Справа № 296/8550/14-а
Суддя: Маслак В. П.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/8550/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 р.

м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду
м.Житомира Маслак В.П., розглянувши в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Житомирського обласного
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, в якому просила визнати
бездіяльність відповідача
неправомірною та стягнути з нього
різницю недоплаченої щорічної
одноразової грошової допомоги у 2014
році у розмірі 6243,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що вона є дружиною померлого
інваліда війни 3 групи, ветерана війни -
учасника війни і відповідно до ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» їй щорічно до 5 травня повинна
надаватись грошова допомога в розмірі
семи мінімальних пенсій за віком.
Мінімальна пенсія за віком відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» і Закону України «Про
Державний бюджет за 2014 р» складає 949
грн. Отже, сума виплати мала б складати
6643грн. (949 х 7 = 6643 грн.). Проте, позивачці
було виплачено одноразову грошову
допомогу до 5 травня за 2014 рік в розмірі
400грн., отже розмір недоплати становить
6243 грн.

Від відповідача надійшли заперечення
на позов, відповідно до яких позов не
визнає, просить відмовити в його
задоволенні. Вказав, що позивачу була
нарахована щорічна разова грошова
допомога до 5 травня у 2014 році у порядку
та розмірах, встановлених постановою
КМ України "Деякі питання виплати у 2014
році разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни та гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань".

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є
дружиною померлого інваліда війни 3
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1, та має право на отримання
щорічної разової грошової допомогу до 5
травня згідно ч.5 ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни та гарантії
їх соціального захисту".

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи довідки Житомирського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат №272/27 від
27.08.2014р., позивачці у 2014 році було
виплачено разову грошову допомогу до 5
травня у розмірі 400 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що
виплата позивачці разової грошової
допомоги до 5 травня за 2014 рік була
проведена у розмірі, визначеному
постановою КМУ від 16.04.2014 р. №102 "Деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань".

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" щорічно до 5
травня дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни, які не одружились
вдруге, виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Положення вказаної статті були змінені
згідно з п. 20 Розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 25.12.2007
року, відповідно до змісту яких щорічно
до 5 травня членам сiмей загиблих та
дружинам (чоловiкам) померлих iнвалiдiв
вiйни, дружинам (чоловiкам) померлих
учасникiв бойових дiй, учасникiв вiйни i
жертв нацистських переслiдувань,
визнаних за життя iнвалiдами вiд
загального захворювання, трудового
калiцтва та з iнших причин, якi не
одружилися вдруге виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України. Зі змісту п.2 розділу
ІІІ вказаного вище Закону від 25.12.2007
року Розділ ІІ "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" діяв до
31.12.2008 року.

Крім того, з урахуванням Рішення
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22.05.2008 року положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України", в тому
числі щодо внесення змін до статті 15
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
визнано неконституційними.

Таким чином, діючою та чинною є
редакція статті 15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", відповідно до
змісту якої щорічна разова грошова
допомога до 5 травня повинна
виплачуватись членам сімей, а також
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни, які не одружились
вдруге - у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України
№102 від 16 квітня 2014 року "Деякі питання
виплати у 2014 році разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і "Про
жертви нацистських переслідувань"
передбачена виплата разової грошової
допомоги до 5 травня членам сiмей
загиблих та дружинам (чоловiкам)
померлих iнвалiдiв вiйни, дружинам
(чоловiкам) померлих учасникiв бойових
дiй, учасникiв вiйни i жертв нацистських
переслiдувань, визнаних за життя
iнвалiдами вiд загального захворювання,
трудового калiцтва та з iнших причин, якi
не одружилися вдруге - 400 гривень.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Разом з тим, Законом України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" від 16.01.2014
року №719-VІІ (п. 1 Прикінцевих положень
Закону, в редакції чинної на момент
проведення виплати від 16.04.2014р.) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", Кабінет
Міністрів України не наділений
повноваженнями визначати розмір
соціальних виплат, які підлягають
виплаті громадянам.

Посилання відповідача на п. 6-7
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» (в редакції від 31.07.2014 року) є
безпідставним з огляду на наступне.

Вказаним пунктом 6-7 Закону встановлено,
що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та
16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Положення даної норми набрали чинності
03.08.2014 року, спірні виплати були
проведені - 16.04.2014 року, тобто на момент
виплати позивачу щорічної грошової
допомоги Кабінет Міністрів України не
був наділений повноваженнями
відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет на 2014 рік"
встановлювати розміри виплат. Закон
зворотної дії не має, а тому суд при
розгляді спору керується нормами
закону, які були чинні на момент
виникнення спірних правовідносин -
16.04.2014 року.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку щодо
необхідності застосування до спірних
правовідносин статті 15 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", як
нормативно-правового акта, що має вищу
юридичну силу у порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 102 від 16.04.2014 року, якою істотно
звужено обсяг встановлених законом
прав позивача щодо отримання грошової
допомоги. Крім того, на час виплати
допомоги зміни до вказаних статей
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
Верховною Радою України не вносились,
вона не визнана неконституційною,
будь-яких інших законодавчих актів
щодо визначення розміру щорічної
грошової допомоги до 05 травня не
приймалося.

Розмір мінімальної пенсії за віком
передбачено ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і встановлено у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" (із наступними
змінами та доповненнями), на 2014 рік
встановлено прожитковий мінімум на
одну особу в розрахунку на місяць для
осіб, які втратили працездатність - 949
грн.

З урахуванням викладеного, позивачці
разова щорічна грошова допомога
повинна бути виплачена в розмірі 4745,00
грн. (949,00 грн. х 5 мінімальних пенсій за
віком).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами -
за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання).

Вимоги про стягнення з відповідача
соціальних виплат у визначеній
позивачем грошовій сумі не підлягають
задоволенню, оскільки такі виплати не
були йому нараховані, а суд не може
перебирати на себе функцію здійснення
перерахунку та нарахування пенсійних
виплат замість органу, якому надані
такі повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
вважає за можливе для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача
вийти за межі позовних вимог і
захистити право позивача у спосіб,
визначений законом.

Таким чином, дії відповідача
Житомирського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат щодо нарахування та виплати
позивачам разової грошової допомоги до
5 травня за 2014 рік у розмірі меншому, ніж
визначено ст. 15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", є неправомірними,
тому необхідно зобов'язати
Житомирський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат нарахувати та виплатити
недоплачені позивачу кошти згідно
вимог вказаного закону у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 69, 158-162, 183-2 КАС
України, суд-

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов задоволити
частково.

Зобов'язати Житомирський обласний
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня за
2014 рік відповідно до ст. 15 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, з урахуванням проведених виплат.

В решті позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Корольовський районний суд м. Житомира
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї постанови.

Суддя
В. П. Маслак