Справа № 2270/7167/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/5717/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу кредитної
спілки "Кредекс" (далі - КС "Кредекс")

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.07.2011

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.11.2011

у справі № 2270/7167/11

за позовом КС "Кредекс"

до державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому (далі - ДПІ)

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.За результатами
розгляду касаційної скарги Вищий
адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року КС «Кредекс»
звернулася до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просила визнати недійсним
податкове повідомлення-рішення від
17.05.2011 № /1347.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.07.2011,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2011, у позові відмовлено.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, КС «Кредекс» звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалені у справі судові
акти та задовольнити позов. На
обґрунтування касаційних вимог
скаржник зазначає, що у перевіреному
періоді у позивача були відсутні
відходи у вигляді відпрацьованих
люмінесцентних ламп, в зв'язку з чим
немає підстав для донарахування
позивачеві оспорюваної суми зі збору
за забруднення навколишнього
середовища.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи з'ясовано, що ДПІ було
проведено виїзну планову перевірку КС
«Кредекс» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2008 по
31.12.2010, оформлену актом від 22.04.2011 №
3027/22-0/25921327.

Під час цієї перевірки податковим
органом було виявлено факт списання
позивачем відпрацьованих
люмінесцентних ламп у загальній
кількості 32 шт. за відсутності у КС
«Кредекс» дозволів на розміщення
відходів та лімітів на їх утворення.

На підставі цього ДПІ кваліфікувала
списані люмінесцентні лампи як
понадлімітно утворені відходи та
донарахувала позивачеві грошове
зобов'язання зі збору за забруднення
навколишнього природного середовища у
сумі 10591,18 грн. (у тому числі 8472,94 грн. за
основним платежем та 2118,24 грн. за
штрафними санкціями).

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні цього позову, суди
попередніх інстанцій цілком об'єктивно
виходили з такого.

Спеціальним законом, який визначає
правові, економічні та соціальні
основи організації охорони
навколишнього природного середовища є
Закон України «Про охорону природного
навколишнього середовища».

Статтею 44 вказаного Закону
встановлено, що збір за забруднення
навколишнього природного середовища
встановлюється на основі фактичних
обсягів викидів, лімітів скидів
забруднюючих речовин у навколишнє
природне середовище і розміщення
відходів, утворення радіоактивних
відходів (включаючи вже накопичені)
(обчислюється пропорційно обсягу та
активності радіоактивних відходів, для
інших суб'єктів діяльності у сфері
використання ядерної енергії, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України, - пропорційно активності
радіоактивних матеріалів, та
стягується одночасно з їх придбанням)
та тимчасове зберігання радіоактивних
відходів їх виробниками (обчислюється
пропорційно терміну зберігання
радіоактивних відходів понад
встановлений строк з урахуванням їх
обсягу та активності). Порядок
встановлення нормативів збору і
стягнення зборів за забруднення
навколишнього природного середовища
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного
середовища встановлено Інструкцією
про порядок обчислення та сплати збору
за забруднення навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України, Державної податкової
адміністрації України від 19.07.1999 р.
№162/379 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції
об'єктами обчислення збору, зокрема, є
для стаціонарних джерел забруднення -
обсяги забруднюючих речовин, які
викидаються в атмосферне повітря або
скидаються безпосередньо у водний
об'єкт, та обсяги відходів, що
розміщуються у спеціально відведених
для цього місцях чи на об'єктах.

За приписами пункту 2.1 Інструкції
платниками збору є суб'єкти
господарювання незалежно від форм
власності, юридичні особи, що не
здійснюють господарської
(підприємницької) діяльності; бюджетні,
громадські та інші підприємства,
установи і організації, постійні
представництва нерезидентів, які
зареєстровані в Україні, або
нерезиденти, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
громадяни, які здійснюють на території
України і в межах її континентального
шельфу та виключної (морської)
економічної зони викиди і скиди
забруднюючих речовин у навколишнє
природне середовище та розміщення
відходів.

Пунктом 6.1 вказаної Інструкції
передбачено, що суми збору, який
справляється за викиди стаціонарними
джерелами забруднення, обчислюються
платниками збору самостійно
щокварталу наростаючим підсумком з
початку звітного року, виходячи з
фактичних обсягів викидів, нормативів
збору та визначених за
місцезнаходженням цих джерел
коригуючих коефіцієнтів, наведених у
таблицях 2.1, 2.2 додатка 2 до Порядку
встановлення нормативів збору за
забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.03.1999 № 303.

Пунктом 8 цього Порядку (у редакції, що
діяла до 01.01.2009) було передбачено, що за
понадлімітні обсяги скидів і
розміщення відходів збір обчислюється
в установленому порядку в
п'ятикратному розмірі; а з 01.01.2009 - збір
обчислюється в установленому порядку у
десятикратному розмірі.

З огляду на наведені норми податкового
законодавства суди, встановивши факт
утворення у позивача відходів без
наявності відповідних дозвільних
документів, за відсутності доказів
передачі списаних люмінесцентних ламп
спеціалізованій організації, що має
відповідні ліцензії на таку
діяльність, цілком об'єктивно
підтримали правову позицію
податкового органу по справі про
допущення позивачем понадлімітного
утворення та розміщення відходів, що
обумовлює законність оспорюваного
донарахування.

Доводи позивача щодо списання спірних
люмінесцентних ламп не у зв'язку з їх
утилізацією не знайшли свого
документального підтвердження.

Порушення норм матеріального чи
процесуального права, які є підставою
для скасування оскаржуваних рішень
попередніх судових інстанцій, судом
касаційної інстанції не встановлені.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу кредитної
спілки "Кредекс" відхилити.

2. Постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
27.07.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2011 у справі № 2270/7167/11 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько