Справа № 805/431/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/27862/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України
про визнання недійсним та скасування
п.4 наказу №2718/5 від 23.12.2013р.,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Міністерства юстиції
України про визнання недійсним та
скасування п.4 наказу Міністерства
юстиції України «Про анулювання
свідоцтв про право на здійснення
діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), виданих
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10» №2718/5 від 23.12.2013р.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20.03.2014р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30.04.2014р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення судів скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 23.07.2013р. Міністерством
юстиції України на підставі наказу
Міністерства юстиції від 03.07.2013р. за
№1318/5 ОСОБА_4 видано свідоцтво про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
НОМЕР_1.

Постановою господарського суду
Донецької області від 25.10.2012р. у справі
№45/137Б ТОВ "Ханженковський завод
двигунів" визнано банкрутом, відносно
нього відкрито ліквідаційну процедуру,
а ліквідатором призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_4.

На підставі колективної скарги
колишніх працівників ТОВ
"Ханженковський завод двигунів" від
26.02.2013р. Міністерством юстиції України
надано доручення від 12.08.2013р. за
№4928-0-413/13.2 на проведення позапланової
перевірки ОСОБА_4 під час виконання
повноважень ліквідатора ТОВ
"Ханженковський завод двигунів" й
відповідно до складеної Головним
управлінням юстиції у Донецькій
області за результатами позапланової
виїзної перевірки довідки від 28.10.2013р.
за №55 встановлено факт допущення
арбітражним керуючим ОСОБА_4 під час
виконання повноважень ліквідатора по
справі №45/137Б про банкрутство ТОВ
"Ханженковський завод двигунів" ряду
порушень вимог законодавства.

З метою спростування висновків
комісії, викладених у вищевказаній
довідці, позивачем надано заперечення
від 04.11.2013р., в яких він зазначав, що
ліквідаційна процедура у справі №45/137Б
про банкрутство ТОВ "Ханженковський
завод двигунів" здійснювалась ним
належним чином.

06.11.2013р. комісією з проведення
перевірки складений акт №57
позапланової виїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого, в
якому вказано, що за результатами
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_4 під час виконання ним
повноважень ліквідатора у справі
№45/137Б про банкрутство ТОВ
"Ханженковський завод двигунів"
встановлено порушення: підпункту «б»
пункту 1 частини 1 статті 31 та частини 8
статті 30 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992р. №2343-XII в редакції, що діяла
до 19.01.2013р. (далі - Закон №2343), в частині
неспрямування грошових коштів в сумі
9100,00грн., виплачених в якості поточної
заробітної плати незвільненим
працівникам ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, на задоволення вимог
кредиторів першої черги; частин 1 та 2
статті 30 Закону №2343, статті 94 глави VII
Кодексу законів працю України, статті 23
Закону України «Про оплату праці» від
24.03.1995р. №108/95-BP (із змінами та
доповненнями) щодо здійснення
погашення вимог кредиторів не
грошовими коштами; абзацу 10 частини 1
статті 25 Закону №2343 в зв'язку з
невжиттям заходів щодо звільнення
робітників ТОВ "Ханженковський завод
двигунів" ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15

Також, в акті зазначено, що допущені
арбітражним керуючим під час виконання
повноважень грубі порушення
законодавства призвели до грубого
порушення прав та інтересів боржника
та (або) кредиторів боржника (банкрута).

В подальшому, Управлінням з питань
банкрутства Департаменту нотаріату та
банкрутства внесено до Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) подання №49 від
21.11.2013р. про накладення на арбітражного
керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного
стягнення, на підставі якого
відповідно до витягу з протоколу
засідання Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
за №07/12/13 від 11.12.2013р. до арбітражного
керуючого ОСОБА_4 застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), а також
вирішено внести до Міністерства
юстиції України відповідне подання.

Пунктом 4 Наказу Міністерства юстиції
України «Про анулювання свідоцтв про
право на здійснення діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів)» №2718/5 від 23.12.2013р.
відповідно до п.5 ч.1 ст.112 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
п.16 Порядку видачі свідоцтва про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 14.01.2013р. №93/5, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) №10 від 18.12.2013р.
та протоколу її засідання №07/12/13 від
11.12.2013р. анульовано свідоцтво про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
НОМЕР_1 від 23.07.2013р., видане ОСОБА_4.

Суди попередніх інстанцій, здійснивши
розгляд даної справи, прийшли до
висновку про законність дій
відповідача щодо анулювання свідоцтва
про право на здійснення діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів).

Проте, судова колегія Вищого
адміністративного суду України
відзначає наступне.

Питання застосування до арбітражних
керуючих дисциплінарних стягнень і
анулювання свідоцтв регулюється
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(Закон №2343), Порядком контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 27.06.2013р. №1284/5, та Порядком видачі
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 14.01.2013р. №93/5.

Так, статтею 105 Закону №2343 визначено, що
дисциплінарними проступками
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
є винне невиконання або неналежне
виконання обов'язків арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора).

За змістом частин 2 - 5 статті 107 Закону
№2343 арбітражні керуючі (розпорядники
майна, керуючі санацією, ліквідатори)
несуть дисциплінарну відповідальність
в порядку, встановленому цим Законом;
державний орган з питань банкрутства
(яким відповідно до п.1 Положення про
Міністерство юстиції України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011р. №395/2011, є
Міністерство юстиції України) за
поданням Дисциплінарної комісії
накладає на арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) дисциплінарні
стягнення; рішення щодо накладення
дисциплінарного стягнення приймається
протягом двох місяців з дня виявлення
проступку, але не пізніше одного року з
дня його вчинення; про накладення на
арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення робиться
запис в Єдиному реєстрі арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Згідно із частинами 1, 3, 4, 5 та 6 статті 108
Закону №2343 дисциплінарна комісія
утворюється у встановленому державним
органом з питань банкрутства порядку
для здійснення контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), перевірки організації
їх роботи, дотримання ними вимог
законодавства з питань банкрутства та
правил професійної етики; очолює
дисциплінарну комісію керівник
державного органу з питань банкрутства
або визначена ним відповідальна особа
зазначеного органу; дисциплінарна
комісія, зокрема, розглядає заяви,
скарги та подання на арбітражних
керуючих й приймає рішення про
застосування до арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) дисциплінарних
стягнень; рішення дисциплінарної
комісії приймаються на її засіданнях
шляхом голосування простою більшістю
голосів від кількості присутніх на
засіданні членів комісії та
оформлюються протоколом, що
підписується усіма присутніми на
засіданні членами комісії.

Аналогічні приписи закріплені й в
Положенні про Дисциплінарну комісію
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), затвердженому наказом
Міністерства юстиції України 11.01.2013р.
№81/5, яке визначає порядок утворення
при Міністерстві юстиції України як
державному органі з питань банкрутства
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів), її
завдання, функції та порядок
діяльності.

Процедуру ж організації та проведення
перевірок діяльності арбітражних
керуючих, повноваження осіб, які
здійснюють перевірки, права й обов'язки
арбітражних керуючих та порядок
оформлення результатів перевірки;
порядок підготовки за результатами
перевірки подання на Дисциплінарну
комісію про застосування до
арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення
врегульовано Порядком контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), відповідно до
п.2.6 якого однією з підстав для
проведення позапланової перевірки є
звернення (скарги) фізичних та
юридичних осіб щодо дій арбітражного
керуючого з викладенням обставин
невиконання або неналежного виконання
ним покладених на нього повноважень, з
яких вбачається необхідність
проведення додаткового контролю.

Також, відповідно до пунктів 2.6.2, 2.6.3, 2.7,
2.8, 2.9 вказаного Порядку у разі
надходження на адресу територіального
органу з питань банкрутства звернення
від фізичної чи юридичної особи про
невиконання або неналежне виконання
арбітражним керуючим покладених на
нього повноважень територіальний
орган надсилає відповідне звернення до
Мін'юсту для вирішення питання щодо
проведення позапланової перевірки, а
останній аналізує звернення, які
надійшли на його адресу, та, у разі якщо
з таких звернень вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю з боку державного органу з
питань банкрутства, здійснює
позапланову перевірку або надає
доручення на проведення позапланової
перевірки територіальному органу з
питань банкрутства; для проведення
перевірки орган контролю видає
відповідний наказ, створює комісію з
перевірки та проводить перевірку за
умови письмового повідомлення про це
арбітражного керуючого.

Згідно з п.2.11 Порядку предметом
позапланової перевірки є додержання
арбітражним керуючим вимог
Конституції України, Господарського
процесуального кодексу України, Закону
та іншого законодавства з питань
банкрутства з питань, необхідність
перевірки яких стала підставою для
здійснення цієї перевірки.

В останній день перевірки орган
контролю складає та підписує Довідку, а
протягом двох робочих днів після
завершення строку на надання
арбітражним керуючим заперечень щодо
Довідки - опрацьовує надані
арбітражним керуючим пояснення,
зауваження, заперечення і документи та
складає акт перевірки (п.5.1 та 6.3
Порядку).

Пунктом 6.11 Порядку передбачено, що у
разі виявлення за результатами
перевірки порушень, які є підставою для
внесення державним органом з питань
банкрутства до Дисциплінарної комісії
подання щодо застосування до
арбітражного керуючого дисциплінарних
стягнень, орган контролю обов'язково
зазначає про це в акті перевірки й
протягом трьох робочих днів з дня
підписання акта перевірки вносить
пропозицію до структурного підрозділу
Мін'юсту, який забезпечує організацію
роботи Дисциплінарної комісії, щодо
внесення до Дисциплінарної комісії
подання про накладання на арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення;
до пропозиції орган контролю додає акт
перевірки з усіма документами, що є
його невід'ємними складовими.

Відповідно до п.7.1 Порядку підставами
для притягнення арбітражного
керуючого до дисциплінарної
відповідальності є, зокрема, грубе
порушення арбітражним керуючим
законодавства під час виконання
повноважень, що призвело до грубого
порушення прав та законних інтересів
боржника та (або) кредиторів боржника
(банкрута).

Протягом п'яти робочих днів з дати
отримання структурним підрозділом від
органу контролю пропозиції
структурний підрозділ готує та вносить
на Дисциплінарну комісію подання про
накладання на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення (далі -
подання), копія якого надсилається
арбітражному керуючому до відома (п.7.2
Порядку).

Відповідно до п.15 - 17 вказаного
Положення про Дисциплінарну комісію
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
на засідання Дисциплінарної комісії,
на якому буде розглянуто подання про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення,
запрошується арбітражний керуючий,
стосовно якого розглядається таке
питання, який має право давати
додаткові пояснення по суті питання;
обговорення питань, що розглядаються
під час засідання комісії, і рішення, що
приймаються комісією простою
більшістю голосів присутніх на
засіданні її членів, оформляються
протоколом, який підписується усіма
присутніми на засіданні членами
комісії протягом двох робочих днів
після засідання й за результатами
розгляду питання порядку денного
комісія приймає рішення, зокрема, про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення
на підставі подання структурного
підрозділу про застосування
дисциплінарного стягнення до
арбітражного керуючого або про
відхилення вказаного подання.

Згідно із частиною 1 статті 109 Закону
№2343 дисциплінарними стягненнями, що
накладаються на арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), є
попередження та позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора).

Аналогічні види дисциплінарної
відповідальності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) передбачені й
п.7.4 Порядку контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів).

Частинами ж 2 та 3 статті 109 Закону №2343
встановлено, що під час визначення виду
дисциплінарного стягнення
враховується ступінь вини
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), тяжкість вчиненого ним
проступку, а також чи застосовувалися
раніше до арбітражного керуючого
дисциплінарні стягнення; про
накладення на арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) дисциплінарного
стягнення робиться запис в Єдиному
реєстрі арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України.

Обов'язок Дисциплінарної комісії
враховувати під час визначення виду
дисциплінарного стягнення ступінь
вини арбітражного керуючого, обставини
вчинення порушення, тяжкість вчиненого
ним проступку, а також факти
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності в
минулому, закріплений й в п.24 Положення
про Дисциплінарну комісію арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) та п.7.6
Порядку контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів).

Пунктом 5 частини 1 статті 112 вказаного
Закону обумовлено, що підставою для
припинення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) є,
зокрема, накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого.

Відповідно ж до частини 2 вказаної
статті у разі припинення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
він виключається з Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України, а його свідоцтво анулюється.

За змістом частин 1, 2 та 3 статті 113
Закону №2343 у разі наявності підстав
для позбавлення права арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
Дисциплінарна комісія вносить
державному органу з питань банкрутства
відповідне подання; державний орган з
питань банкрутства приймає рішення про
позбавлення права арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) та
вносить до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України запис про припинення
повноважень арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора); державний орган
з питань банкрутства зобов'язаний не
пізніше ніж на третій день повідомити
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
про припинення його повноважень.

Аналогічні приписи містяться і в п.27
Положення про Дисциплінарну комісію
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів).

Таким чином, такий вид дисциплінарного
стягнення як позбавлення особи права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) й
подальше анулювання відповідного
свідоцтва є найсуворішою санкцією
відповідальності арбітражного
керуючого й воно може мати місце лише
тоді, коли достеменно доведено вину
арбітражного керуючого та її ступінь,
обставини вчинення порушення, тяжкість
вчиненого ним проступку, а також факти
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності в
минулому.

Однак, суди попередніх інстанцій,
розглядаючи справу, не врахували
наведених норм законодавства,
зазначені питання не дослідили, а також
не навели й мотивів в підтвердження або
спростування визначення допущених (за
актом перевірки) позивачем порушень як
грубих та таких, що призвели й до грубих
порушень прав та інтересів банкрута та
його кредиторів, що стало підставою для
передчасних висновків судів щодо
законності накладення на позивача
дисциплінарного стягнення й
анулювання свідоцтва.

Одночасно, колегія суддів звертає
увагу на те, що як комісія в акті
перевірки, так і суди при розгляді
справи, аналізуючи дотримання
позивачем Закону №2343, застосовували
його редакцію, що була чинною до 19.01.2013р.

Натомість, порушення, які знайшли
відображення в акті перевірки, не
обмежуються вказаною датою, що також не
було враховано судами.

Крім того, суди не надали оцінки й
доводам позивача, викладеним як в
позовній заяві, так і в апеляційній
скарзі, як щодо незвільнення та
залишення на роботі ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які працювали,
відповідно, на посадах бухгалтера ЖЄУ,
начальника ЖЄУ, начальника
виробництва, сторожа, задля збереження
майнових активів боржника, зробивши
висновок про відсутність таких
підстав, лише виходячи з факту виплати
їм заробітної плати; так і обставин
проведення з певною категорією
колишніх працівників погашення
заборгованості по квартплаті за
рахунок заборгованості по заробітній
платі за умови надання останніми
позивачу відповідних письмових
доручень в контексті визначення
ступеня вини останнього.

Крім того, наявний у справі витяг з
протоколу Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
№07/12/13 від 11.12.2013р. не містить будь-яких
обґрунтувань, за яких цією комісією
прийнято рішення про позбавлення
позивача права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), а подання
вищевказаної Дисциплінарної комісії
№10 від 18.12.2013р., яке поряд з вказаним
протоколом було підставою для
анулювання свідоцтва про право на
здійснення позивачем діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
за оскаржуваним наказом Міністерства
юстиції України, в матеріалах справи
відсутнє, а отже також не було оцінено й
досліджено судами.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

За правилами частини 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що допущені судами першої
та апеляційної інстанції порушення
норм процесуального права не можуть
бути усунуті судом касаційної
інстанції, який процесуальним законом
позбавлений можливості досліджувати
докази і встановлювати нові обставини,
судові рішення підлягають скасуванню,
а справа - направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції, якому слід
дослідити вищевказані обставини і
прийняти обґрунтоване і законне судове
рішення.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2014 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Олексієнко М.М.