Справа № 826/15680/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «МТД груп»

до

Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України

про

визнання частково недійним протоколу проведення електронних торгів № 4714 від 01.10.2014 та зобов’язання внести зміни до протоколу,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «МТД груп» з позовом до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України про визнання частково недійним протоколу проведення електронних торгів № 4714 від 01.10.2014 та зобов’язання внести зміни до протоколу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 26.08.2014 року на веб-сайті електронних торгів, створенням та супроводженням якого займається ДП «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, відбулися електронні торги з продажу рухомого майна, а саме: мобільного телефону Nokia 1600 та мобільного телефону Sony Ericsson T2501, лот № 647. Одним із учасників аукціону було зареєстровано ТОВ «Юридична компанія «МТД груп», реєстраційний номер учасника 7.

Позивач зазначає, що під час проведення аукціону цінові пропозиції надходили лише від двох учасників, а саме від учасника під номером 6 та учасника під номером 7. У ході проведення торгів переможцем став учасник під номером 6, який запропонував найвищу ціну, а саме 624 грн.

Разом з тим, як стверджує позивач, 01.10.2014 року на його електронну адресу надійшов протокол проведення електронних торгів № 4714, у якому зазначено, що наступним переможцем став ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» у зв’язку з відмовою попередньо визначеного переможця від підписання протоколу електронних торгів, який формується системою автоматично та надсилається переможцю торгів для підписання.

Однак, як зазначає позивач, вказаний протокол сформований із невірно визначеною ціною продажу лоту, а відтак невірно вирахувано розмір додаткової винагороди Організатору торгів, тобто відповідачу.

Ухвалою судді від 15.10.2014 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 05.11.2014 року.

На підставі ч. 4. ст. 122 КАС України та за згодою сторін у судовому засіданні 05.11.2014 р. ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Оцінивши обставини, на яких ґрунтується позов, враховуючи надані у судовому засіданні пояснення представників сторін, зокрема щодо порядку проведення електронних торгів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що суб’єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, у контексті зазначених положень цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб’єктами суспільних відносин стосовно їхніх прав і обов’язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого суб’єкта владних повноважень. Розгляд спорів, які за своєю суттю не є публічно-правовими або в яких відсутній суб’єкт, що здійснює у спірних правовідносинах владні повноваження, не може здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

В даному випадку, виходячи із змісту позовних вимог, характеру спірних відносин та складу осіб, суд приходить до висновку, що Державне підприємство «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України є суб’єктом господарювання, який здійснює організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, забезпечує здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, а відтак не здійснює владних управлінських функцій та не є суб'єктом владних повноважень або особою, якій делеговано виконання таких повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, даний спір виник між двома особами, які не є суб’єктами владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України та між сторонами відсутня така ознака публічно-правового спору як відносини влади і підпорядкування, керування одного суб’єкта поведінкою іншого.

Отже, виходячи з характеру виконуваних відповідачем функцій, Державне підприємство «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України не відповідає вищенаведеному визначенню суб’єкта владних повноважень, а тому даний спір не може бути віднесений до категорії публічно-правових спорів та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу за якими власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну, а відтак в даному випадку відносини між сторонами є цивільно-правовими і такі угоди можуть визнаватися недійсними у судовому порядку з підстав недодержання в момент їх вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, відповідно до якої суд закриває провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. В даному випадку за складом осіб та виходячи з характеру спірних відносин спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі.

Копію ухвали направити сторонам.

Роз’яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 КАС України та може бути оскаржена у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін