Справа № 812/1889/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/25623/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ліпський Д.В., Штульман
І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013р. у
справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області до
відділу Державної виконавчої служби
Сєвєродонецького міського управління
юстиції Луганської області про
визнання протиправними дій, визнання
незаконною постанови про закінчення
виконавчого провадження та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року управління Пенсійного
фонду України в м. Сєвєродонецьку
Луганської області звернулося до суду
з позовом про визнання протиправними
дії відділу Державної виконавчої
служби Сєвєродонецького міського
управління юстиції Луганської області
в частині винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 27.11.2012р. ВП №33185591, визнання
незаконною постанови про закінчення
виконавчого провадження від 27.11.2012р.
ВП33185591, зобов'язання відповідача
відновити виконавче провадження за
вимогою про сплату боргу №Ф-39 від
05.04.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу в
розмірі 946,64 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013р., яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09.04.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами першої та апеляційної інстанцій
рішення і ухвалити нове рішення яким
задовольнити позов.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 08.06.2012р. ВДВС
Сєвєродонецького МУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №33185591 по примусовому
виконанню вимоги управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення з ОСОБА_1 боргу № Ф-39 від
05.04.2012р. в сумі 946,64 грн.

09.11.2012р. ВДВС Сєвєродонецького міського
управління юстиції винесено
розпорядження №33185591/5, згідно якого
кошти в сумі 1075,21 грн., що надійшли
06.11.2012р. на депозитний рахунок
відповідача від ОСОБА_1 по примусовому
виконанню виконавчого документа №Ф-39,
підлягають наступному перерахунку: 946,64
грн боргу на користь пенсійного фонду,
94,66 виконавчого збору та 33,91 грн витрат
на проведення виконавчих дій.

Відповідно до платіжного доручення
№1831 від 13.11.2012р. кошти в сумі 946,64 грн
було перераховано на розрахунковий
рахунок УПФУ в м. Сєвєродонецьку.
Призначення платежу в платіжному
дорученні визначено, як сплата боргу
ОСОБА_1 згідно вимоги №Ф-39 від 05.04.2012 р.
по розпорядженню державного виконавця
№33185591 від 09.11.2012р. Номер розпорядження
та перерахована сума 946,64 грн.
відповідають номеру виконавчого
провадження, відкритого 08.06.2012р. та
вказаній у ньому сумі.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
вимога про сплату боргу №Ф-39 від
05.04.2012р. в сумі 946,64 грн сплачена ОСОБА_1 в
повному обсязі, а тому відповідачем
обґрунтовано винесено постанову про
закриття виконавчого провадження на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження».

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки
відповідачем винесено постанову від
27.11.2012р. про закінчення виконавчого
провадження ВП№33185591 на підставі
повністю погашеної заборгованості.
Згідно розпорядження №33185591/5 та
платіжного доручення №1831
підтверджено, що сума боргу, яка була
перерахована на користь пенсійного
фонду складає 946,64. Доказів
підтвердження залишку несплаченого
боргу по вимозі №Ф-39 від 05.04.2012р. в сумі
7,16 грн до суду не надано, а тому суди
обґрунтовано прийшли до висновку про
відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статі 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
залишити без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013р. у
даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Д.В. Ліпський

І.В. Штульман