Справа № 811/2418/13-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2014 рокусправа № 811/2418/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.

представника позивача: Гури Костянтина
Вікторовича,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми «СД
ЛТД» до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ фірма «СД ЛТД» звернувся
23.07.2013 року до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 15
липня 2013 року, якими збільшено суми
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 250185 грн. та
накладено штрафну санкцію - 62546 грн. і з
податку на прибуток - 257752 грн. та
накладено штрафну санкцію - 15297 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
висновки відповідача стосовно
нікчемності угод позивача з ТОВ
«Енергоатом» і ТОВ «Антарктида-17» є
неправомірними, з підстав того, що
позивачем до перевірки були надані усі
первинні документи, які свідчать про
реальність господарських відносин.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 15 липня 2013
року, яким товариству «СД ЛТД»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 250185 грн.
та накладено штрафну санкцію - 62546 грн.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
від 15 липня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю фірмі «СД
ЛТД» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 257752 грн. та накладено штрафну
санкцію - 15297 грн. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю фірми «СД
ЛТД» судові витрати в сумі 2294 грн.

Постанову суду мотивовано тим, що
позивачем на підтвердження дійсності
укладання та реального виконання угод
до перевірки було надано первинні
бухгалтерські документи, порушень до
їх оформлення встановлено не було.
Отже, факт наявності у позивача усіх
первинних бухгалтерських документів
відповідачем не спростовано.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем було подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що за результатами
перевірки податковим органом
встановлено, що підприємством допущені
порушення ст.135 (п. 135.1, 135.2) та ст. 153 (пп.
153.2.3) ПКУ, в результаті чого
підприємством допущено заниження
податку на прибуток на загальну суму
257752грн. та порушення ст. 188 (п. 188.1), ст. 198
(п. 198.2, 198.3, 198.6) ПКУ, в результаті чого
допущено заниження податку на додану
вартість на загальну суму 250185грн. Під
час перевірки податковим органом
перевірялася правильність визначення
доходу від продажу товарів по
магазину-складу (позивач здійснював
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями). Продаж товарів по
магазину-складу здійснюється за
грошові кошти кінцевому споживачу з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій. В податковому
обліку до доходу включається отримана
виручка за продані товари, яка
оприбутковується в касі підприємства.
Незважаючи на те, що вартість проданого
товару одному покупцю (кінцевому
споживачу), по одному касовому чеку
становила більше 240грн., накладні,
податкові накладні покупцям (кінцевим
споживачам) не виписувалися. Тому
встановити особу покупці (кінцевого
споживача) не має можливості. При
перегляді контрольних стрічок, було
виявлено, що до доходу підприємством
включалася різниця між вартістю
реалізованого товару та наданою
знижкою, тобто лише сума коштів
внесена покупцем в касу, а не вартість
таких товарів. Перевіркою було
встановлено, що ціна реалізованих
ідентичних товарів кінцевому
споживачу, відповідає ціна, зазначеним
в зведених видаткових накладних
підприємства. Натомість, Підприємством
не надані документи, в яких би
зазначалося, що товари, які продані зі
знижкою, втратили якість або інші
властивості, закінчився термін
зберігання. У зв'язку з чим позивач при
продажі товарів особам, які не є
платниками податку, занизило дохід за
рахунок надання знижок кінцевому
споживачу та не дотримання вимог щодо
формування цін, що призвело до
заниження податку на прибуток.
Правочини, що були укладені між
позивачем та його контрагентами ТОВ
«Енергоатом» і ТОВ «Антарктида-17» не
спричинили реального настання
правових наслідків. Підприємством
перераховувались кошти без мети
реального настання правових наслідків,
з метою зниження об'єкту оподаткування,
не сплатити податків.

Представник позивача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечив, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
суду пояснив, що контрагенти позивача
товариства ТОВ «Енергоатом» та ТОВ
«Антарктида-17» одне й теж підприємство
яке постачає газ-метану на АГНСК-2, воно
єдине в місті Кіровограді, знаходиться
за однією адресою, відмінність в тому,
що ТОВ «Енергоатом» змінило назву на
ТОВ «Антарктида-17», спочатку договір
поставки газу-метану позивач укладав з
товариством «Енергоатом», а потім з ТОВ
«Антарктида-17». Вважає, що податковий
орган припустився помилкового
висновку, щодо нікчемності договорів з
даними контрагентами, просить рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Представник відповідача (податкового
органу) не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ фірма «СД ЛТД» займається
реалізацією оптової та роздрібною
торгівлею алкогольних напоїв. Позивач
реалізовує продукцію зі складу, а також
розвозить покупцям службовим
транспортом. Службовий транспорт є
власністю фізичних осіб, з якими
укладені договори оренди.

21 лютого 2011 року між позивачем та
контрагентом ТОВ «Енергоатом»
укладено договір поставки газу-метану
на АГНСК-2, що розташована в м.
Кіровоград. За умовами договору
покупець сплачує вартість поставки, а
продавець періодично здійснює
заправку транспортних засобів. Згідно
виписки по рахунку ТОВ фірми «СД ЛТД» у
жовтні 2011 року сплачено ТОВ
«Енергоатом» кошти в сумі 65000,10 грн. (Том
1 а.с.134-135, 137-138, 140-142, 144-145, 147-148, 150-151, 153-154).
ТОВ «Енергоатом» у цьому ж місяці
поставило газ-метан, шляхом
періодичної заправки транспортних
засобів, що підтверджено видатковими
накладними та фіскальними чеками, які
видавались водіям під час заправки
паливом. Суму податкового кредиту у 10833
грн. позивач включив до податкового
кредиту з податку на додану вартість за
листопад 2011 року згідно одержаних
податкових накладних від жовтня того ж
року.

26 липня 2012 року податковий орган
прийняв рішення №89 про анулювання
реєстрації ТОВ «Енергоатом» як
платника податку на додану вартість.

01 червня 2012 року між позивачем та
контрагентом ТОВ «Антарктида-17»
укладено договір поставки газу-метану
на АГНСК-2, що розташована в м.
Кіровоград. Згідно платіжних доручень
ТОВ фірма «СД ЛТД» у червні 2012 року
сплатило ТОВ «Антарктида-17» кошти в
сумі 40000 грн. ТОВ «Антарктида-17» у цьому
ж місяці поставило газ-метан, шляхом
періодичної заправки транспортних
засобів на суму 86116 грн., оскільки
заборгованість ТОВ фірми «СД ЛТД»
становить 46116 грн., що підтверджено
видатковою накладною та фіскальними
чеками, які видавались водіям під час
заправки паливом. Суму податкового
кредиту у розмірі 12686 грн. позивач
включив до податкового кредиту з
податку на додану вартість за червень
2012 року згідно одержаних податкових
накладних від того ж звітного періоду.
Факт заправки службового транспорту
ТОВ фірми «СД ЛТД» паливом у жовтні 2011
року та червні 2012 року підтверджено
шляховими листами, відповідно до яких
юридична особа поставляла товар. ТОВ
«Антарктида-17» зареєстроване як
платник податку на додану вартість з 01
липня 2012 року.

В період з 07 травня по 20 червня 2013 року
податковим органом здійснено планову
виїзну перевірку діяльності ТОВ фірми
«СД ЛТД» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
жовтня 2011 року по грудень 2012 року.

За результатом перевірки складено акт,
згідно якого виявлені порушення, а саме
ТОВ фірма «СД ЛТД» безпідставно надало
знижку покупцям, що призвело до
заниження податку на прибуток у сумі
257752 грн. та податку на додану вартість -
226666 грн. В Акті перевірки зроблено
висновок, що ТОВ фірма «СД ЛТД»
безпідставно включило до податкового
кредиту за листопад 2011 року кошти в
сумі 10833 грн. та за червень 2012 року - 12686
грн., так як ТОВ «Енергоатом» і ТОВ
«Антарктида-17» не задекларували
аналогічні суми зобов'язань. Разом з
тим, висновок акту перевірки містить
твердження, що договори між ТОВ фірма
«СД ЛТД» та контрагентами ТОВ
«Енергоатом» і ТОВ «Антарктида-17» є
нікчемними.

На підставі акту перевірки прийняті
податкові повідомлення-рішення від 15
липня 2013 року, якими товариству «СД
ЛТД» збільшено суми грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість на 250185 грн. та накладено
штрафну санкцію - 62546 грн.; і з податку на
прибуток - 257752 грн. та накладено
штрафну санкцію - 15297 грн.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що до даних правовідносин
судом першої інстанції правильно
застосовані норми Податкового кодексу
України.

В силу ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачене законодавством (ч.1 ст. 19
Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника;
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи у IV кварталі
2011 року та І кварталі 2012 року позивач
ТОВ фірма «СД ЛТД», реалізовуючи
продукцію зі складу як оптовим так і
роздрібним покупцям, надавало знижку.
Така знижка склала 1120661 грн. За
розрахунком позивача відсоток
торгової націнки реалізованої
продукції, яка зазначена у фіскальних
чеках, у котрих зазначено знижку,
складає від 7 до 23 % . При цьому до суду
апеляційної інстанції (та до суду
першої інстанції) податковим органом
не надавався власний розрахунок про
правильність визначення відсотку, тому
визначення позивачем відсотку не
спростовано податковим органом.

Первинні документи, що наявні в
матеріалах справи, підтверджують
здійснення господарських відносин та
підтверджують реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом, що спростовує
позицію відповідача про не
підтвердження реальності
господарських операцій позивача з
зазначеними контрагентами.

Наявна і матеріалах справи первинні
документи (видаткові накладні,
платіжні доручення, виписка з
банківського рахунку, фіскальні чеки,
подорожні листи та довідка органу
виконавчої влади про наявність
газонаповнювальної станції) мають всі
необхідні реквізити (печатки
підприємств, підписи уповноважених
осіб) отже відповідають вимогам ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» (ч. 2 статті 9) та є такими, які
підлягають обов'язковому врахуванню як
в бухгалтерському, так і в податковому
обліку.

Частинами 1, 2 ст. 9 «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів апеляційної інстанції
підтримує позицію суду першої
інстанції, що в разі якщо контрагент не
виконав свої зобов'язання зі сплати
податків, це тягне відповідальність
саме до тієї особи, яка не виконала свої
зобов'язання, оскільки юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Факт не
подання контрагентами позивача
податкових декларацій не може бути
доказом допущення позивачем порушень.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
спірні податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «СД ЛТД» до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна