Справа № К/9991/35535/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/35535/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Ситникова О.Ф., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Сумської міської ради про визнання дій
неправомірними, стягнення
заборгованості з допомоги при
народженні дитини та щомісячної
допомоги по догляду за дитиною, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Зарічного районного суду міста Суми
від 11 вересня 2009 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2010
року, -

встановив:

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
дії Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської
ради неправомірними, стягнути з
відповідача на її користь недоотриману
допомогу при народженні дитини в
розмірі 1963,80 гривень та недоотриману
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 8 жовтня 2007 року по 31 березня 2009
року в розмірі 8825,70 гривень, а також
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської міської ради виплачувати їй
щомісячно допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму до 16 липня 2010 року.

Постановою Зарічного районного суду
міста Суми від 11 вересня 2009 року позов
задоволено частково. Визнано
неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської
ради в частині недоплати позивачеві
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 1 листопада 2007 року по 31
грудня 2007 року. Зобов'язано відповідача
здійснити ОСОБА_4 перерахунок
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 1 листопада 2007 року по 31
грудня 2007 року, виходячи з розмірів,
встановлених частиною 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII,
в редакції станом на 9 липня 2007 року, та
провести відповідні виплати з
урахуванням сум, що отримані нею згідно
статті 56 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня
2006 року № 489-V, в розмірі 678,72 гривні. В
іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2010
року постанову Зарічного районного
суду міста Суми від 11 вересня 2009 року
скасовано в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 про визнання
протиправною бездіяльність Управління
праці та соціального захисту населення
Сумської міської ради в частині
недоплати позивачеві щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 1 листопада 2007 року по 31 грудня
2007 року і щодо зобов'язання відповідача
здійснити ОСОБА_4 перерахунок
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 1 листопада 2007 року по 31
грудня 2007 року, виходячи з розмірів,
встановлених частиною 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», в редакції станом на 9 липня 2007
року, та провести відповідні виплати з
урахуванням сум, що отримані нею згідно
статті 56 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» в розмірі 678,72
гривні, прийнято в цій частині позовних
вимог нову постанову, якою в
задоволенні даної частини позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено. В іншій
частині постанову Зарічного районного
суду міста Суми від 11 вересня 2009 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 січня 2010 року скасувати, а
постанову Зарічного районного суду
міста Суми від 11 вересня 2009 року
змінити, задовольнивши її позовні
вимоги у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
ОСОБА_4 звернулася до суду з пропуском
строку звернення, то її позовні вимоги
щодо стягнення недоплаченої допомоги
при народженні дитини та недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 8 жовтня 2007 року по 1 листопада
2007 року задоволенню не підлягають, а
підлягають задоволенню позовні вимоги
тільки щодо зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок і виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до частини 1
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» за період з 1
листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року.
Щодо позовних вимог за 2008 рік та
січень-березень 2009 року, то суд першої
інстанції виходив з того, що такі
вимоги є необґрунтованими, оскільки
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідачем була виплачена ОСОБА_4 не
менше 130 гривень щомісячно, тобто
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову ОСОБА_4 та залишаючи
судове рішення без змін в частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
дійшов висновку, що оскільки позивач є
застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то в неї
відсутнє право на отримання допомоги
відповідно до положень Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», вона мала право на отримання
матеріального забезпечення у вигляді
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
але обов'язок щодо сплати такої
допомоги покладено на роботодавця за
основним місцем роботи, а не на орган
соціального захисту населення,
вказавши при цьому на те, що здійснюючи
деякі виплати допомоги відповідач діяв
правомірно.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що позивач є матір'ю ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є застрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
отримувала допомогу при народженні
дитини та допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в Управлінні праці та соціального
захисту населення Сумської міської
ради.

Так, відповідно до частини 1 статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» застрахованій особі
(одному з батьків дитини, усиновителю
чи опікуну) при народженні дитини
надається одноразова допомога.

Згідно статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога при народженні
дитини надається у сумі, кратній 22,6
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленого на
день народження дитини. Виплата
допомоги здійснюється одноразово у
дев'ятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта -
протягом наступних 12 місяців у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один із батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною.
Зазначена допомога надається
застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення, яке
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Згідно статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» визначено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі, зазначеній у
частині 1 статті 42 цього Закону, яка
фактично здійснює догляд за дитиною,
щомісяця з дня надання відпустки для
догляду за дитиною по день її
закінчення, але не більш як по день
досягнення дитиною трирічного віку
включно.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено на 2007 рік дію статей 41 і 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Частиною 2 статті 56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
таких розмірах:

допомога при народженні дитини - у
розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги
здійснюється одноразово при
народженні дитини в сумі 3400 гривень,
решта - протягом наступних 12 місяців
рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України;

допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Положення пункту 7 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) в частині зупинення
на 2007 рік дії статей 41, 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, згідно
з Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Також Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення абзацу 3
частини 2 статті 56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
і Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень», а пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
цього Закону у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців». Із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». При цьому пункт 23 розділу
ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» щодо внесення змін до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» неконституційним
визнано не було.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, у період з 22 травня 2008 року
по 31 грудня 2008 року існувало дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною, а саме:
стаття 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», яка врегульовувала
питання щодо виплати допомоги особам,
які застраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, і стаття 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у редакції Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яка
поширювала свою дію на осіб (одного з
батьків дитини, усиновлювача, опікуна,
бабу, діда або іншого родича), які
фактично здійснюють догляд за дитиною,
незалежно від того, чи застраховані
вони у зазначеній системі страхування
(стаття 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»).

На відносини, пов'язані із виплатою
допомоги особі, яка застрахована в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року поширюються норми спеціального
закону, яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
від 26 грудня 2008 року № 835-VI передбачено,
що у 2009 році допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на
виконання статті 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» не
приймався.

Крім того, за змістом пункту 17
вказаного Порядку право на виплату
допомоги мають особи, зазначені в
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», яка на час
виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» Кабінет Міністрів
України не визначав, а тому на
відносини щодо виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, які
застраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, у період з 1
січня 2009 року поширюються норми
спеціального закону (яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»), відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій вищевикладеного не
врахували, а висновок суду апеляційної
інстанції про те, що виплату спірної
допомоги позивачеві покладено на
роботодавця за основним місцем роботи,
а не на відповідача у справі, є
необґрунтованим, оскільки відповідно
до пункту 1 постанови Кабінету
Міністрів України «Питання виплати
застрахованим особам допомоги при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку» від 16 січня 2007 року № 32 в 2007 році
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку застрахованим особам
за рахунок коштів субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на виплату допомоги сім'ям з дітьми,
малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з
дитинства, дітям-інвалідам та
тимчасової державної допомоги дітям
(далі - субвенція):

з 1 січня - призначається органами праці
та соціального захисту населення за
місцем проживання застрахованих осіб;

у I кварталі - виплачується
страхувальниками та робочими органами
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та його відділеннями
(далі - робочі органи Фонду)
застрахованим особам, яким вона
призначена і виплачувалася в 2006 році.
Кошти субвенції перераховуються
органами праці та соціального захисту
населення на рахунки страхувальників і
робочих органів Фонду. У разі
неотримання застрахованою особою
коштів їх залишок повертається
страхувальником або робочим органом
Фонду на рахунок відповідного органу
праці та соціального захисту
населення;

у II - IV кварталах - виплачується
органами праці та соціального захисту
населення за місцем проживання
застрахованих осіб.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України «Про
передачу функцій призначення та
виплати допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку застрахованим
особам від страхувальників та робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та його
відділень органам праці та соціального
захисту населення» від 6 грудня 2006 року
№ 453, прийнятим з метою врегулювання
питання передачі вказаних функцій та
своєчасного надання застрахованим
особам у 2007 році зазначених виплат за
рахунок коштів державного бюджету,
зобов'язано органи праці та
соціального захисту населення з 1 січня
2007 року забезпечити призначення
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на підставі
документів, визначених Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», у порядку, установленому
Кабінетом Міністрів України, а також
своєчасне формування заявок по коштах
державного бюджету, необхідних на
виплату застрахованим особам
зазначених видів допомог.

Крім того, слід вказати на те, що
вирішуючи спір суд першої інстанції
вірно застосував положення частини 2
статті 99, частини 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом), однак
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 з 1
листопада 2007 року, не врахував того, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, а допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується щомісяця і позивач
дізналася або повинна була дізнатись
про порушення свого права з дати
отримання допомоги у меншому розмірі,
ніж визначено законом, а вона
звернулася до суду з адміністративним
позовом про стягнення недоплаченої
суми допомоги починаючи з 8 жовтня 2007
року тільки 6 березня 2009 року.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, а обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Враховуючи вищевикладене, судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій не можна вважати законними
та обґрунтованими, і що такі ухвалені
при дотриманні норм матеріального та
процесуального права.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Постанову Зарічного районного суду
міста Суми від 11 вересня 2009 року та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2010
року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської міської ради про визнання дій
неправомірними, стягнення
заборгованості з допомоги при
народженні дитини та щомісячної
допомоги по догляду за дитиною -
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Ситников О.Ф.

Стародуб О.П.