Справа № 2а-18406/09/0370
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/2112/12

№ К/9991/2112/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Зайцев М.П.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27.07.2009

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2011

у справі № 2а-18406/09/0370 Волинського
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа К Луцьк»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27.07.2009,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2011, позов задоволено: визнано
неправомірним та скасовано рішення
Луцької ОДПІ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 10.07.2008 № .

У касаційній скарзі Луцька ОДПІ
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права .

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

ДПА у Харківській області проведено
перевірку господарської одиниці
позивача - зали гральних автоматів,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Тракторобудівельників, 71, за
результатами якої складено акт від
11.06.2008 № 20405653/2310. Згідно висновків цього
акту позивачем порушено норми пункту 1
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (Закон № 265/95-ВР),
яке полягало у здійсненні розрахунків
за надані послуги у сфері грального
бізнесу без проведення розрахункових
операцій через зареєстровані,
опломбовані та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори
розрахункових операцій (розрахунки
проводилися через 17 гральних
автоматів, що не обладнані фіскальною
пам'яттю).

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ
прийнято рішення від 10.07.2008 № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 5780,00 грн.

Статтею 17 Закону України № 265/95-ВР
встановлена відповідальність
суб'єктів господарювання за
недотримання порядку використання
реєстраторів розрахункових операцій
(далі - РРО).

Пунктом 1 частини 2 додатка до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
переведення суб'єктів підприємницької
діяльності на облік розрахункових
операцій у готівковій та безготівковій
формі із застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій» від 07.02.2001 № 121
встановлено, що до 31.12.2006 всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО (обладнані
фіскальною пам'яттю).

У зв'язку з цим з 01.01.2007 у суб'єктів
господарювання, що надають послуги у
сфері грального бізнесу, виникає
обов'язок застосовувати гральні
автомати, що виконують фіскальні
функції.

Не виконання цього обов'язку може бути
підставою для накладення на суб'єкта
господарювання штрафу, передбаченого
статтею 17 Закону № 265/95-ВР.

За своєю правовою природою зазначені
штрафні санкції є
адміністративно-господарськими
санкціями (стаття 238 Господарського
кодексу України).

Відповідно до вимог статті 218 цього
Кодексу підставою господарської
відповідальності учасника
господарських відносин, у тому числі
для застосування
адміністративно-господарських
санкцій, є вчинене таким суб'єктом
господарське правопорушення. У силу
частини другої зазначеної статті
учасник господарських відносин
відповідає за порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним ужито всіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. При цьому слід
ураховувати, що елементами
правопорушення є вина та наявність
причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками.
Вважається, що застосування принципу
вини як умови відповідальності
пов'язане з необхідністю доведення
порушення зобов'язання.

Таким чином, вина суб'єкта
господарювання у недотриманні вимог
щодо використання гральних автоматів,
які виконують фіскальні функції, може
бути наявна лише в тому випадку, коли
існувала об'єктивна можливість ужити
всіх заходів для забезпечення
використання таких пристроїв.

Згідно зі статтею 12 Закону України №
265/95-ВР на території України
дозволяється реалізовувати та
застосовувати лише ті реєстратори
розрахункових операцій вітчизняного
та іноземного виробництва, які
включені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
та конструкція і програмне
забезпечення яких відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України «Про переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій»
від 07.02.2001 № 121 на Міністерство
промислової політики України було
покладено обов'язок забезпечити
організацію розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідатимуть необхідним вимогам, а
також запам'ятовуючих пристроїв
(фіскальної пам'яті) для оснащення
автоматів, що вже діють.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.07.2008 № 430
«Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції»до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
було включено комп'ютерно-касову
систему «Фіскал», яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів.

Отже, до вказаної дати у Державному
реєстрі реєстраторів розрахункових
операцій України не було РРО, який би
забезпечував технічну можливість
виконувати фіскальні функції гральним
автоматом, а у суб'єктів господарювання
була відсутня об'єктивна можливість
дотримання приписів Закону України
№265/95-ВР у частині використання
гральних автоматів, оснащених
фіскальною функцією.

За таких обставин до вказаної дати у
суб'єктів господарювання була відсутня
об'єктивна можливість дотримання вимог
Закону № 265/95-ВР у частині використання
гральних автоматів, які переведені у
фіскальний режим роботи. Тому
притягнення до відповідальності за
використання гральних автоматів, у
яких не реалізовані фіскальні функції,
можливе лише з моменту включення до
Державного реєстру комп'ютерно-касової
системи «Фіскал», тобто з 01.07.2008.

З огляду на те, що перевірку позивача
було здійснено 11.06.2008, а обов'язок у
суб'єктів господарювання, що надають
послуги у сфері грального бізнесу,
застосовувати гральні автомати, що
виконують фіскальні функції, виник
лише з 01.07.2008, правильним є висновок
суду першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, про відсутність
правових підстав для застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій,
застосованих згідно з рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 10.07.2008 № .

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування ухвалених у справі судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27.07.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін М.П. Зайцев