Справа № 2а-3154/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року

Справа № 123039/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу голови Річківської сільської
ради Бігара Василя Михайловича на
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 17 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
голови Річківської сільської ради
Бігара Василя Михайловича про визнання
незаконними та скасування
розпоряджень про притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2011 року позивач - ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до голови
Річківської сільської ради Бігара
Василя Михайловича, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
розпорядження відповідача від 13.05.2011
року №35 та від 17.05.2011 року №36 про
притягнення її, як начальника
фінансово-господарського відділу,
головного бухгалтера Річківської
сільської ради до дисциплінарної
відповідальності та оголошення догани.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 17
серпня 2011 року позов задоволено
частково. Розпорядження Річківського
сільського голови за № 35 від 13.05.2011 року
та за № 36 від 17.05.2011 року про оголошення
ОСОБА_2 догани визнано незаконними та
скасовано. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що оскаржувані
розпорядження не містять мотивації
прийнятого рішення, а саме за які
порушення трудової дисципліни ОСОБА_2
притягається до дисциплінарної
відповідальності.

Крім того, суд першої інстанції звертає
увагу на те, що 19.04.2011 року головою
сільської ради, секретарем сільської
ради та землевпорядником складено акти
за № № 1 і 2 про те, що ОСОБА_2 19.04.2011 р.
відмовляється виконувати доручення
голови. Однак, на думку суду, такі акти є
упередженими.

17 травня 2011 року сільським головою
прийнято розпорядження №37 «Про
проведення внутрішнього аудиту»,
пунктом 2 якого зобов'язано позивача
ОСОБА_2 в термін до 25 травня 2011 року
підготувати та надати створеній
комісії фінансово-господарські
матеріали стосовно проведеної
реконструкції садочка, а саме -
проектно-кошторисну документацію,
висновки експертів, договори на
виконання робіт, звіти про виконані
роботи, акти прийому виконаних робіт,
платіжні доручення та ін.. Однак, 17
травня 2011 року, до настання терміну
виконання розпорядження, ОСОБА_2 іншим
розпорядженням від того ж дня
оголошено догану за невиконання
доручення.

Крім того, не подано доказів
ознайомлення ОСОБА_2 з оскаржуваними
розпорядженнями.

Оскільки питання про стягнення
моральної шкоди ОСОБА_2 не мотивувала,
тому відсутні підстави для задоволення
позову в цій частині.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з неповним
встановленням обставин справи,
порушенням норм матеріального права,
голова Річківської сільської ради
Бігар В.М. оскаржив її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 17 серпня 2011 року та прийняти нову
постанову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що суд
першої інстанції не взяв до уваги той
факт, що порушення трудової дисципліни
ОСОБА_2 підтверджені комісійними
актами №1 і №2 від 19 квітня 2011 року за
підписами, окрім сільського голови,
двох інших працівників сільської ради,
які за місцем роботи були свідками цих
порушень. При цьому, перше порушення
про відмову провести розрахунок по
несплаті за оренду землі приватним
підприємцем мало разовий характер, а
друге порушення - триваючий характер,
так як станом на 17 травня 2011 року
фінансово-господарські документи
(договори, акти виконаних робіт,
платіжні поручення) по реконструкції
садочка начальником
фінансово-господарського відділу
ОСОБА_2 не були пред'явлені сільському
голові.

Крім того, апелянт вважає, що в
мотиваційній частині постанови суд
упереджено, без з'ясування обставин,
вийшов за рамки позовних вимог,
оскільки позивач не ставила і не могла
ставити претензії щодо недотримання
сільським головою п.4 ст. 149 КЗпП
України, так як її було ознайомлено з
відповідними розпорядженнями під
розписку.

Апелянт звертає увагу на те, що для
об'єктивності накладення
дисциплінарних стягнень розпорядження
сільського голови пройшли процедуру
обговорення та затвердженні сесією
сільської ради (рішення №4 від 26 травня
2011 року).

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що згідно
розпорядження сільського голови
Річківської сільської ради
Міжгірського району Закарпатської
області №35 від 13 травня 2011 року «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності», відповідно до
ст.ст.139,147,147-1 КЗпП України та
комісійного акта №1 від 19 квітня 2011
року про порушення начальником
фінансово-господарського відділу,
головним бухгалтером сільської ради
ОСОБА_2 трудової дисципліни останній
оголошено догану.

Відповідно до розпорядження
сільського голови Річківської
сільської ради Міжгірського району №36
від 17 травня 2011 року «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності»,
відповідно до ст.ст.139,147,147-1 КЗпП
України та комісійного акта №2 від 19
квітня 2011 року про порушення
начальником фінансово-господарського
відділу, головним бухгалтером
сільської ради ОСОБА_2 трудової
дисципліни останній також оголошено
догану.

Правові, організаційні, матеріальні та
соціальні умови реалізації
громадянами України права на службу в
органах місцевого самоврядування,
визначення загальних засад діяльності
посадових осіб місцевого
самоврядування, їх правовий статус,
порядок та правові гарантії
перебування на службі в органах
місцевого самоврядування визначені
Законом України від 07 червня 2001 року №
2493-III «Про службу в органах місцевого
самоврядування» (далі -Закон № 2493-III).

Статтею 7 Закону України № 2493-III
визначено, що правовий статус
посадових осіб місцевого
самоврядування визначається
Конституцією України, законами України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про статус депутатів
місцевих рад», «Про вибори депутатів
місцевих рад та сільських, селищних,
міських голів», цим та іншими законами
України. На посадових осіб місцевого
самоврядування поширюється дія
законодавства України про працю з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом.

Порядок застосування дисциплінарних
стягнень та види дисциплінарних
стягнень встановлено статтями 147, 149
КЗпП України, яка містить вичерпний
перелік заходів стягнення за порушення
трудової дисципліни, зокрема, догана чи
звільнення.

Згідно зі ст. 148 цього Кодексу
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Частиною ж першою ст. 149 Кодексу
встановлено, що до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. При обранні
виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Однак, як встановлено судом першої
інстанції, при застосуванні до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді догани, згідно із
розпорядженнями № 35 від 13 травня 2011
року та №36 від 17 травня 2011 року,
відповідачем не зазначено, за які саме
порушення трудової дисципліни ОСОБА_2
притягнута до дисциплінарної
відповідальності, відсутні будь-які
докази ознайомлення ОСОБА_2 з даними
розпорядженнями.

Крім того, 17 травня 2011 року сільським
головою прийнято розпорядження №37
«Про проведення внутрішнього аудиту»,
пунктом 2 якого зобов'язано позивача
ОСОБА_2 в термін до 25 травня 2011 року
підготувати та надати створеній
комісії фінансово-господарські
матеріали стосовно проведеної
реконструкції садочка, а саме -
проектно-кошторисну документацію,
висновки експертів, договори на
виконання робіт, звіти про виконані
роботи, акти прийому виконаних робіт,
платіжні доручення та ін. Однак, 17
травня 2011 року, тобто до настання
терміну виконання розпорядження,
ОСОБА_2 вже іншим розпорядженням від
того ж дня, оголошено догану за
невиконання доручення, що на думку суду
апеляційної інстанції, є протиправним.

На думку апеляційного суду, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що розпорядження відповідача
від 13.05.2011 року №35 та від 17.05.2011 року №36
про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Крім того, судом першої інстанції вірно
відмовлено в задоволенні позовних
вимог в частині відшкодування
моральної шкоди, оскільки підставою
для відшкодування моральної шкоди є,
зокрема, фактична наявність такої
шкоди у вигляді понесених позивачем
моральних чи фізичних страждань або
втрат немайнового характеру. Наявність
чи відсутність такої шкоди може бути
оцінена судом за наявними в матеріалах
справи доводами та документальними
доказами в ході розгляду справи.

Однак, вірно встановлено судом першої
інстанції, що позивачем не доведено, що
внаслідок винних неправомірних дій
відповідача їй було заподіяно моральну
шкоду

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд вважає, що судом першої інстанції
винесено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу голови Річківської
сільської ради Бігара Василя
Михайловича залишити без задоволення,
а постанову Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 17
серпня 2011 року у справі №2-а-3154/11 за
позовом ОСОБА_2 до голови Річківської
сільської ради Бігара Василя
Михайловича про визнання незаконними
та скасування розпоряджень про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та стягнення
моральної шкоди - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник