Справа № 826/14551/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Головуючого судді - Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
з позовомЧеркаського міського центру
зайнятості доПублічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний
банк»простягнення коштів, -
Черкаський міський центр зайнятості
звернувся до суду із позовом до ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі
по тексту - відповідач, ПАТ
«Промінвестбанк») про стягнення коштів
у сумі 6 845,32 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилаючись на положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» просить стягнути з
відповідача суму коштів, отриманих
ОСОБА_1 як допомога по безробіттю,
зважаючи на те, що вказана особа була
рішенням суду поновлена на роботі в ПАТ
«Промінвестбанк», що в свою чергу
свідчить про наявність обставин,
передбачених п.4 ст.35 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Ухвалою суду від 26 вересня 2014 року
відкрито скорочене провадження у
адміністративній справі та надано
строк відповідачу для надання
заперечень, а від позивача витребувані
додаткові матеріали по справі.

16 жовтня 2014 року через загальний відділ
документального обігу до суду від
відповідача надійшли заперечення
проти позову, за результатами розгляду
яких суд прийшов до висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі і своєю ухвалою від 22 жовтня 2014
року призначив справу до розгляду за
загальними правилами КАС України.

В призначене на 28 жовтня 2014 року
повідомлений у відповідності до ст. 35
КАС України позивач явку
уповноваженого представника не
забезпечив.

Представник відповідача просив
відмовити у задоволені позову з огляду
на обставини, які не були враховані
позивачем при прийнятті наказу №7 від
30.05.2014 року про утримання з ПАТ
«Промінвестбанк» коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, виплачених як
допомога по безробіттю в сумі 6 845,32 грн.
за період з 05.03.2014 року по 15.05.2014 року та
з урахуванням вимог законодавства,
яким регулюються спірні
правовідносини.

У зв'язку з неявкою в судове засідання,
представника позивача, а також з огляду
на відсутність потреби заслухати
свідка чи експерта, суд на підставі
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив перейти до розгляду справи у
письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
і вирішення справи по суті, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом №323-к від 04.02.2014 року ОСОБА_1
була звільнена із займаної посади в ПАТ
«Промінвестбанк» у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

ОСОБА_1 на підставі її заяви надано
статус безробітного і 24.02.2014 року
призначено допомогу по безробіттю
відповідно до п.п.1, 3, 4 ст.22 та п.1 ст.23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п.2.1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності», затвердженого наказом
Мінпраці та соціальної політики
України від 20.11.2000р. №307.

Відповідно до наданої позивачем
інформації ОСОБА_1 в період часу з 05.03.2014
року по 15.05.2014 року сплачено допомоги на
загальну суму 6 845,32 грн.

Зазначені обставини відповідачем не
заперечуються, відтак додаткового
з'ясування та підтвердження не
потребують.

30 травня 2014 року ОСОБА_1 надала до
центру зайнятості копію наказу ПАТ
«Промінвестбанк» за №1525-к згідно п.2
якого ОСОБА_1 було поновлено на посаді
юрисконсульта відділу юридичного
супроводу Обласного відділення ПАТ
«Промінвестбанк» в м. Черкаси, а п.3
цього ж наказу про звільнення ОСОБА_1 з
вказаної посади з виплатою заробітної
плати з 05.02.2014 року.

Посилаючись на положення абз.2 ч.4 ст.35
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», на підставі якого
Черкаським міським центром зайнятості
30.05.2014 року було видано наказ №7 «Про
утримання коштів з ПАТ
«Промінвестбанк» позивач у зв'язку з
непогашенням суми кошів у розмірі 6 845,32
грн. у добровільному порядку, звернувся
до суду із даним позовом.

Даючи правову оцінку встановленим у
справі обставинам з урахуванням
наявних в матеріалах справи доказів,
суд зважає на наступне.

Абзацом 2 частини 4 статті 35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
держав соціальне страхування на
випадок безробіття» передбачено
утримання із роботодавця суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
безробітному у разі поновлення його на
роботі за рішенням суду.

За змістом вказаної норми, яка за
твердженням позивача має
застосовуватись до спірних
правовідносин і свідчить про
виникнення у відповідача обов'язку по
відшкодуванню вартості соціальних
послуг, обов'язковими умовами
(обставинами) наявність яких в своїй
сукупності зумовлює виникнення у Фонду
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (органів
державної служби зайнятості) права на
звернення до суду із даним позовом є:

- підтверджений документально факт
виплати безробітному допомоги по
безробіттю та надання соціальних
послуг;

- наявність судового рішення про
зобов'язання роботодавця поновити
безробітного на роботі.

Лише сукупність вказаних обставин
наділяє службу зайнятості правом на
утримання із роботодавця суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
безробітному або, в разі несплати таких
коштів у добровільному порядку, на
звернення до суду із позовом щодо
стягнення коштів.

Отже, системно-логічний аналіз
імперативного припису, закріпленого в
абзаці 2 частини 4 статті 35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
держав соціальне страхування на
випадок безробіття» дає підстави для
висновку, що визначальним у спірних
правовідносинах є саме наявність
судового рішення яким безробітного
поновлено на роботі.

Водночас, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 звернулась до
Соснівського районного суду міста
Черкаси з позовом до ПАТ
«Промінвестбанк» про захист прав, що
виникли з трудових правовідносин.

У зв'язку з прийняттям ПАТ
«Промінвестбанк» наказу №1525-к від
28.05.2014 року, яким ОСОБА_1 поновлено на
попередній посаді, останньою подано 29
травня 2014 року письмову заяву до суду, в
якій ОСОБА_1 відмовилась від позовних
вимог та заяви про збільшення позовних
вимог через відсутність спору між нею
та ПАТ «Промінвестбанк».

На підставі вказаної заяви Соснівським
районним судом міста Черкаси 03 липня 2014
року постановлено ухвалу про залишення
без розгляду цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Промінвестбанк»
про захист прав, що виникли з трудових
правовідносин.

Наведене рішення суду не може бути
розцінено як судове рішення щодо
поновлення ОСОБА_1 на роботі, а відтак,
не може бути доказом виникнення
обставин, з якими законодавець пов'язує
виникнення у служби зайнятості права
на звернення до суду з вимогами щодо
стягнення з ПАТ «Промінвестбанк» суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг у розмірі 6
845,32 грн.

З огляду на зазначене доводи позивача
про те, що підставою для утримання з
роботодавця виплаченого забезпечення
є саме факт поновлення на роботі
безробітного, а не «рішення суду»
визнаються судом такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства,
яким регулюються спірні
правовідносини.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

При цьому, у відповідності до частини 4
статті 69 КАС України обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Належних і допустимих доказів в
підтвердження наявності судового
рішення, на підставі і на виконання
якого ОСОБА_1 поновлено на роботі в ПАТ
«Промінвестбанк» позивачем суду не
надано.

Відповідно до статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону
України встановлено, що виключно
законами України визначаються
організація і діяльність органів
виконавчої влади, основи державної
служби, організації державної
статистики та інформатики.

При цьому, Конституція України не
передбачає право органів виконавчої
влади застосовувати аналогію права або
закону при вирішенні будь-яких питань,
що належать до їх компетенції, а
вимагає діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивач не довів з посиланням на
належні і допустимі докази існування
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та не надав необхідні докази в
підтвердження своїх позовних вимог, що
дає суду підстави для відмови позивачу
у задоволені його вимог.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову
Черкаського міського центру
зайнятості до Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» про
стягнення коштів у сумі 6 845,32 грн. -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя: Н.А. Добрівська