Справа № 810/4386/13-а
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/1052/14

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Пасічник С.С.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області про визнання
незаконним та скасування вимоги за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 28
серпня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на пенсії за
віком, що підтверджується пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_1 від 28 квітня
2010 року. При виході на пенсію ОСОБА_1
було зменшено пенсійний вік,
встановлений статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на шість років
згідно статті 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Крім того,
позивач відповідно до Свідоцтва про
державну реєстрацію серії НОМЕР_2 від 5
червня 1995 року є фізичною
особою-підприємцем, перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
відповідно до частини 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати єдиного внеску як пенсіонер
за віком. Проте управління Пенсійного
фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області вимогою від 17 червня 2013 року №
Ф 677 встановило недоїмку зі сплати
єдиного внеску в розмірі 4572,42 грн, а
вимогою від 17 липня 2013 року № Ф 229 -
недоїмку зі сплати єдиного внеску в
розмірі 221,19 грн. Просила визнати
протиправними та скасувати вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області від 17 червня 2013 року
№ Ф 677 та від 17 липня 2013 року № Ф 229;
зобов'язати відповідача припинити
нарахування позивачу єдиного внеску.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовані вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області від 17 червня 2013 року
№ Ф 677 та від 17 липня 2013 року № Ф 229. В
решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області залишено без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області, судами неповне
з'ясування обставин, які мають значення
у справі, та порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
позивач просить скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та закрити провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована виконавчим
комітетом Фастівської міської ради
Київської області як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2
від 5 червня 2008 року. Згідно пенсійного
посвідчення НОМЕР_3 серії НОМЕР_1 від 28
квітня 2010 року позивач перебуває на
пенсії за віком. При виході на пенсію
позивачу було зменшено пенсійний вік,
встановлений статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» на 6 років
відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». 17 червня
та 17 липня 2013 року управлінням
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області сформовано та направлено
позивачу вимоги про сплату боргу № Ф 677
та № Ф 229 за недоїмкою зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, штрафів та пені
у розмірі 4572,42 грн та 221,19 грн
відповідно.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI.

Відповідно до положень пункту 2 частини
1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №
2464-VI встановлено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до положень частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, особи, яким призначені
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», є
пенсіонерами за віком, і звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 15 квітня 2014 року №21-25а14.

За змістом статті 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки на момент звернення до суду
право позивача щодо звільнення від
сплати єдиного внеску в майбутньому ще
не порушено, підстав для задоволенні
позову в цій частині немає.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Пасічник С.С.