Справа № 823/2352/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/2352/14 Головуючий у 1-й
інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченко М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Черкаському районі
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - відділ державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції про
визнання протиправними дій та рішення,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволені
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, 31 серпня
2011 року першим заступником начальника
УПФУ в Черкаському районі Черкаській
області, на підставі пункту 5 частини
дев'ятої статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» винесено рішення № 375 про
застосування до позивача фінансових
санкцій за неподання звіту про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за 2010 рік у строки,
визначені законодавством, яким
застосовано до позивача фінансову
санкцію у розмірі 170 грн яку в
подальшому передано до відділу
державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
контролюючого органу та з метою їх
відновлення суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2
звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що чинним
законодавством України передбачено
право органу Пенсійного фонду України
передавати рішення про нарахування
пені та накладення штрафу,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою статті 106 Закону №1058-IV для
виконання державній виконавчій службі,
а тому адміністративний позов в
частині визнання протиправними дій
відповідача, в частині передачі
рішення першого заступника начальника
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 №375 для виконання
державній виконавчій служб.

Натомість, судом першої інстанції
визнано рішення першого заступника
начальника управління Пенсійного
фонду України в Черкаському районі
Черкаської області «Про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України» від
31.08.2011 №375 протиправним і в цій частини
задоволено адміністративний позов,
оскільки дане рішення прийнято на
підставі норм Закону, які втратили
чинність на момент виникнення
правовідносин між сторонами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

До 01 січня 2011 року відносини, що
виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Виключно цим Законом
визначалися платники страхових
внесків, порядок їх нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Відповідно до ст. 106 вказаного Закону
відповідальність за своєчасність,
достовірність, повноту нарахування та
сплату внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування несе
страхувальник-роботодавець.

При цьому згідно п. 5 частини дев'ятої
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку та
іншої звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Однак, дана норма права, як і п. 4 частини
другої ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003, яка
регламентує вчинене порушення,
встановлене відповідачем у ході
перевірки та зафіксоване в акті,
втратила чинність з 01 січня 2011 року
згідно із Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010
№2464-VI. Тобто, вказана норма не діяла на
дату прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини другої ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Приписи ст. 58 Основного Закону
визначають, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно з п.п. 1, 2 частини третьої ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Отже, оскільки оскаржуване рішення
прийнято відповідачем у період дії
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» за
порушення Позивачем п. 5 частини
дев'ятої ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», приписи якої були
виключені у зв'язку з прийняттям Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно часткового
задоволення позову.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України у рішенні від
20.11.2012, прийняте за результатами
перегляду рішень суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, яке в силу приписів
частини першої ст. 244-2 КАС України є
обов'язковим для застосування всіма
органами державної влади, які
застосовують певну норму та судами
України.

Підсумовуючи наведене судова колегія
приходить до переконання, що
відповідачем протиправно прийнято
рішення №375 від 31.08.2011, оскільки норми
якими керувався відповідач на момент
прийняття даного рішення втратили
чинність, однак законодавством
передбачено право відповідача
передавати рішення державній
виконавчій службі для виконання.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.