Справа № 826/15740/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мегаполіс
Україна Лоджістікс" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 24 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегаполіс Україна
Лоджістікс" до Київської регіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мегаполіс Україна
Лоджістікс" звернувся до суду з позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від
100270000/2013/300285/1 від 05 вересня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мегаполіс Україна
Лоджістікс" звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між Компанією «Limited Liability Company MEGAPOLIS UKRAINE
LOGISTICS» (Шрі-Ланка) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Мегаполіс
Україна Лоджістік» (Україна, м. Київ)
укладено зовнішньоекономічний договір
(контракт) від 17 жовтня 2012 року №MJF-MUL.

Відповідно до умов даного контракту,
компанія «Limited Liability Company MEGAPOLIS UKRAINE
LOGISTICS» зобов'язана продати Позивачу
товар, зазначений у контракті на умовах
поставки СІР - Київ - відповідно до
правил «Інкотермс 2010».

На виконання умов контракту, 30 серпня
2013 року позивачем було подано до
митного оформлення митну декларацію та
товаросупровідні документи на товар,
який був заявлений в режимі імпорт - 40
товар: Товар-1 «чорний ферментований,
байховий, фасований, у первинній
упаковці до 3-х кг.»; Товар-2 «чай зелений
(неферментований), байховий, фасований,
у первинній упаковці до 3-х кг.».

Митна вартість була заявлена
декларантом за основним методом
визначення митної вартості - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

30 серпня 2013 року позивачем подано до
митного оформлення митну декларацію
№100270000/2013/175831 та товаросупровідні
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів які зазначені
в графі 44 даної декларації.

Разом з тим, 05 вересня 2013 року
Київською регіональною митницею було
прийнято рішення про коригування
митної вартості №100270000/2013/300285/1 та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100270000/2013/01679.

Не погоджуючись рішенням відповідача
про коригування митної вартості
товару, позивач звернувся до суду з
даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегаполіс Україна
Лоджістікс", суд першої інстанції
дійшов висновку про правомірність дій
відповідача під час прийняття рішення
про коригування митної вартості
товарів.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

Частинами 1-3 ст. 53 Митного кодексу
України передбачено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно частин 2-7 ст. 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що право митного органу на
витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі наявності обґрунтованого сумніву
у повноті та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів,
однією з підстав виникнення якого є
виявлення розбіжностей у поданих
декларантом документах і такі
розбіжності мають впливати саме на
числове значення складових митної
вартості товарів.

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 Митного
кодексу України, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи,
коригування митної вартості товарів
здійснено відповідно до положень ст.55
Митного кодексу України, у зв'язку з
тим, що надані документи містять
неповні відомості (розбіжності), а саме:
в інвойсі від 19 липня 2013 року №3006484
зазначено термін оплати за постачання
вантажу «до 16 листопада 2013 року» з
вказанням банківських реквізитів, які
відсутні в контракті. В результаті
контролю наявності в підтверджуючих
документах усіх відомостей в
кількісному виразі, використаних при
обчисленні митної вартості,
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, не містить всіх даних
відповідно до обраного методу
визначення митної вартості.

Митним органом було запропоновано
декларанту надати письмові документи
для підтвердження митної вартості, а
саме: виписку з бухгалтерської
документації, каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інформацію біржових
організацій про вартість сировини;
ліцензійний чи авторський договір, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів.

На виконання вимог відповідача,
позивачем надано: оборотно-сальдову
відомість по рахунку 281 від 28 березня 2013
року, оборотно-сальдову відомість по
рахунку 281 від 26 березня 2013 року,
оборотно-сальдову відомість по рахунку
281 від 25 червня 2013 року, картку рахунку
281 від 18 березня 2013 року, куртку рахунку
281 від 26 березня 2013 року, картку рахунку
281 від 25 червня 2013 року, звіт з
незалежної оцінки майна Т 09/01 «Товари
непродовольчої групи - Чай марки Dilmah, що
завозяться на митну територію України,
покупець ТОВ «Мегаполіс Україна
Лоджістікс» від 02 вересня 2013 року ПП
«Стренг-Л»; прайс-лист виробника MJF TEAS
(Pvt) Ltd від 17 жовтня 2012 року.

За результатами розгляду наданих
позивачем додаткових документів,
відповідачем встановлено, що:
вартість товару, яка вказана в
декларації країни відправлення від 05
липня 2013 року №Е61116 на умовах поставки
СІР становить 53314,52 дол. США, що не
співпадає з вартістю товару
зазначеного в інвойсі від 19 липня 2013
року №3006484 на умовах СІР - 57933 15 дол. США.;
відповідно до звіту незалежної оцінки
майна від 02 вересня 2013 року №Т09/01
Приватного підприємства «Стронг-Л»
(Сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності №14990/13), вартісний аналіз
товару проводився на підставі наданих
документів ТОВ «Мегаполіс Україна
Лоджістікс» та інформації з мережі
Інтернет про наявність виробників
аналогічної продукції, не зазначаючи
при цьому ні назви виробників, ні
числові показники вартості
відповідної продукції. Також експертом
не наведено перелік видів продукції та
цін, що пропонуються іншими ніж ТОВ
«Мегаполіс Україна Лоджістікс»
виробниками. Прайс-листи виробників
аналогічної продукції, зазначені в
експертному висновку, митному органу
не надано.

При цьому, колегія суддів вважає, що
відповідачем не доведено наявність
передбачених Митним кодексом України
підстав для витребування від позивача
додаткових документів та не
підтверджено належними та
аргументованими доводами наявність у
поданих позивачем документах
розбіжностей, ознак підробки або
відсутність всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару, чи
відомостей стосовно ціни, яка була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Як вбачається з матеріалів справи,
митний орган заперечує факт надання
позивачем необхідних додаткових
документів, які витребувались митним
органом.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що така документація була
досліджена відповідачем та знайшла
своє відображення у графі 44 ВМД №
100270000/2013/184712 від 19 листопада 2013 року, в
картці відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
100270000/2013/02093 від 18 листопада 2013 року та в
графі 19 Рішення про коригування митної
вартості товарів № /2013/300462/2 від 18
листопада 2013 року.

При цьому, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що встановлені
митним органом розбіжності у наданих
позивачем документів жодних чином не
впливають на вартість поставленого
товару.

Стосовно посилань митного органу про
те, що в інвойсі від 19 липня 2013 року №
3006484 зазначено термін оплати за
постачання вантажу з вказанням
банківських реквізитів, які відсутні в
контракті, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в
інвойсі від 19 липня 2013 року № 3006484, який
був наданий до митного оформлення,
вказані умови оплати та реквізити
рахунку відповідно до Додаткової угоди
від 09 вересня 2013 року до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) від 17 жовтня 2012 року №MJF-MUL,
яка також була надана митному органу та
яка є невід'ємною частиною основного
договору (контракту).

Колегія суддів також зазначає, що
відповідачем у свою чергу не надано
переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного ТОВ
"Мегаполіс Україна Лоджістікс"
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, а інших обставин, які б
могли вплинути на рівень
задекларованої позивачем митної
вартості товару, колегією суддів не
встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення про коригування митної
вартості товару прийнято Київською
міжрегіональною митницею Міністерства
доходів і зборів України
необґрунтовано та з порушенням вимог
чинного законодавства.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог ТОВ "Мегаполіс Україна
Лоджістікс", а тому постанова суду
підлягає скасуванню із винесенням
нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мегаполіс
Україна Лоджістікс" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 жовтня 2013 року -
скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мегаполіс
Україна Лоджістікс" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості товарів від 100270000/2013/300285/1 від 05
вересня 2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст постанови виготовлено
29.10.2014 року

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.