Справа № 335/11982/14-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Франчук Г.В.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши адміністративну справу за
адміністративним позовом розглянувши
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Запоріжжя Михальчука
Євгенія Олександровича про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 року Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Запоріжжя Михальчука
Євгенія Олександровича про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, в
обґрунтування якого зазначив
наступне.

04.10.2014р. рухаючись по проспекту Леніна у
м. Запоріжжя, автомобіль НОМЕР_1 під її
керуванням був зупинений приблизно о
18годині працівником ДПС.

При цьому зазначає, що інспектор
зупинив її автомобіль рухаючись на
автомобілі ДАІ (перебуваючи у русі).
Після перевірки документів водія,
інспектор не назвав свого прізвища,
повідомив її, що вона здійснила
адміністративне правопорушення.
Зокрема, перетнула перехрестя пр.
Леніна із вулицею Трегубенка на
червоний знак світлофора, що є
порушенням Правил дорожнього руху п.8.7.3
пункт «е». Посвідчення водія передав
інспектору Михальчуку Євгенію
Олександровичу, який склав протокол
про адміністративне правопорушення і
прийняв постанову у справі про
адміністративне правопорушення, якою
наклав на позивача адміністративне
стягнення у вигляді 425грн. за порушення
передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України
про адміністративне правопорушення.

Заперечуючи проти порушення ПДР,
позивач запитала інспектора, яким
чином інспектор може бачити порушення
ПДР, зокрема колір світлофора, оскільки
останній повернутий до інспектора
тильною стороною, яка не містить
лампочок світлофора. До того ж, вказала
інспектору, що він не міг за жодних
можливих обставин бачити, який колір
загорівся саме для водія, у момент
виїзду на перехрестя (перетинання
стоп-лінії), просто внаслідок кута зору
співробітника ДАІ. Інспектор Михальчук
Є.О., пояснив, що автомобіль ДАІ на якому
вони з іншим інспектором несуть службу,
перебував на вулиці Трегубенка, та був
увімкнений прибор для фіксування
порушень (назва його начебто «Візир»),
який зафіксував, що автомобіль
позивача перетнув перехрестя на
червоне світло світлофора.

Пояснень жодних свідків інспектор
відмовився навести. Хоча зазвичай, за
таких обставин, інспектор зупиняє інші
транспортні засоби що рухалися цим
самим напрямком. На клопотання
позивача, показати прилад на якому
зафіксовано порушення правила проїзду
перехрестя, інспектор категорично
відмовився, пояснивши що вона може
оскаржити постанову до суду, на який
він надасть покази цього приладу.

Об'єктивно інспектор не міг
спростувати ані її заперечення, щодо
відсутності у інспектора можливості
бачити кольорів світлофора,
перебуваючи за його зворотнім боком,
ані надати прилад на якому зафіксовано
порушення, ані свідчень інших
учасників дорожнього руху, оскільки
жодного належного доказу який би
свідчив про проїзд на заборонний
сигнал світлофора не було, і бути не
могло.

Вважає зазначену постанову незаконною
та безпідставною, прийнятою без
врахування фактичних обставин по
справі, просить суд скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення від 04.10.2014 року серії ПС
№505345 про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач
позов підтримала у повному обсязі на
підставах викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про день та місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
заперечень на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС
України суд вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній
доказів, у відсутність позивача та
відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову
про накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено у
районний суд у порядку, визначеному КАС
України, з особливостями,
встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при
розгляді скарги на постанову по справі
про адміністративне правопорушення
перевіряється законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймається одне з таких рішень:
скасовується постанова і закривається
справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача.
Однак відповідач не з'явився до суду і
не повідомив про причини неявки, що суд
розцінює, як відсутність у нього
будь-яких доказів в підтвердження
правомірності винесеної постанови
про накладення адміністративного
стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.10.2014 року. інспектором ДПС взводу ДПС
ДАІ Михальчук Є.О. було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, відповідно до якого
водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги
Правил дорожнього руху , а саме 04.10.2014
року о 18:14 у м.Запоріжжі пр.Леніна -
вул.Трегубенка вона здійснила проїзд
перехрестя на заборонений сигнал
світлофору (червоний), чим порушила
п.8.7.3 «е», відповідальність за яке
передбачено ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративні
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи у його вчиненні
або інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше.

Орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи-ст.280
КУпАП.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення у
відповідності до ст. 251 КУпАП, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото - і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото - і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і

У відповідності до ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п. 24 Постанови "Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" від 23 грудня 2005 року з
подальшими змінами та доповненнями,
зміст постанови має відповідати
вимогам, передбаченим статтями 283 і 284
КпАП України. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

В судове засідання відповідач не надав
суду належних доказів на підтвердження
вчинення порушення позивачем.

З протоколу про адміністративне
правопорушення АП1№ 812624 від 04.10.2014 року
та оскаржуваної постанови вбачається,
що в них не зазначено якими доказами
підтверджується, що позивач скоїв дане
правопорушення, а також зазначені
докази не надані Відповідачем і суду.

Таким чином, матеріалами справи про
адміністративне правопорушення не
доведено факту проїзду на заборонений
сигнал світлофору, оскільки не
зафіксовано матеріалами справи
будь-якого сталого орієнтиру, відсутнє
посилання на конкретний світлофор
(адже на цій ділянці їх щонайменше три)
на його сферу регулювання, не
відображено дислокацію світлофору на
місцевості (розмір, спосіб
встановлення, тип) не відображено
дислокацію автомобіля відповідно до
світлофора, тощо.

Інспектор ДАІ є працівником міліції,
однак, у порушення ст.283 КУпАП,
інспектор у повному обсязі не
відобразив своє посадове становище
(відсутня найменування спеціального
звання, наприклад сержант, старший
сержант, тощо).

Постанова взагалі не містить опис
обставин, що були встановлені при
розгляді справи як то: наявність усіх
свідків порушення ПДД та зміст таких
свідчень; пост (визначене дислокацією
місце несення служби, на якому
працівник ДПС забезпечує виконання
покладених на нього обов'язків),
маршрут патрулювання;

Фактично посадовою особою не було
встановлено ані дорожніх умов ані
дорожньої обстановки.

До того ж, у постанові та у протоколі
відсутні посилання на те, чи взагалі
проводилася фото (або відео) фіксація,
не зазначено хто саме проводив фото
фіксацію. Зазначення в постанові цих
даних є обов'язковим, оскільки до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускаються
лише співробітники, які вивчили
інструкції та склали заліки з
використання цих приладів.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом,
провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності, застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного спливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
і свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи
до адміністративної відповідальності
повинен бути наявним склад
адміністративного правопорушення,
тобто дія особи повинна бути
протиправною, винною і
відповідальність за правопорушення
повинна бути передбачена Кодексом
України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про
адміністративне правопорушення та
протоколу із зазначенням суті
виявленого правопорушення, інших
додаткових доказів, свідчень або інших
відомостей до протоколу, необхідних
для вирішення справи про наявність
обставин порушення Правил дорожнього
руху ОСОБА_1, посадовою особою ДАІ,
зібрано не було, постанова таких
доказів не містить, також, дані які б
спростовували свідчення позивача та
підтверджували правомірність
винесення постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання
надано не було. Інспектором ДПС не в
повному обсязі з'ясовані обставини
справи, що призвело до
необґрунтованого винесення постанови
та притягнення до адміністративної
відповідальності Позивача.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене суд дійшов висновку про
те, що вина ОСОБА_1. в скоєні
адміністративного правопорушення під
час розгляду справи не знайшла свого
підтвердження, у зв'язку з чим в її діях
відсутній склад правопорушення,
передбачений ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд
вважає, що дії Відповідача не
ґрунтуються на законі, оскаржувана
постанова не ґрунтується на належних
та достатніх доказах, тому підлягає
скасуванню, а провадження у справі -
закриттю.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 158-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м.Запоріжжя Михальчука
Євгенія Олександровича про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -
задовольнити.

Постанову інспектора ДПС взводу
ДПС ВДАІ з обслуговування м.Запоріжжя
Михальчука Євгенія Олександровича, по
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС №505345 від 04.10.2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу - 425 грн. скасувати, провадження
по адміністративній справі відносно
ОСОБА_1 закрити за відсутності у її діях
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя:
Ю.В.Апаллонова