Справа № 826/12831/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Соколової О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до

Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області

про

визнання протиправними дії та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі-позивач, ТОВ «Дієса») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області (далі-відповідач) про визнання дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 №44437559 протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 №44437559.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення норм ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 №44437559. а саме виконавчий лист пред’явлено не за місцем виконання рішення та невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.18 Закону №606.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду не надано клопотань про відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

На підставі постанови від 20.05.2014 №0082 Інспекції з питань захисту прав споживачів головним державним виконавцем Витвицькою Марією Володимирівною відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 ВП№44437559.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону №606 підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону №606 підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону).

Згідно частини першої статті 25 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону №606 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 19.08.2014 ВП№44437559 про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не враховано обаствини, що боржник за виконавчим провадженням знаходиться у м. Києві.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для скасування постанови відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 19.08.2014 ВП№44437559 про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 19.08.2014 №44437559. Разом з тим, доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» - задовольнити.

Визнання дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 №44437559 протиправними

Скасування постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 №44437559.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Дієса» витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп. Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 цього Кодексу.

Суддя О.А. Соколова