формою та у порядку,
встановленими Кабінетом Міністрів
України.

Проаналізувавши наявні у справі
матеріали, колегія суддів погоджується
з твердженням позивача про те, що його
безпосередня діяльність (здавання
приміщень в оренду) сама по собі не може
призводити до утворення відходів.
Разом з тим, як вбачається з аналізу
змісту наявного у справі договору
оренди між ДП «Край Проперті»
(орендодавець) та ТОВ «Край 2» (орендар)
обов'язок забезпечення надання
комунальних послуг, в т.ч. збирання
відходів, що утворюються в процесі
діяльності орендаря, покладається на
орендодавця, тобто позивача. Орендар, в
свою чергу, має компенсувати витрати на
здійснення цих послуг орендодавцю.

Крім того, відповідно до договору про
надання послуг з вивезення твердих
побутових відходів №03/13 від 30 квітня 2013
року, укладеного між позивачем
(замовник) та ТОВ «Крамар Рісайклінг»
(виконавець), замовник доручає, а
виконавець зобов'язується надавати
послуги з вивезення та знешкодження
твердих побутових відходів (ТПВ) з
території замовника, а замовник
зобов'язується своєчасно приймати та
оплачувати надані послуги (п.1.1).
Послуги з вивезення ТПВ надаються за
контейнерною та безконтейнерною
схемами (п.2.2). Для вивезення ТПВ за
контейнерною схемою використовуються
контейнери, що належать замовнику (п.2.3).
Згідно п.2.4 цього ж договору система
вивезення та знешкодження ТПВ, зокрема,
включає таку операцію як збирання та
завантаження ТПВ в контейнери
замовником до прибуття спеціального
автотранспорту виконавця. Право
власності на ТПВ виконавець набуває з
моменту їх завантаження до
вищезазначеного автотранспорту.

Наведені вище обставини вказують, що
саме на позивача, відповідно до
укладених ним господарських договорів,
покладено обов'язок збирання ТПВ,
забезпечення експлуатації інженерних
та інших систем об'єкта оренди, у
зв'язку з цим колегія суддів вважає, що
ДП «Край Проперті» фактично
проводиться діяльність по збиранню
відходів, а отже позивач є суб'єктом
господарювання у сфері поводження з
відходами, що зумовлює його
відповідальність у випадку порушення
законодавства про відходи.

Крім того, як вбачається з апеляційної
скарги, ДП «Край Проперті» зазначає, що
самостійно не знімає відпрацьовані
люмінесцентні лампи та не зберігає їх
до передачі ТОВ «Демікон»; виконання
вказаних дій, за твердженням апелянта,
покладено на спеціалізовані
організації, з якими, у випадку
необхідності, укладаються відповідні
договори. Колегія суддів критично
відноситься до цих доводів апелянта,
оскільки вони суперечать позиції, яку
займало підприємство на момент подання
позову та в суді першої інстанції щодо
наявності на підприємстві металевого
контейнеру для зберігання
відпрацьованих ламп, а також у зв'язку з
відсутністю в матеріалах справи
будь-яких договорів між ДП «Край
Проперті» та будь-якими іншими
спеціалізованими організаціями, крім
ТОВ «Демікон», щодо відпрацьованих
люмінесцентних ламп, в т.ч. їх заміни і
зберігання.

В той же час, як вбачається з договору
між ДП «Край Проперті» та ТОВ
«Демікон», позивач самостійно
доставляє виконавцю цілі, розсортовані
за розмірами та типами в заводській
упаковці відпрацьовані люмінесцентні
лампи, тобто фактично виконує функцію
перевезення та сортування відходів.

Колегія суддів зазначає, що обов'язок
доведення правомірності свого рішення,
покладений КАС України на суб'єкта
владних повноважень, в той же час не
звільняє позивача від обов'язку
доведення своїх позовних вимог, а також
спростування заперечень відповідача
належними та допустимими доказами, які
мають бути досліджені судом
безпосередньо. Водночас, у зв'язку з
ненаданням апелянтом суду договорів на
заміну та зберігання люмінесцентних
ламп, колегія суддів дійшла висновку
щодо відсутності підстав для
спростування висновків відповідача, а
також суду першої інстанції, що ДП
«Край Проперті» вчиняє дії, які
спрямовані на перевезення, сортування,
зберігання, та видалення відходів.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності
оскаржуваного припису від 30 травня 2014
року №05/467п, який прийнятий на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством, а
тому не вбачає підстав для скасування
або зміни законного та обґрунтованого
рішення суду першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу дочірнього
підприємства «Край Проперті» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 01 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.