Справа № 2а-171948/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 р.
Справа №
9104/171948/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р.В., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 15 вересня
2011 року по справі № 2а-14709/11/1916 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації, приватного
підприємства «Юліта» про зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
доплати,

УСТАНОВИВ:

31 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації,
приватного підприємства «Юліта» про
зобов'язання перерахувати та виплатити
доплату як особі, яка працює на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, допомогу у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства в розмірі 30 процентів від
мінімальної заробітної плати, а також 3%
річних від простроченої суми за кожен
календарний місяць відповідно до
ст.39,37 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст.625 Цивільного кодексу
України.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 15
вересня 2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано приватне
підприємство «Юліта» здійснити
позивачу нарахування доплати у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
щомісячно, як особі, що працює на
території посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01 березня 2011
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин з
урахуванням виплачених сум та подати
розрахункові документи щодо такого
нарахування до Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації перевірити, провести
реєстрацію та облік розрахунку
приватного підприємства «Юліта» та
подати органу Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
видатків для виплати позивачу доплати
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період
починаючи з 01 березня 2011 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
подало апеляційну скаргу, в якій
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснювалось в розмірах
передбачених законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік та постановами
Кабінету Міністрів України, в межах
передбачених на це видатків.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач працює в приватному
підприємстві «Юліта», що знаходиться
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст.37 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, зокрема тим,
що проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати.

Колегія суддів зазначає, що оскільки
позивач проживає на території, яка не
відноситься до населених пунктів,
жителям яких передбачено виплату
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, то
позовні вимоги в частині нарахування
та виплати вказаної допомоги є
безпідставними.

Згідно із ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення - в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
передбачена доплата в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Всупереч вимогам статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
доплати до заробітної плати проведено
у фіксованому розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати, як
того вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням наведеного та виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що при визначенні
розміру доплати позивачці
застосуванню підлягає ст. 39 Закону «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанова Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.09.2005р. №936 затверджений «Порядок
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Порядок), який визначає механізм
використання, обліку, звітності і
контролю за використанням коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
головним розпорядником яких є
Мінпраці.

Відповідно до п.5 Порядку, соціальні
доплати, передбачені ст.39 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
проводяться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями відповідно
до розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці.

Положеннями п.6 Порядку передбачено, що
підприємства реєструються
уповноваженим органом, для чого
подають не пізніше ніж за два місяці до
початку кожного бюджетного року
відомості про підприємство з
визначенням кількості постраждалих
осіб за категоріями отримувачів
компенсацій та допомоги певних видів
за формою, затвердженою Мінпраці, і
списки громадян із зазначенням
прізвища, імені та по батькові,
категорії, серії та номера посвідчення,
місця реєстрації, ідентифікаційного
номера. До 25 числа місяця, за який
здійснюється нарахування,
підприємства подають до
уповноваженого органу документи щодо
розрахункових витрат, пов'язаних з
виплатою компенсацій та допомоги
певних видів, за затвердженою Мінпраці
формою та реєстр отримувачів
компенсаційних виплат і допомоги
певних видів, де зазначаються прізвище,
ім'я та по батькові, категорія, номер
посвідчення, ідентифікаційний номер,
відомості про нараховані виплати, суму
компенсацій та вид допомоги. Керівники
підприємств несуть персональну
відповідальність за своєчасність
подання розрахункових документів до
уповноваженого органу та правильність
призначення і нарахування
компенсаційних виплат та допомоги
певних видів.

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
відповідних видатків, що провадяться в
установленому законодавством порядку.

Таким чином, Управління праці та
соціального захисту населення
відшкодовує підприємствам, установам
та організаціям, які зареєстровані та
заходяться в нього на обліку, доплати,
які вони проводять своїм працівникам
за роботу на території радіоактивного
забруднення, а не особисто позивачу,
який не перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення та жодних доплат за
роботу на території радіоактивного
забруднення особисто від Управління
праці та соціального захисту населення
не отримує.

Помилковим є посилання позивача на
ст.625 ЦК України, оскільки відповідно до
цієї статті, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Однак, у даному випадку
спірні правовідносини між сторонами у
справі виникли не з договірних
грошових зобов'язань, а тому норми
Цивільного кодексу України в частині
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання боржника перед
кредитором не можуть застосовуватися.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
та задоволення апеляційної скарги
немає.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 15 вересня 2011 року по справі №
2а-14709/11/1916 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації,
приватного підприємства «Юліта» про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату доплати - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
ухвали сторонам та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

І.О. Яворський