Справа № 803/1698/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Справа №
9051/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В., Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
громадянина Афганістану ОСОБА_3 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 05.09.2014р. у
справі№803/1698/14 за позовом громадянина
Афганістану ОСОБА_3 до тимчасово
виконуючого обов'язки начальника
відділу по роботі з іноземцями та
адміністративного провадження штабу
Чопського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
майора Курдельчука Сергія
Олександровича про визнання
протиправним та скасування рішення,
визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О
В И В:

21 серпня 2014 року громадянин
Афганістану ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до тимчасово виконуючого
обов'язки начальника відділу по роботі
з іноземцями та адміністративного
провадження штабу Чопського
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України майора
Курдельчука Сергія Олександровича у
якому просиввизнати протиправними та
скасувати рішення тимчасово
виконуючого обов'язки начальника
відділу по роботі з іноземцями та
адміністративного провадження штабу
Чопського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
майора Курдельчука Сергія
Олександровича про поміщення ОСОБА_3 в
пункт тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства, які
незаконно перебувають на території
України від 24.10.2013 року; визнати
протиправними дії тимчасово
виконуючого обов'язки начальника
відділу по роботі з іноземцями та
адміністративного провадження штабу
Чопського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
майора Курдельчука Сергія
Олександровича про поміщення ОСОБА_3 -
громадянина Афганістану у Волинський
пункт тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства, які
незаконно перебувають на території
України «Журавичі».

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05.09.2014 рокув
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції громадянин
Афганістану ОСОБА_3 оскаржив її в
апеляційному порядку та
проситьпостанову Волинського
окружного адміністративного суду від
05.09.2014р. у справі № 803/1698/14скасувати та
постановити нове рішення, в якому
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Оскаржуваного рішення прийняте з
метою забезпечення примусового
видворення громадянина Афганістану
ОСОБА_3 підставі статті 30 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства". Такому
рішенню передувало прийняття
Ужгородським міськрайонним судом
Закарпатської області постанови про
примусове видворення позивача з
території України.

Частинами третьою - четвертою статті 30
Закону України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, або орган охорони державного
кордону на підставі відповідного
рішення з наступним повідомленням
протягом 24 годин прокурора розміщує
іноземців та осіб без громадянства,
зазначених у частині першої цієї
статті, у пунктах тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства
перебувають у пунктах тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України,
протягом строку, необхідного для
виконання рішення суду про примусове
видворення, але не більш як дванадцять
місяців.

На виконання вимог Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства", з метою упорядкування
роботи з примусового повернення і
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства затверджена
Інструкції про примусове повернення і
примусове видворення з України
іноземців та осіб без громадянства, яка
визначає порядок дій посадових осіб
територіальних органів,
територіальних підрозділів Державної
міграційної служби України (ДМС),
органів охорони державного кордону та
органів Служби безпеки України (СБУ)
під час прийняття рішень про примусове
повернення і примусове видворення з
України іноземців та осіб без
громадянства, їх документування та
здійснення заходів з безпосереднього
примусового повернення та примусового
видворення за межі України.

Пунктом 2.2 Інструкції про примусове
повернення і примусове видворення з
України іноземців та осіб без
громадянства визначено, що при
примусовому видворенні територіальні
органи, територіальні підрозділи ДМС,
органи охорони державного кордону
(стосовно іноземців та осіб без
громадянства, яких затримано у межах
контрольованих прикордонних районів
під час спроби або після незаконного
перетинання державного кордону
України) та органи СБУ невідкладно
готують рішення про поміщення в пункт
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України
(додаток 4) з наступним повідомленням
щодо рішення про поміщення в пункт
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають в Україні (додаток 5),
протягом 24 годин прокурора і
розміщують іноземців, які не виконали в
установлений строк без поважних причин
рішення про примусове повернення, або
якщо є обґрунтовані підстави вважати,
що вони ухилятимуться від виконання
такого рішення, або стосовно яких
прийнято адміністративним судом
рішення про їх примусове видворення з
України, або якщо вони прийняті
відповідно до міжнародного договору
про реадмісію або не мають законних
підстав для перебування на території
України, у ПТПІ. Розміщення іноземців у
ПТПІ здійснюється адміністрацією
такого пункту на підставі зазначеного
вище рішення згідно з актом, складеним
пунктом тимчасового перебування та
органом/підрозділом, який доставив
іноземців до пункту. Іноземці
перебувають у ПТПІ протягом строку,
необхідного для виконання рішення
адміністративного суду про примусове
видворення, але не більше ніж
дванадцять місяців.

Таким чином, аналіз норм статті 30
Закону України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства" дає
підстави для висновку, що підставою для
розміщення іноземців, які незаконно
перебувають на території України, у
ПТПІ є відповідне рішення, у тому числі,
органу охорони державного кордону, яке
приймається для виконання постанови
адміністративного суду про примусове
видворення такого іноземця з території
України.

Відповідно до Закону України "Про
Державну прикордонну службу", Чопський
прикордонний загін, є органом охорони
кордону в системі Державної
прикордонної служби України, що
входить до складу Західного
регіонального управління.

Повноваження на прийняття вказаного
вище рішення наявні в органу охорони
державного кордону. Юридичною
підставою для прийняття рішення про
поміщення іноземця в ПТПІ є стаття 30
Закону України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства", а
фактичною підставою - постанова суду
про примусове видворення іноземця з
території України.

При перевірці фактичних обставин
встановлено, що постановою
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 16 жовтня 2014
року у справі №308/17849/13-а
за адміністративним позовом Чопського
прикордонного загону Західного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України до
Селемонсах Алакузей вирішено питання
про його примусове видворення з
України. Постановою суду було
встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий 08
жовтня 2013 року представником
прикордонної поліції Словацької
Республіки за незаконне перетинання
державного кордону з України в
Словаччину поза межами пункту пропуску
в складі групи осіб та був переданий
того ж дня на територію України в
пункті пропуску "Малий Березний".

В матеріалах справи є наявна копії
протоколу про адміністративне
затримання від 08 жовтня 2013 року, яким
підтверджуються вказані обставини, а
також копія акта про
приймання-передавання особи від 08
жовтня 2013 року .

Про затримання ОСОБА_3 08 жовтня 2013 року
повідомлено прокурора та посольство
Ісламської Республіки Афганістан в
Україні, про що наявні відмітка в
протоколі затримання. Позивача
поміщено в ПТТП на підставі рішення
тимчасово виконуючого обов'язки
начальника штабу Чопського
прикордонного загону від 10 жовтня 2013
року до прийняття рішення Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області про примусове видворення. Про
зазначені дії повідомлено
Ужгородського міськрайонного
прокурора листом від 11 жовтня 2013 року
№29/1049.

Судом встановлено, що на підставі
направлення від 23 жовтня 2013 року №29/1096,
та відповідно до акта
приймання-передавання від 24 жовтня 2013
року, ОСОБА_3був поміщений у Волинський
ПТПІ. Про поміщення ОСОБА_3до
Волинського ПТПІ на підставі рішення
від 24 жовтня 2014 року повідомлено
прокурора листом від 30 жовтня 2013 року
№29/1115 .

Отже, наявність юридичних та фактичних
підстав для прийняття рішення, яке
оскаржує позивач, та підстав його
поміщення в ПТПІ до прийняття
оскаржуваного рішення перевірено
судом. Підстав для визнання рішення від
24 жовтня 2013 року про поміщення позивача
в ПТПІ протиправним не встановлено. Суд
вважає, що порушення Чопським
прикордонним загоном встановленого
частиною третьою статті 30 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" строку
повідомлення прокурора про поміщення
позивача в ПТПІ не є підставою для
визнання цього рішення протиправним та
його скасування, оскільки такі дії
вчиняються після прийняття рішення, а
суд перевіряє його на відповідність
нормам чинного законодавства на момент
прийняття. Крім того, позивач оскаржує
дії відповідача - тимчасово
виконуючого обов'язки начальника
відділу по роботі з іноземцями та
адміністративного провадження штабу
Чопського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
майора Курдельчука С.О., а з матеріалів
справи вбачається, що той лише приймав
рішення від 24 жовтня 2013 року, яке було
перевірене і затверджене начальником
Чопського прикордонного загону.
Наступні дії щодо позивача вчинялися
іншими посадовими особами, які не є
відповідачами у справі.

Щодо доводів представника позивача про
відсутність рішення суду про поміщення
позивача в ПТПІ, то суд зауважує, що
спеціальним законодавством, що
врегульовує відносини з приводу
видворення іноземців не передбачено
повноважень у відповідача для
звернення до суду з позовом про
поміщення в ПТПІ.

Так згідно з частиною першою статті 30
Закону України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"
постанова адміністративного суду є
підставою для примусового видворення
іноземців та осіб без громадянства з
України. Для цього центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України звертаються до
адміністративного суду з відповідним
позовом.

Відповідно до частини другої статті 162
КАС України в разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України.

Аналіз наведених норм права свідчить,
що центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону та Служби
безпеки України у цих правовідносинах
мають право на звернення до суду з
позовом лише щодо примусового
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України, а
адміністративний суд має повноваження
стосовно розгляду такого позову та
компетенцію щодо прийняття рішення про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України. КАС України
та інші закони України не надають право
цим суб'єктам владних повноважень на
звернення до адміністративного суду з
позовом про затримання іноземця чи
особи без громадянства, тому й
адміністративний суд позбавлений
компетенції стосовно розгляду такого
позову.

В свою чергу, частина третя, четверта
статті 30 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства", пункти 2.2, 2.3 Інструкції
про примусове повернення і примусове
видворення з України іноземців та осіб
без громадянства визначають, що саме на
органи охорони державного кордону при
прийнятті судом рішення про видворення
покладено обов'язок підготовки та
винесення рішення по поміщенню таких
осіб, які незаконно перебувають в
Україні і не виконали в установлений
строк без поважних причин рішення про
примусове повернення, в пункт
тимчасового перебування іноземців на
строк не більше дванадцять місяців.

Як встановлено пунктом 1.8 вказаної
Інструкції, примусове видворення
передбачає: виявлення порушника,
поміщення його в пункт тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України,
документальне оформлення примусового
видворення, подальше супроводження
іноземця до пункту пропуску через
державний кордон України чи до країни
походження.

Пунктом 6 Типового положення про пункт
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають в Україні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року №1110 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 08 лютого 2012 року №70), розміщення
іноземців та осіб без громадянства в
пункті тимчасового перебування
здійснюється адміністрацією такого
пункту на підставі рішення
територіального органу ДМС або органу
охорони державного кордону згідно з
актом, складеним пунктом тимчасового
перебування та органом, який доставив
іноземців та осіб без громадянства до
пункту. Згідно з пунктом 1 Типового
положення ПТПІ є державною установою,
що призначена для тимчасового
утримання іноземців та осіб без
громадянства у разі, коли вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або є обґрунтовані підстави
вважати, що вони ухилятимуться від
виконання такого рішення, або прийнято
адміністративним судом постанову про
їх примусове видворення за межі
України, або вони прибули на територію
України відповідно до міжнародних
договорів про реадмісію, або не мають
законних підстав для перебування на
території України і підлягають
примусовому видворенню за її межі.

Відповідно до пункту 5 Типового
положення іноземці та особи без
громадянства утримуються у пункті
тимчасового перебування протягом
строку, необхідного для виконання
постанови адміністративного суду про
їх примусове видворення за межі
України, але не більш як дванадцять
місяців.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу громадянина
Афганістану ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
05.09.2014р. у справі № 803/1698/14- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складений 28 жовтня
2014 року.