Справа № 822/4485/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4485/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року 10:40м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Агропромтехніка" до Хмельницької
митниці Міндоходів про визнання
неправомірними, скасування картки
відмови та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до
Хмельницької митниці Міндоходів, в
якому просить визнати неправомірною та
скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №400050000/2014/00097 від 24.07.2014
року; визнати неправомірним та
скасувати рішення Хмельницької
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості №400000003/2014/000009/1 від
24.07.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
декларантом ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка"
подано електронну митну декларацію
№400050000/2014/008882 від 23.07.2014 року для
митного оформлення товару,
поставленого за зовнішньоекономічним
контрактом №UA-APT-T-2-2013 від 16.12.2013 року, з
наданням усіх необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом.

Позивач не погоджується з винесеною
відповідачем карткою відмови у митному
оформленні товару та рішенням про
коригування митної вартості товарів,
оскільки вважає, що відповідачу надані
всі документи і дотримані всі умови,
визначені ст. 53 Митного кодексу
України, необхідні для визначення
митної вартості за основним методом. З
огляду на викладене, позивач вважає
прийняті відповідачем картку відмови
№400050000/2014/00097 від 24.07.2014 року та рішення
про коригування митної вартості товару
від 24 липня 2014 року №400000003/2014/000009/1
протиправними та просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав подав письмове заперечення в
якому вказав, що документи подані до
митного оформлення містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
тому картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення та
рішення про коригування митної
вартості товарів прийняті митним
органом правильно, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законом,
тому просить відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять
державну митну справу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
митними органами відповідно до цього
Кодексу та інших законів України.

16 грудня 2013 року між позивачем та
компанією "CNHI International SA" (Швейцарія) було
укладено Контракт №UA-APT-T-2-2013, предметом
якого була поставка позивачу товару, а
саме: "Механізм для збирання й обмолоту
сільськогосподарських культур до
зернозбирального комбайна мод. СХ8080,
жниварка зернозбиральна мод.24GHCP-1 шт.,
довжиною 7,32 м., серійний номер 249996075.
Виробник - CNH PolskaSp. Zoo, торг. марка-NEW HOLLAND".

На виконання Контракту на адресу
позивача направлено Товар відповідно
до рахунку-фактури (інвойсу) від 17.01.2014
року № FTCNH140012506.

З метою митного оформлення Товару,
передбаченого рахунком-фактурою,
позивачем була заповнена та подана до
підрозділу відповідача - митного посту
"Хмельницький-центральний" електронну
митну декларацію від 23.07.2014 року
№400050000/2014/008882. Визначення митної
вартості товару позивач здійснив за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

Для підтвердження заявлених
відомостей позивачем подано
товаросупровідні документи: - митна
декларація №400050000/2014/008882 від 23.07.2014
року; - міжнародна автомобільна
накладна (CMR) №050355/001 від 17.01.2014 року; -
документ, що підтверджує вартість
перевезення товару; - рахунок-фактура
(інвойс) №FTCNH140012506 від 17.01.2014 року з
інформацією про позитивні результати
здійснення фітосанітарного та
радіологічного контролю товару; -
зовнішньо-економічний договір
(контракт) №UA-APT-T-2-2013 від 16.12.2013 року; -
додаток до контракту №1 від 16.12.2013 року;
- додаток до контракту №2 від 16.12.2013
року; - специфікація до контракту №1 від
16.12.2013 року; - договір (контракт) про
перевезення; - сертифікат
відповідності №UA1.060.0057689-14 від 02.07.2014
року.

Під час аналізу документів, поданих для
митного оформлення за митною
декларацією №400050000/2014/008882 від 23.07.2014
року відповідачем встановлено, що
відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу
України, документи, подані до митного
оформлення, містять розбіжності та не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості.

Позивачем на виконання вказаного
зобов'язання було подано: - копію
інформаційної цінової довідки
Хмельницької торгово-промислової
палати №22-05/483 від 23.07.2014 року; - копію
довідки-підтвердження постачальника
про ціну товару від 23.07.2014 року; - копію
бухгалтерської накладної №1 від 22.01.2014
року; - копію митної декларації
№14PL445010E0008864 від 20.01.2014 року.

Митним органом 24 липня 2014 року прийнято
рішення №400000003/2014/000009/1 про коригування
митної вартості товару та надав картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №400050000/2014/00097
внаслідок чого збільшено митну
вартість товару на 71111 грн. 43 коп., що
призвело до збільшення суми сплати
мита на 14275 грн. 39 коп.

Суд погоджується із прийнятим
висновком митного органу, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що підставою
прийняття оскаржуваних рішень
слугував висновок митного органу про
недостатність поданих позивачем
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до поданих до митного
органу документів встановлено, що
подані до митного оформлення документи
на виконання частини 2 статті 53 МКУ
містять розбіжності, а саме: згідно
пункту 2.1.5 та 2.1.6 договору на
транспортно-експедиційні послуги від
19.08.2013 №90/АК замовник зобов'язується
організувати (забезпечити)
завантаження вантажу, тоді як згідно
довідки про транспортні витрати №2 від
21.01.2014 вантажо-розвантажувальні роботи
входять до вартості перевезення; -
згідно ІНКОТЕРМС 2010 при застосуванні
умов поставки ЕХW втирати на
навантаження сплачує покупець, тоді як
згідно довідки про транспортні витрати
№2 від 21.01.2014 вантажо-розвантажувальні
роботи входять до вартості
перевезення; відсутні документи, що
підтверджують вартість
транспортування із міста Плоцьк
(Польща), яку задекларовано у сумі 3764
грн. 44 коп., а згідно поданих до митного
оформлення документів на виконання ч.2
статті 53 МКУ, вартість транспортування
складає 40024 грн. 97 коп., із міста
Зедельгем (Бельгія).

Крім того документи, зазначені у ч.2 ст.
53 МКУ не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів та
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, а саме: -
відсутні документи, що підтверджують
вартість навантаження, яку згідно
ІНКОТЕРМС 2010 при застосуванні умов
поставки ЕХW сплачує покупець; -
відсутні документи, що підтверджують
вартість транспортування із міста
Плоцьк (Польща).

Відповідно до вимог частини 2 статті 52
МКУ, декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Необхідно звернути увагу, що висновок
митного органу щодо наявності даних
обставин повинен бути обґрунтованими
та підтверджений відповідними
доказами. Так, встановивши відсутність
достатніх відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Жодної інформації щодо відсутніх
складових митної вартості товарів, а
також стосовно виявлених розбіжностей
декларантом надано не було.

Відповідно до вимог частини 6 статті 54
МКУ орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обгрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
Митного кодексу України, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог частини 4 статті 57
Митного кодексу України, застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій, орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Декларантом не було висунуто вимогу
щодо проведення письмової
консультації, а в рішенні про
коригування митної вартості зазначено
обґрунтування застосування
другорядного методу за ціною договору
щодо ідентичних товарів а також
причини, через які не може бути
застосований основний метод
визначення вартості, рівень митної
вартості тощо, а отже здійснено обмін
наявною в митного органу та декларанта
інформацією.

Враховуючи вищевикладене метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не міг бути
застосований, оскільки у відповідності
до частини 2 статті 58 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

З врахуванням наведеного суд вважає, що
рішення №400000003/2014/000009/1 від 24.07.2014 року
про коригування митної вартості
товарів та картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №400050000/2014/00097 від 24.07.2014
року прийнято правомірно, а тому
обґрунтування позовних вимог на які
посилається позивач є неправомірними
та такими, що не ґрунтуються на нормі
закону, що є підставою для відмови в
задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 7, 52, 53, 54, 57, 58, 318 Митного кодексу
України, ст.ст. 159 - 163, 167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю
"Підприємство матеріально-технічного
забезпечення "Агропромтехніка" до
Хмельницької митниці Міндоходів про
визнання неправомірними, скасування
картки відмови та рішення - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10
листопада 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук