Справа № 2а-2436/11
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р.
Справа № 9104/103543/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Глушка І.В.,

суддів
Большакової О.О., Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського
районного суду м.Львова від 30.12.2011 року
в частині залишення позовних вимог без
розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплаченої допомоги
дитині війни,-

встановив:

28.12.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулась
в суд із позовом до відповідача. У
позовній заяві просить суд зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити на
свою користь недоплачене щомісячне
підвищення до пенсії, як дитині війни
за 2007 - 2011 роки відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Позивач свої позовні вимоги мотивув
тим, що відповідно до статті 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» є дитиною війни. Згідно з
статтею 6 цього закону дітям війни
повинна виплачуватись щомісячна
державна соціальна допомога у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком, однак
така допомога виплачувалась в не
повному обсязі. Просив позов
задоволити.

Оскаржуваною ухвалою позовні вимоги
ОСОБА_1 заявлені за період з 2007 року по
27.06.2011 року - залишено без розгляду,
оскільки із даними вимогами позивач
звернулась із пропуском встановленого
нормами КАС України шестимісячного
строку на звернення до суду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1. Вважає,
що ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
ухвалу та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення, з наступних
підстав.

Так, судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є дитиною
війни, оскільки статтею 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» визначено, що дитиною війни є
особа, яка є громадянином України та
якій на час закінчення (2 вересня 1945
року) Другої світової війни було менше
18 років.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Разом з тим, згідно ч.1 ст.99 КАС України -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України - для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу ч.1 ст. 100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як наслідок, приймаючи до уваги те, що
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовними
вимогами за період з 2007 року - лише
28.12.2011 року, тобто із пропуском без
поважних причин шестимісячного строку
на звернення до суду, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 заявлені за період з 2007 року по
27.06.2011 року (тобто поза межами
шестимісячного строку звернення до
суду) слід залишити без розгляду,
відповідно до ст.100 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197,199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Сихівського
районного суду м.Львова від 30.12.2011 року
в частині залишення позовних вимог без
розгляду у справі № 2а-2436/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О.Большакова

Т.І. Шинкар