Справа № 818/2764/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 р.
Справа №818/2764/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представників позивача - Сердюк А.Л.,

- Марченко І.В.,

представника відповідача - Кривохижа
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/2764/14 за
позовом Лебединської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини до Сумської об'єднаної
державної фінансової інспекції,
Державної фінансової інспекції в
Сумській області про скасування
вимоги,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, Лебединська районна державна
лікарня ветеринарної медицини (далі -
Лікарня ветмедицини), звернувся до суду
з позовною заявою до Сумської
об'єднаної державної фінансової
інспекції (далі - відповідач 1, Сумська
ОДФІ), Державної фінансової інспекції в
Сумській області (далі - відповідач 2,
ДФІ у Сумській області), в якій просить
визнати протиправними та скасувати
підпункти 2.1, 2.5, 2.7, 2.8 пункту 2
листа-вимоги Сумської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
29.07.2014 року № 105-14/1002 "Про усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з фінансових питань".

Свої вимоги мотивує тим, що Сумською
ОДФІ проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності, за
результатами якої складено вимогу від
29.07.2014 року № 105-14/1002. Підпунктом 2.1 п. 2
вказаної вимоги позивача зобов'язано
вжити заходи щодо повернення
працівниками, яким зайво нараховано та
виплачено заробітну плату в сумі 721,38
грн., в іншому випадку шкоду в розмірі
721,38 грн. покрити за рахунок осіб, які
допустили зайве нарахування і виплату
заробітної плати та провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Пенсійного фонду та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 261,86 грн., в іншому
випадку шкоду в сумі 261,86 грн. покрити за
рахунок осіб, які допустили зайве
нарахування і виплату заробітної плати
за невідпрацьований час. Вказане
обґрунтовано тим, що позивачем
порушено вимоги ст. 1 Закону України
"Про оплату праці", однак Лікарня
ветмедицини не погоджується із таким,
оскільки працівники, яким була
виплачена заробітна плата не надали
листків непрацездатності.

Підпунктом 2.5 п. 2 вимоги позивача
зобов'язано провести зменшення
бюджетних асигнувань за КПКВ 2802030 на
суму 93075,00 грн. та в подальшому не
допускати аналогічних порушень.
Позивач не погоджується із викладеним,
оскільки бюджетні кошти Лікарнею
ветмедицини використовувались
виключно за цільовим призначенням у
відповідності до паспортів бюджетних
програм.

Підпунктом 2.7 п. 2 вимоги позивача
зобов'язано перерахувати до Державного
бюджету кошти в сумі 88523,98 грн. як плату
за надання адміністративних послуг,
оскільки в період з 06.09.2011 по 31.12.2011 при
наданні адміністративних послуг кошти
зараховувались до власних надходжень
Лікарні ветмедицини, а не до державного
бюджету. Позивач не погоджується із
таким висновком Сумської ОДФІ,
оскільки Тимчасовим порядком не
визначено обов'язку бюджетних установ
перераховувати одержану ними плату з
надання адміністративних послуг до
спеціального фонду державного бюджету.

Підпунктом 2.8 п. 2 вимоги позивача
зобов'язано повернути кошти в сумі 3369,49
грн. на рахунок Лікарні, в іншому
випадку стягнути їх з осіб, винних у
зайвому перерахуванні. Вказана вимога
пов'язана з тим, що позивачем проведено
видатки із спеціального фонду
кошторису на цілі, не пов'язані з
діяльністю установи, а саме
акумулювання до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України, чим порушено п. 2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України. Позивач
не погоджується із такими висновками
відповідача, оскільки вони є
помилковими в частині визначення
період часу, за яких розраховане
акумулювання кошів.

Відповідач проти позовних вимог
заперечував, в письмовому відзиві
зазначив, що в ході ревізії встановлено
порушення позивачем бюджетної
дисципліни, що виявилось в нецільовому
використанні бюджетних коштів,
неперерахуванні надходжень від сплати
адміністративних послуг до бюджету та
порушенні законодавства про оплату
праці. Вказані порушення зафіксовані в
акті ревізії на підставі якого
позивачу направлено лист-вимогу від
29.07.2014 року № 105-14/1002, оскаржені пункти
якої відповідач вважає правомірними та
обґрунтованими.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просили суд їх
задовольнити.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечував, просив суд
відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає позовні такими, що підлягають
частковому задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до п.
2.12 Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року,
завідувачем сектору інспектування в м.
Лебедин і Лебединському районі
Сумської ОДФІ Івченко М.М. проведено
планову ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Лебединської районної державної
лікарні ветмедицини за період з 01.01.2011
по 31.03.2014, за результатами якої складено
акт від 07.07.2014 року № 105-21/149 (а.с.39-73 т. 1).

В зв'язку з виявленими порушеннями, за
результатами ревізії Сумською ОДФІ
складено лист-вимогу від 29.07.2014 року №
105-14/1002 "Про усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з фінансових
питань" (а.с.18-22 т. 1).

Підпунктом 2.1 п. 2 вказаної вимоги
встановлено порушення позивачем вимог
ст. 1 Закону України "Про оплату праці",
що виявилось у проведенні нарахування
та виплати заробітної плати за
невідпрацьований час (період
перебування на лікарняному) в сумі 721,38
грн. та зайво нараховано та сплачено
єдиний внесок в сумі 261,86 грн., внаслідок
чого ветлікарні завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 983,24 грн.
Позивача зобов'язано вжити заходи щодо
повернення працівниками, яким зайво
нараховано та виплачено заробітну
плату в сумі 721,38 грн. згідно поданих
ними заяв, в іншому випадку шкоду в
розмірі 721,38 грн. покрити за рахунок
осіб, які допустили зайве нарахування і
виплату заробітної плати та провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Пенсійного фонду та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 261,86 грн., в іншому
випадку шкоду в сумі 261,86 грн. покрити за
рахунок осіб, які допустили зайве
нарахування і виплату заробітної плати
за невідпрацьований час.

Щодо вказаного порушення, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, застрахованим
особам, зазначеним у частині першій
статті 6 цього Закону, призначаються та
надаються за основним місцем роботи
(крім видів матеріального
забезпечення, передбачених пунктами 1, 2
статті 34 цього Закону, яке надається за
основним місцем роботи та за
сумісництвом у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" застраховані
особи мають право отримувати у разі
настання страхового випадку
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги, передбачені цим Законом.

Застраховані особи зобов'язані
надавати страхувальнику, страховику
достовірні документи, на підставі яких
призначається матеріальне
забезпечення та надаються соціальні
послуги відповідно до цього Закону (ч. 2
ст. 29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням").

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
підставою для призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а в разі роботи за
сумісництвом - копія листка
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи. Порядок і умови видачі,
продовження та обліку листків
непрацездатності, здійснення контролю
за правильністю їх видачі
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я, за погодженням з
Фондом.

В ході ревізії встановлено, що
перебуваючи на лікарняному провідний
бухгалтер Біда П.О. (в період з 08.04.2013 по
12.04.2013) та провідний лікар ветмедицини
Парфило І.М. (в період з 23.01.2013 по 31.01.2013)
отримали заробітну плату на загальну
суму 721,38 грн. На вказану заробітну
плату нараховано 261,86 грн. єдиного
внеску.

Судом встановлено, що в зазначені
періоди Біда П.О. та Парфило І.М.
перебували на робочих місцях, що
підтверджується копіями табелів
обліку робочого часу (т.1 а.с.116-118).

Таким чином, вказані особи правомірно
отримали заробітну плату, оскільки
перебували на робочих місцях,
виконували роботу та не подавали до
Лікарні ветмедицини листки
непрацездатності.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги в частині скасування
підпункту 2.1 п. 2 вимоги Сумської ОДФІ
від 29.07.2014 року № 105-14/1002 обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо порушення, викладеного в
підпункті 2.8 п. 2 вимоги Сумської ОДФІ
від 29.07.2014 року № 105-14/1002, суд зазначає
наступне.

Пунктом 2.1 Порядку акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України (далі - Порядок), затвердженого
Наказом Державного комітету
ветеринарної медицини України від
10.11.2010 року № 487, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 10.12.2010 за
№ 1242/18537, встановлено, що бюджетні
установи ветеринарної медицини
перераховують Комітету кошти з
урахуванням забезпеченості коштами, що
визначені законом про Державний бюджет
України на відповідний рік, які
отримані понад кошторисні призначення
за підсумками виконання основних
функцій цих установ.

На виконання п. 2.2 Порядку, кошти
перераховуються не пізніше 10 числа
першого місяця, що настає за звітним
кварталом, на підставі наказу Комітету.
Тобто, вказана норма визначає обов'язок
перерахування коштів на утримання
вищестоящої організації за підсумками
кварталу, а не року, як зазначає
відповідач, на підставі відповідного
наказу.

Отже акумулюванню підлягають кошти, що
становлять різницю між сумою отриманих
коштів від надання платних послуг та
сумою запланованих коштів, при цьому
така сума коштів визначається за
наслідками звітного кварталу та за
наявності наказу Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України.

В ході судового розгляду встановлено,
що кошти на акумулювання за 9 місяців 2011
року в сумі 3000,00 грн. були перераховані
позивачем згідно платіжних доручень
від 27.10.2011 року № 1 (т.2 а.с.33). Крім того,
залишок коштів в сумі 8000,00 грн. був
перерахований позивачем згідно
платіжного доручення від 07.02.2012 року №
16 (т.2 а.с.38). В зв'язку з цим відповідач
помилково визначив вказані кошти як
акумулювання за 2012 рік.

В 2012 році на підставі наказу Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України, позивачем перераховано коштів
на акумулювання в обсягах - 75 % від
запланованих надходжень за 9 місяців 2012
року - платіжним дорученням від 14.11.2012
року № 5 на суму 35000,00 грн. (т.2 а.с.45).

В 2013 році позивачем перераховано
коштів на акумулювання в обсягах - 75 % за
рахунок залишку коштів на 01.01.2013 року та
100 % за 2013 рік платіжними дорученнями
від 25.04.2013 року № 103 (на суму 3000,00 грн.) та
від 13.02.2014 року № 17 (на суму 6422,00 грн.) (т.2
а.с.50,55).

Таким чином, висновки про зайве
перерахування коштів на утримання
вищестоящої організації в сумі 3369,49
грн., є безпідставними та
необґрунтованими, оскільки розрахунок
необхідної для перерахування суми
коштів відповідач проводив виходячи з
підсумків роботи позивача за повний
бюджетний рік, а не виходячи з
підсумків роботи за квартал, як того
вимагають зазначені вище норми.

Крім того, при проведенні розрахунку
розміру коштів, що підлягали
акумулюванню, посадовими особами
Сумської ОДФІ не були взяті до уваги
показники залишків коштів на початок
звітного року, які фактично не можуть
вважатися надходженнями поточного
року. Дана обставина підтверджується
звітами про надходження і використання
коштів, отриманих як плата за послуги
за 2011-2013 роки (т.2 а.с.36-37, 43-44, 53-54).

Таким чином, суд вважає підпункт 2.8 п. 2
вимоги Сумської ОДФІ від 29.07.2014 року №
105-14/1002 протиправним та таким, що не
відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов в частині
скасування цього пункту є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо порушення, викладеного в
підпункті 2.5 п. 2 вимоги Сумської ОДФІ
від 29.07.2014 року № 105-14/1002, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено під час ревізії,
позивач оплатив авіаційні послуги по
розкладці вакцини проти сказу диких
тварин за рахунок коштів, передбачених
Паспортом бюджетної програми на 2011 рік
за КПКВ 2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186 (т.1 а.с.153-158), а також за
рахунок коштів, передбачених Паспортом
бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211 (т.1 а.с.163-166).

Відповідно до п. 4, 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного
кодексу України бюджетною програмою є
сукупність заходів, спрямованих на
досягнення єдиної мети, завдань та
очікуваного результату, визначення та
реалізацію яких здійснює розпорядник
бюджетних коштів відповідно до
покладених на нього функцій.
Кошторисом є основний плановий
фінансовий документ бюджетної
установи, яким на бюджетний період
встановлюються повноваження щодо
отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу
України закріплений принцип цільового
використання бюджетних коштів, згідно
якого бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
асигнуваннями.

Згідно ст. 119 Бюджетного кодексу
України нецільовим використанням
бюджетних коштів є їх витрачання на
цілі, що не відповідають: бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет); напрямам
використання бюджетних коштів,
визначеним у паспорті бюджетної
програми (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі) або в порядку
використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

У відповідності з п. 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі
ветеринарної медицини", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України і
наказом Міністерства фінансів від
17.02.2011 року № 33/186, метою бюджетної
програми є здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Завданням програми є проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, у тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів, зокрема визначено: проведення
лабораторно-діагностичних та
лікувальних робіт;
ветеринарно-санітарний контроль та
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

Так само, пунктами 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2012 рік за КПКВ
2802030 "Організація і регулювання
діяльності установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України і наказом
Міністерства фінансів від 17.02.2012 року №
63/211, метою бюджетної програми є
реалізація державної політики у галузі
ветеринарної медицини, сферах
карантину та захисту рослин, охорони
прав на сорти рослин.

Завданням програми є, зокрема,
здійснення державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду за охороною території України
від занесення з території інших країн
або з карантинної зони збудників
заразних хвороб під час експорту,
імпорту і транзиту об'єктів
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду.

Напрямами використання бюджетних
коштів, окрім іншого, визначено
проведення лабораторно-діагностичних
та лікувальних робіт бюджетними
установами, що належать до сфери
управління Держветфітослужби та
ветеринарно-санітарний контроль і
нагляд на державному кордоні та
транспорті.

При цьому, відповідно до п. 1 Додатку № 1
Переліку протиепізоотичних,
лікувальних,
лабораторно-діагностичних,
радіологічних та інших
ветеринарно-санітарних заходів, що
проводяться органами державної,
ветеринарної медицини за рахунок
коштів державного бюджету,
республіканського бюджету АР Крим і
місцевих бюджетів до постанови
Кабінету Міністрів України від 15.08.1992
року № 478, запобігання та ліквідація
інфекційних і паразитарних
захворювань сільськогосподарських,
домашніх, зоопаркових, лабораторних та
інших представників фауни, до яких
відноситься сказ, є протиепізоотичними
заходами.

Крім того, варто зауважити, що з
системного аналізу мети, завдань та
напрямів використання бюджетних
коштів за КПКВ 2802030 слідує, що кошти
передбачені зазначеною вище програмою
передбачені для здійснення контролю
під час експорту, імпорту і транзиту
об'єктів ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду, зокрема на
державному кордоні та на транспорті.

Отже, паспортами бюджетної програми на
2011 рік за КПКВ 2802030 та на 2012 рік за КПКВ
2802030 проведення протиепізоотичних
заходів, якими є послуги із розкидання
вакцини проти сказу диких м'ясоїдних
тварин, не передбачено.

Натомість, пунктами 6, 7, 8 Паспорту
бюджетної програми на 2011 рік за КПКВ
2802020 "Протиепізоотичні заходи та участь
у Міжнародному епізоотичному бюро",
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 23.03.2011 року № 87/396 (т.1
а.с.159-161) передбачено, що метою
бюджетної програми є охорона території
України від проникнення хвороб тварин
з території інших держав або
карантинних зон, захист тварин та
населення від збудників та хвороб
тварин шляхом здійснення
профілактичних, діагностичних та
лікувальних заходів.

Завданням програми є, зокрема,
проведення
організаційно-господарської та
спеціальної ветеринарно-санітарної
діяльності, в тому числі
профілактичної та діагностичної.

Напрямами використання бюджетних
коштів є протиепізоотичні заходи,
забезпечення медикаментами, виконання
ветеринарно-санітарних заходів,
проведення карантинних та
ветеринарно-санітарних робіт
підрозділами ветеринарної міліції,
сплата членських внесків в Міжнародне
епізоотне бюро.

Аналогічна програма за КПКВ 2802020
"Протиепізоотичні заходи та участь у
Міжнародному епізоотичному бюро"
затверджена наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України і наказом Міністерства
фінансів від 17.02.2012 року № 63/211 на 2012 рік
(т.1 а.с.167-168).

Отже, позивачем допущено порушення ч. 4,
30 ст. 2, ч. 8 ст. 7, ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України, пунктів 6, 8 Паспортів
бюджетних програм на 2011 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі ветеринарної
медицини" та 2012 рік за КПКВ 2802030
"Організація і регулювання діяльності
установ в системі Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України", що виявилось в оплаті послуг
по розкладці вакцини проти сказу диких
м'ясоїдних тварин і призвело до
нецільового використання бюджетних
коштів в загальному розмірі 93075,00 грн., в
тому числі 60475,00 грн. в 2011 році та 32600,00
грн. в 2012 році.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування підпункту 2.5 п. 2 вимоги
Сумської ОДФІ від 29.07.2014 року № 105-14/1002
задоволенню не підлягають.

Щодо порушення, викладеного в
підпункті 2.7 п. 2 вимоги, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають
віднесення до власних надходжень
бюджетних установ адміністративних
послуг.

Водночас, відповідно до Переліку
платних адміністративних послуг, які
надаються Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.06.2011
року № 641, плата за видачу ветеринарних
свідоцтв та довідок належить до
адміністративних послуг, діяльність по
видачі яких входить до функціональних
повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
встановлено, що плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України у
частині доходів.

Зі змісту вказаних норм, суд робить
висновок, що плата за надані
адміністративні послуги є доходами
Державного бюджету України, а не
власними надходженнями бюджетної
установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
надання платних адміністративних
послуг" від 05.01.2011 року № 33 ,
Міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади повинні забезпечити
до 1 березня 2011 року відкриття
підприємствами, установами та
організаціями, що належать до сфери їх
управління рахунків в органах
Державної казначейської служби для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг.

Крім того, листом від 25.02.2011 року №
17-04/570-3011 Державне казначейство України
повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів. Плата за надання
таких послуг справляється у розмірах
та порядку, визначених законодавчими
актами України, а в разі якщо це не
передбачено законодавчими актами
України, - актами Кабінету Міністрів
України.

Для зарахування надходжень з кодом
класифікації доходів бюджету 24020000
"Плата за адміністративні послуги"
(наказ Міністерства фінансів України
від 14.01.2011 за № 11 "Про бюджетну
класифікацію") в органах Державного
казначейства України відкриті в
розрізі територій рахунки за
балансовим рахунком 3121, символ
звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету, регламентований наказом
Державного казначейства України від
19.12.2000 за № 131, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24.01.2001 за
№ 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визначено, що кошти, отримані до
спеціального фонду державного бюджету
України згідно із пунктом 32 ст. 4,
спрямовуються на видатки головних
розпорядників коштів державного
бюджету, пов'язані з наданням
адміністративних послуг.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, Лікарня ветмедицини
не є головним розпорядником коштів
державного бюджету та рахунок для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг за кодом 24020000
"Плата за адміністративні послуги" нею
відкрито не було.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування підпункту 2.7 п. 2 вимоги
Сумської ОДФІ від 29.07.2014 року № 105-14/1002 є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Лебединської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини до Сумської
об'єднаної державної фінансової
інспекції, Державної фінансової
інспекції в Сумській області про
скасування вимоги - задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2.1 та 2.8 пункту 2 листа-вимоги
Сумської об'єднаної державної
фінансової інспекції №105-14/1002 від 29.07.2014
"Про усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з фінансових
питань".

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 04.11.2014
року.

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов