Справа № 872/14375/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2014 рокусправа № 808/4213/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року

по справі № 808/4213/13-а за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області

про скасування постанови та припису,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області про
скасування постанови №40 від 04.04.2013 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
скасування припису від №45 від 27.03.2013
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що за результатами
проведеної відповідачем перевірки
винесено постанову про накладення
штрафу на позивача за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у сумі
41292 грн. та виданий припис щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Позивач вважає зазначені рішення
протиправними, оскільки перевірка була
проведена з порушеннями порядку та у
його відсутності, а також зазначає про
ту обставину, що гаражі було збудовано
у 2010 році на підставі дозволу і плану
забудови та належать йому по праву
приватної власності, як фізичній особі
і не використовуються ним у
підприємницькій діяльності. Також
позивач вважає, що він протиправно
притягнутий до відповідальності,
оскільки будівництво здійснювалося до
набрання чинності Законом, яким
встановлена відповідальність за
правопорушення у сфері містобудування
до якої його притягнуто.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року даний позов задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. Зазначає, що судом першої
інстанції не повно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, постанову
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Пологівським інспекційним відділом
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області 27.02.2013 року
проведена позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
ФОП ОСОБА_2 на об'єкті «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт
перевірки. Як зазначено в акті
перевірки, перевірка проведена у
присутності позивача, який з актом
ознайомлений, від підпису та отримання
його відмовився.

За наслідками перевірки 27.02.2013 року
уповноваженими перевіряючими складено
акт, у якому зафіксовано виявлені
порушення: - виконання будівельних
робіт без реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт -
ст. 34, 36 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", а також
використання житлового будинку з
майстернею по ремонту автомобілів в
повному обсязі під майстерню, крім
того, збудовані гаражі експлуатуються
без прийняття в експлуатацію, чим
порушено ч.8 ст.39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

На підставі складеного акта,
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області внесено припис № 45
ФОП ОСОБА_2, яким вимагають зупинити
експлуатацію вищезазначеного об'єкта
до прийняття його в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку
та повідомити інспекцію про виконання
припису до 04.04.2013 року. Позивач з
приписом ознайомлений, від його
підпису та отримання припису
відмовився.

27.03.2013 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області складено протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності стосовно ФОП
ОСОБА_2 відповідно до якого виявлене
порушення виконання будівельних робіт
без реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт, що є
порушенням ст. 34, ст. 36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності".

На підставі вищенаведеного протоколу,
постановою № 40 від 04.04.2013 року визнано
ФОП ОСОБА_2 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.2,п.4
ч.2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
накладено штраф у сумі 41 292,00 грн. Від
підпису та отримання зазначеної
позивач відмовився.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з тих обставин, що
оскаржувані постанова №40 від 04.04.2013
року та припис № 45 є протиправними та
такими, що підлягають скасуванню з тих
підстав, що не визначена категорія
складності об'єкта, крім того, суб'єкти
господарювання несуть
відповідальність за зазначене
правопорушення лише з 19.01.2012 року, а
об'єкт який досліджувався збудовано у
2010 році.

Колегія суддів не погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 34 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" передбачено, що замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до І-ІІІ
категорій складності.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та виконання будівельних робіт
без зареєстрованої декларації.

Відповідно до частини 6 статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" право на виконання
будівельних робіт настає коли:
інформація про документ, що дає право
на виконання будівельних робіт, а також
відомості про категорію складності
об'єкта будівництва, замовника та
підрядників розміщуються на
відповідному стенді, який
встановлюється на будівельному
майданчику в доступному для огляду
місці (крім індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них).

Відповідно до пункту 16 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23 травня 2011
року (далі - Порядок № 553), за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки.

Пунктом 17 Порядку № 553 передбачено, у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

У відповідності до пункту 4 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995
року (далі - Порядок № 244), підставою для
розгляду справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності є
відповідний протокол, складений
посадовою особою інспекції за
результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис.

Згідно із пунктом 3 частини 4 статті 41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" посадові
особи інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
під час проведення перевірки мають
право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 частини 2
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу у розмірі тридцяти
шести мінімальних заробітних плат за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах
категорії складності.

Обов`язок реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
передбачено пунктом 2 статті 34
вищезазначеного Закону, згідно із яким
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт щодо об'єктів
будівництва, які належать до I-III
категорій складності.

Пунктом 8 статті 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
встановлено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів,
неприйнятих (якщо таке прийняття
передбачено законодавством) в
експлуатацію, забороняється.

Враховуючи посилання суду першої
інстанції, що Закон України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
діє лише з 2011 року, а тому на час
закінчення будівництва гаражу позивач
не міг порушити норми неіснуючого на
той момент закону, колегія суддів
зазначає що суд зробив помилковий
висновок оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, а саме плану
земельної ділянки (а.с.49), датою
проведення контролю та внесення
відповідних змін в технічну
документацію щодо домоволодіння по
вулиці Островського,216 вказано 22 жовтня
2012 року.

Внаслідок чого до позивача Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області
обґрунтовано застосовано штрафні
санкції, передбачені абзацом 2 пункту 4
частини 2 статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Крім того, Декларація зареєстрована
інспекцією 26.12.2012 року, а згідно
загального журналу робіт, акту
приймання виконаних робіт, актів на
закриття прихованих робіт, будівельні
роботи виконувались з 22.12.2012 року по 25
грудня 2012 року; виконання будівельних
робіт без наявності
проектно-технологічної документації,
що є порушенням п.3 ДБН А.3.1-5-2009; п.9.1 ДБН
В.2.3-5-2001.

Тому твердження, що будівництво
гаражів було здійснено до набрання
чинності Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності "
та встановлення відповідальності за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт Законом України
від 22.12.2011 № 4220-VI є безпідставними.

Щодо доводів суду першої інстанції
відносно встановлення категорія
складності об'єкта, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до статті 32 Закону №
3038-VI усі об'єкти будівництва за
складністю архітектурно-будівельного
рішення та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у
системному зв'язку з іншими нормами
Закону № 3038-VI та Порядку дає підстави
для висновку, що вона встановлює
загальне правило визначення категорії
складності об'єкта будівництва. У
випадках же, коли проектна
документація на об'єкт будівництва
відсутня чи об'єкт їй не відповідає,
віднесення такого об'єкта будівництва
до тієї чи іншої категорії складності
належало до компетенції органу
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України (на сьогодні -
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю) за змістом статей 6, 7 Закону №
3038-VI здійснює управління у сфері
містобудівної діяльності, зокрема
контроль за дотриманням законодавства,
вимог будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону № 3038-VI
та частиною другою статті 3 Закону
України від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» (у редакції Закону України
від 22 грудня 2011 року № 4220-VI; далі -
Закон № 208/94-ВР) до повноважень органу
державного архітектурно-будівельного
контролю віднесено також розгляд справ
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та
застосування санкцій за ці
правопорушення, наприклад, накладення
штрафу за експлуатацію неприйнятого в
експлуатацію об'єкта будівництва.
Розмір штрафу за таке правопорушення
залежить від категорії складності
об'єкта будівництва (пункт 6 частини
другої статті 2 Закону № 208/94-ВР).

Визначення категорії складності
об'єкта будівництва за відсутності
проектної документації, у якій би було
зазначено відповідну категорію, не
віднесено до компетенції жодного
іншого державного органу.

Отже, висновок суду першої інстанції у
справі, що розглядається, про
відсутність у Інспекції повноважень на
віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності, за
встановлених обставин, не ґрунтується
на правильному застосуванні норм
матеріального права.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити таке.

При розгляді спорів цієї категорії суд
має з'ясовувати питання щодо наявності
в діях суб'єкта містобудування складу
правопорушення, зокрема, факту
закінчення будівництвом відповідного
об'єкта, наявності на цей момент
встановленого законодавством
обов'язку вводити об'єкт в
експлуатацію, невведення в
експлуатацію та використання об'єкта,
закону, який би встановлював
відповідальність за невиконання
обов'язку із введення в експлуатацію, а
також дотримання строків притягнення
до публічної відповідальності.

Отже, суд не встановив юридичні факти,
які мають правове значення для
правильного вирішення цього спору.
Змістом цього правопорушення є
невиконання обов'язку із введення в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта містобудування до початку його
експлуатації. Суспільна небезпека
такого правопорушення насамперед
полягає не в недотриманні
встановленого правопорядку, а в
небезпеці, яка може мати місце в
результаті відсутності контролю за
безпечністю побудованого об'єкта
містобудування з початку його
використання.

Правильним буде судження про те, що
обов'язок введення об'єктів
будівництва в експлуатацію,
відповідальність за експлуатацію
об'єктів, не введених в експлуатацію,
можуть стосуватися лише тих суб'єктів,
які після закінчення будівництва та
початку використання, маючи
відповідний обов'язок, не ввели об'єкти
містобудування в експлуатацію, за що
встановлена відповідна
відповідальність.

Оскільки суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку у зв'язку з чим
прийнято рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
таке рішення, згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області
-задовольнити

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року

по справі № 808/4213/13-а- скасувати.

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 -залишити без
задоволення.

Постанова набирає чинності відповідно
до ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Повний текст постанови
виготовлено 04.11.2014 року.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова