Справа № 804/5921/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 804/5921/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
травня 2014 року по справі № 804/5921/14 за
позовом ОСОБА_1 до Начальника
Дніпровського територіального
управління Національної комісії по
цінним паперам та фондового ринку
Кучеренко Дмитра Васильовича,
Дніпровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку, стягнення
моральної шкоди та грошових коштів за
отримання довідки,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в
якому просила, з урахуванням доповнень,
стягнути з Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку на її користь
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
- 480 грн.; грошові кошти за отримання
платної довідки АТ "Райффайзен Банк
Аваль" - 50 грн.00 коп.; моральну шкоду у
сумі 500грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
травня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково, а саме: стягнуто з
Дніпропетровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку в розмірі 480,39 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, просить суд постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована
відсутністю вини установи у
несвоєчасному розрахунку з
працівником при звільненні, оскільки
порушення строків розрахунку з
працівником пов'язане із складністю та
тривалістю процедури зарахування
грошових коштів на рахунок позивача, що
пов'язане з казначейським
обслуговуванням рахунків відповідача.

Позивач своїм процесуальним правом
щодо оскарження судового рішення, в
частині не задоволених позовних вимог,
не скористався.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що наказом начальника ДТУ
НКЦПФР за №13 від 24.03.2014р. ОСОБА_1
звільнено з посади заступника
начальника відділу правозастосування
та захисту прав інвесторів, у зв'язку зі
скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП
України. Пунктами 3,4 цього наказу
вирішено виплатити грошову
компенсацію за невикористані 15
календарних днів додаткової відпустки
за стаж роботи на державній службі за
період 06.01.2013 року - 05.01.2014 року та
вихідну допомогу у розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Вирішуючи питання щодо своєчасності
розрахунку з позивачем при звільненні,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що мав
місце факт затримки розрахунку при
звільненні позивача і така затримка
склала три дні.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим обставинам
справи та не заперечувались
відповідачем. Так, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що 24.03.2014р. був
останнім днем роботи позивача, а
27.03.2014р. кошти, які передбачені п.2,3
наказу про звільнення, були зараховані
на картковий рахунок позивача, що
підтверджено довідкою АТ «Райффайзен
Банк Аваль» від 10.04.2014р. вих. №40/9159.
Таким чином, затримка розрахунку при
звільнення мала місце у період з
25.03.2014р. по 27.03.2014р., тобто склала 3 дні.

Встановивши такі обставини, суд першої
інстанції обґрунтовано, врахувавши
вимоги ст..ст.116, 117 КЗпП України та
прийнявши до уваги довідку про
середній заробіток позивача, стягнув з
відповідача середній заробіток за три
дні затримки розрахунку при звільненні
у розмірі 480,39 грн.

Погоджується суд апеляційної
інстанції і з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
посилань відповідача про неможливість
здійснення виплати грошових коштів
позивачу у день звільнення з огляду на
складність та тривалість процедури
зарахування грошових коштів на рахунок
позивача, оскільки вказані обставини
не звільняють відповідача від
обов'язку своєчасної виплати належних
працівникові сум при звільненні в
строки, передбачені нормами КЗпП.
Приймаючи наказ про звільнення,
відповідач був зобов'язаний врахувати
вимоги ст.116 КЗпП України та визначити
день звільнення, з урахуванням
можливості здійснення виплати усіх
належних сум працівнику на день
звільнення.

З огляду на викладені обставини справи,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
заявленого позову в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, у зв'язку з чим не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
першої інстанції.

Крім цього, з відповідача підлягає
стягненню судовий збір за подання
апеляційної скарги, оскільки сплата
судового збору була відстрочена до
ухвалення судового рішення за
результатами розгляду апеляційної
скарги.

Розмір судового збору, який підлягав
сплаті при поданні апеляційної скарги,
становив 913,50 грн. із наступного
розрахунку.

На час подання апеляційної скарги та
вирішення питання Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом
про прийняття апеляційної скарги,
Закон України "Про судовий збір" діє в
редакції Закону від 19.09.2013р. №590-VII, яким
змінено розміри ставок судового збору
з 23.10.2013р.

Так, Законом України "Про судовий збір",
відповідно до положень якого, ставки
судового збору встановлено у таких
розмірах: за подання апеляційної
скарги до адміністративного суду
заявник сплачує 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми. Ставка складає 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати
(пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону).

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2014 року розмір
мінімальної заробітної плати складає
1218,00грн..

Таким чином, враховуючи те, що
адміністративний позов носить
майновий характер, розмір судового
збору, який підлягає сплаті при поданні
апеляційної скарги, складає 913,50 грн., що
становить 50 відсотків від 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року по справі №804/5921/14 - без змін.

Стягнути з Дніпровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь держави
судовий збір у розмірі 913,50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст ухвали виготовлено
29.10.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк