Справа № 816/2798/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2798/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Молодецького
Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі
Н.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
Плахотичного Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Карлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2014 року ОСОБА_1 (надалі по тексту
- позивач або ОСОБА_1) звернулась до
Карлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (надалі по тексту - відповідач
або Карлівська ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 08
липня 2014 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 11 065,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилалась на пункт 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою
національного банку України від 15.12.2004
№637, де зазначено, що уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів. У разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Позивач вказувала, що згідно книги
обліку розрахункових операцій, облік
руху готівки по магазину здійснювався
до 31.12.2013. У зв'язку із закінченням книги
та неможливістю зареєструвати нову
книгу обліку розрахункових операцій,
оскільки згідно розпорядження
Кабінету Міністрів Машівське
відділення Карлівської ОДПІ не
працювало з 01.01.2014 по 07.01.2014, надалі цей
облік здійснювався по фіскальних чеках
та був відображений в книзі обліку
розрахункових операцій № /5,
зареєстрованій 8 січня 2014 року. Позивач
наголошувала, що записи з фіскальних
звітних чеків за період з 01.01.2014 по
07.01.2014 включно, на загальну суму 2213,00 грн
обліковано в книзі обліку
розрахункових операцій. Таким чином, на
момент проведення перевірки 20.06.2014
облік цих готівкових коштів,
зазначених у фіскальних чеках, у повній
сумі їх фактичних надходжень було
відображено у книзі обліку
розрахункових операцій. З огляду на
викладене, як на думку позивача,
висновки податкового органу про те, що
за період з 01.01.2014 по 07.01.2014 в магазині не
забезпечено оприбуткування готівкових
коштів в повній сумі їх фактичних
надходжень на підставі фіскальних
чеків №1250-1256 на загальну суму 2 213 грн.
не відповідають дійсності, відтак
накладення на позивача штрафу в
розмірі 11 065 грн є безпідставним, а
оскаржуване податкове повідомлення
рішення - протиправним та підлягає
скасуванню.

Позивач та його представник у судовому
засіданні вимоги позовної заяви
підтримали, просили суд їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на те, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією та
законами України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

14.07.1997 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець, реєстраційний номер
облікової картки НОМЕР_1, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, копія якої
наявна у матеріалах справи /а.с. 11/.

З 14.07.1997 позивач перебуває на обліку
платника податків у Машівському
відділенні Карлівської МДПІ /а.с. 7/.

20 червня 2014 року контролюючим органом
проведено перевірку господарської
одиниці - магазину, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, де здійснює
підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт
№16-140-21- від 20.06.2014 про результати
фактичної перевірки з питань
додержання суб'єктами господарювання
вимог, встановлених законодавством
України, які є обов'язковими до
виконання при здійсненні оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та /або тютюновими виробами.
/а.с. 24-25/.

Вказаним актом зафіксовано, що у ході
перевірки встановлено незабезпечення
ФОП ОСОБА_1 оприбуткування готівкових
коштів в повній сумі надходжень за
період з 01.01.2014 по 07.01.2014 на підставі
фіскальних звітних чеків №1250-1256 на
загальну суму 2213,00 грн, чим порушено
вимоги пункту 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
національного банку України від 15.12.2004
№637.

08 липня 2014 року на підставі висновків
вказаного акту перевірки Карлівською
ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 11 065,00 грн /а.с. 26/.

Позивач із зазначеним податковим
повідомленням-рішенням не погодився та
оскаржив його до суду.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню, суд
виходить із наступного.

Згідно п.75.1. ст.75 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
контролюючими органами в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи.

Як вбачається з наявних
матеріалів справи, в ході проведення
перевірки позивача відповідачем
встановлено незабезпечення ФОП ОСОБА_1
оприбуткування готівкових коштів в
повній сумі надходжень за період з
01.01.2014 по 07.01.2014 на підставі фіскальних
звітних чеків №1250-1256 на загальну суму
2213,00 грн.

Вказаним, як на думку Карлівської
ОДПІ, ФОП ОСОБА_1 було порушено вимоги
пункту 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого Постановою
національного банку України від 15.12.2004
№637 (надалі по тексту - Положення №637).

Суд не погоджується з такими
висновками податкового органу, з
огляду на наступне.

Згідно із пунктом 2.6 Положення №637, уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Особливості проведення розрахунків з
використанням РРО та відповідальність
за порушення при використанні РРО
встановлені Законом України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", книга обліку розрахункових
операцій - прошнурована і належним
чином зареєстрована в органах доходів
і зборів книга, що містить щоденні
звіти, які складаються на підставі
відповідних розрахункових документів
щодо руху готівкових коштів, товарів
(послуг).

Відповідно до Порядку реєстрації
та ведення розрахункових книжок, книг
обліку розрахункових операцій від
24.12.2013 №844, суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані
зареєструвати книги обліку
розрахункових операцій (далі - книга
ОРО). Реєстрація книг ОРО здійснюється
в органі доходів і зборів за основним
місцем обліку суб'єкта господарювання
як платника податків.

Згідно п.4.1 вказаного Порядку,
суб'єкт господарювання повинен
забезпечити використання книги ОРО у
тій господарській одиниці, що
зазначена на титульній сторінці книги
при її реєстрації/перереєстрації, або з
тим РРО, до якого така книга
зареєстрована.

Відповідно до п.4.6 Порядку,
використання книги ОРО,
зареєстрованої на РРО, передбачає:
наявність книги ОРО на місці
проведення розрахунків, де встановлено
РРО; підклеювання фіскальних звітних
чеків на відповідних сторінках книги
ОРО; щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються
окремо.

Згідно п.3.4 Порядку реєстрації та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій, що
застосовуються для реєстрації
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого Наказом
Міністерства доходів і зборів України,
від 28.08.2013, № 417 "Про затвердження
нормативно-правових актів щодо
застосування реєстраторів
розрахункових операцій та книг обліку
розрахункових операцій", суб'єкти
господарювання, які використовують РРО
для здійснення розрахункових операцій
у готівковій та/або безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані, з -
поміж іншого, у кінці робочого дня
(зміни) друкувати на РРО (за винятком
автоматів з продажу товарів (послуг))
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах ОРО.

Судом встановлено та не
заперечувалось відповідачем, що згідно
книги обліку розрахункових операцій
№/4, облік руху коштів готівки
магазину "Гастрономчик" здійснювався
до 31.12.2013.

Як наголошувала позивач та її
представник у ході розгляду справи,
нова книга ОРО була зареєстрована лише
8 січня 2014 року у зв'язку перенесенням
Розпорядженням Кабінету Міністрів
України робочих днів на інші дати.
Таким чином перший робочий день у 2014
року було встановлено саме 8 січня 2014
року. Вказане не заперечувалось
представником відповідача. Проте
останній зазначав про організацію у
податковому органі в ці вихідні
чергування.

Книга обліку розрахункових операцій №
була зареєстрована Машівським
відділенням Карлівської ОДПІ для
використання з реєстратором
розрахункових операцій MINI 500.02-ME,
заводський номер ПБ 57515547, фіскальний
номер 08 січня 2014 року, тобто
першим робочим днем 2014 року.

При цьому, як підтверджується
матеріалами справи, за період з 01.01.2014
по 07.01.2014 включно ФОП ОСОБА_4 під час
здійснення господарської діяльності в
магазині "Гастрономчик" обліковувались
готівкові кошти в загальній сумі 2 213
грн фіскальними звітними чеками
№1250-1256. /а.с.19-21/ Вказане не було
спростовано представником
відповідача у ході розгляду справи.

Записи з фіскальних звітних чеків
№1250-1256 за період з 01.01.2014 по 07.01.2014
включно на загальну суму 2 213 грн були
обліковані в книзі обліку
розрахункових операцій на сторінці №12
в розділі 2 - облік руху готівки. Вказане
також не було спростовано
представником відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем було обліковано
готівку, що надійшла до каси в сумі 2 213
грн за період з 01.01.2014 по 07.01.2014 у
передбачені пунктом 2.6 Положення №637
строки , що свідчить про відсутність
порушень, про які стверджує податковий
орган.

У той же час, Указом Президента України
"Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки" від 12.06.1995р. № 436/95 встановлено,
що у разі порушення юридичними особами
всіх форм власності, фізичними особами
- громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
не оприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми (абз. 3 п.1 ).

Як уже зазначалось раніше,
матеріалами справи підтверджено
(фіскальними звітними чеками №1250-1256 ),
що на момент фактичної перевірки ФОП
ОСОБА_1 було у встановлені
законодавством строки оприбутковано
готівкові кошти в сумі 2213 грн за період
01.01.2014 по 07.01.2014 включно.

Таким чином, судом не встановлено
порушення позивачем пункту 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. № 637, про яке стверджує податковий
орган.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що Карлівською
ОДПІ оскаржуваним податковим
повідомленням - рішенням було
безпідставно та не обґрунтовано
накладено на позивача штраф в сумі 11 065
грн.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення та не
надав доказів в спростування
вищевикладеного, на відміну від
позивача, який довів обґрунтованість
вимог, заявлених у позові.

Приймаючи до уваги встановлені в ході
судового розгляду фактичні обставини
справи та враховуючи вищенаведені
норми матеріального права, якими
врегульовано спірні правовідносини,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Карлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Карлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 08 липня 2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1872,08 грн (одна
тисяча вісімсот сімдесят дві гривні
вісім копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 29
жовтня 2014 року.

Суддя
Р.І. Молодецький