Справа № 822/3512/14
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3512/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
О.К.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

10 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Залімського І. Г.

за участю секретаря судового
засідання: Лавринчук А.В.

за участю представників сторін:

Третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Прокурора Віньковецького
району до Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області, третя особа на стороні
відповідача- ОСОБА_3 про визнання
незаконними та скасування наказів ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Віньковецького району
звернувся до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3, про
визнання незаконними та скасування
наказів №22-933/14-14-СГ, №22-930/14-14-СГ,
№22-931/14-14-СГ від 30.05.2014 року про надання
гр. ОСОБА_3 дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення 3
земельних ділянок (землі
сільськогосподарського призначення)
загальною площею 113 га на території
Карачієвецької сільської ради
Віньковецького району Хмельницької
області, які розташовані за межами
населених пунктів з метою надання їх в
оренду для ведення фермерського
господарства.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2014 року визнано протиправними
та скасовано накази Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області від 30.05.2014 року №
22-933/14-14-СГ, № 22-930/14-14-СГ і №22-931/14-14-СГ.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, третя особа на
стороні відповідача- ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити .

В судовому засіданні апелянт повністю
підтримав доводи викладені в
апеляційні скарзі та просив її
задовольнити.

Представник Головного управління
Дерземагенства у Хмельницькій області
будучи належним чином повідомленим про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився , однак надав суду заяву про
розгляд даної справи в порядку
письмового провадження.

Позивача, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився . Про причини
своєї неявки суд не повідомив .

Заслухавши суддю-доповідача, думку
апелянта, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2014 року- без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та
підтвердилось при апеляційному
розгляді, звертаючись до суду першої
інстанції та на аргументацію
адміністративного позву, позивач
вказав на те, що спірні накази, якими
надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
трьох земельних ділянок (землі
сільськогосподарського призначення)
загальною площею 113 га на території
Карачієвецької сільської ради
Віньковецького району Хмельницької
області, які розташовані за межами
населених пунктів з метою надання їх в
оренду для ведення фермерського
господарства, прийняті з порушенням
вимог Земельного кодексу України (далі
- ЗК України) та Закону України "Про
фермерське господарство" (далі - Закон
№973-IV), оскільки у заяві про надання
дозволу на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду за рахунок земель
сільськогосподарського призначення,
розташованих за межами населених
пунктів, гр.ОСОБА_3 вказав земельні
ділянки, які не є єдиним масивом, не
обґрунтував розміри вищевказаних
земельних ділянок з урахуванням
можливості їх обробітку і необхідність
отримання таких великих площ земельних
ділянок, не зазначив при цьому
перспективи діяльності фермерського
господарства та не надав підтвердження
наявності необхідної для обробітку
такої площі землі техніки.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
спірні накази Головного управління
Держземагентства в Хмельницькій
області, якими гр. ОСОБА_3 надано
дозволи на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду за рахунок земель
сільськогосподарського призначення
для ведення фермерського господарства,
розташованих за межами населених
пунктів Карачієвецької сільської ради
Віньковецького району Хмельницької
області, не відповідають вимогам
чинного земельного законодавства
України.

Судова колегія апеляційної інстанції
повністю погоджується з даним рішенням
суду першої інстанції та надаючи
правову оцінку публічно - правовому
спору в межах апеляційної скарги
зазначає наступне.

Питання надання земельних ділянок
державної або комунальної власності в
оренду для створення фермерських
господарств регулюється Земельним
кодексом України та Законом України
"Про фермерське господарство" № 973-ІV
(далі - Закон № 973-ІV).

Відповідно до частин 1, 2 ст.1 Закону
№973-IV, фермерське господарство є формою
підприємницької діяльності громадян
із створенням юридичної особи, які
виявили бажання виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути
створене одним громадянином України
або кількома громадянами України, які є
родичами або членами сім'ї, відповідно
до закону.

Частиною 1 ст.7 Закону №973-IV передбачено,
що для отримання (придбання) у
власність або в оренду земельної
ділянки державної власності з метою
ведення фермерського господарства
громадяни звертаються до відповідної
районної державної адміністрації. Для
отримання у власність або в оренду
земельної ділянки із земель
комунальної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Частиною 7 ст.7 Закону №973-IV встановлено,
що земельні ділянки надаються
громадянам для ведення фермерського
господарства єдиним масивом з
розташованими на них водними джерелами
та лісовими угіддями, наближеними до
існуючих шляхів, електро- і
радіотелефонних мереж, газо- і
водопостачальних систем та інших видів
інженерної інфраструктури.

Згідно з матеріалами справи, 13.05.2014 року
ОСОБА_3 звернувся до Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області з заявами про
надання дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення 3
земельних ділянок (землі
сільськогосподарського призначення)
загальною площею 113 га на території
Карачієвецької сільської ради з метою
надання їх в оренду для ведення
фермерського господарства. До заяв
додав копії паспорта, диплому про вищу
освіту, довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру, графічних
матеріалів із зазначенням бажаного
місця розташування земельної ділянки,
бізнес - план.

Розглянувши заяви 30.05.2014 року Головне
управління Держземагенства у
Хмельницькій області видало накази
№22-933/14-14-СГ, №22-930/14-14-СГ, №22-931/14-14-СГ про
надання ОСОБА_3 дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення 3
земельних ділянок (землі
сільськогосподарського призначення)
загальною площею 113 га на території
Карачієвецької сільської ради
Віньковецького району Хмельницької
області, розташованих за межами
населених пунктів, з метою надання їх в
оренду для ведення фермерського
господарства.

Окрім цього, у поданих заявах ОСОБА_3 не
обґрунтував розмірів вищевказаних
земельних ділянок з урахуванням
можливості їх обробітку, не
обґрунтував необхідність отримання
таких великих площ земельних ділянок
та не зазначив при цьому самі
перспективи діяльності фермерського
господарства.

Згідно з матеріалами справи суду не
доведено намірів ОСОБА_3, займатися
фермерським господарством, наявності
сільськогосподарської техніки та
інших засобів для обробітку земель.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 22.01.2014 року №К/800/40388/13.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що відповідач
порушив норми чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
обгрунтованість заявлених позивачем
вимог, які правомірно задоволені судом
першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 листопада 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Залімський І. Г.