Справа № 809/2218/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.
Справа № 809/2218/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Скільського І.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Приватної фірми «Галицький
двір» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
визнання незаконною та скасування
постанови №12/7/9/05-2/447 від 19.07.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма «Галицький двір»
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
визнання незаконною та скасування
постанови №12/7/9/05-2/447 від 19.07.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.06.2014
року, позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
п.1.ч.6 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» і накладено
штраф у розмірі 12180,00 грн. Штраф
накладено на підставі оскарженої
постанови №12/7/9/05-2/447 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, винесеної
в.о. начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області. Відповідно
вказаної постанови позивачем не
виконано законних вимог припису від
03.11.2011 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області при
проведенні будівництва торгового
центру, чим порушено абз.3 п.14 Постанови
КМУ №553 від 23.05.2011 року «Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю».
На переконання позивача постанова про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
№12/7/9/05-2/447 від 19.06.2014 року Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Івано-Франківській області,
є протиправною та такою що підлягає
скасуванню з огляду на те, що у
відповідача відсутні необхідні
службові повноваження для її
прийняття.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, проте на адресу
суду подав заяву про розгляд справи без
участі позивача та уповноваженого
представника. У заяві зазначив, що
позивач позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
завчасно та належним чином, у
відповідності до рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення наявного у матеріалах
справи. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи без участі
уповноваженого представника
відповідача на адресу суду не
поступало. У матеріалах справи наявне
письмове заперечення на
адміністративний позов (а.с.23-25).

Відтак, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача
на підставі частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з огляду на наявні у
матеріалах справи докази, які повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Частиною шостою статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
можливим розглянути дану
адміністративну справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов,
дослідивши та оцінивши надані суду
письмові докази та інші матеріали
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що головним
державним інспектором Центрального
інспекційного відділу Яблонським Я.І.,
16.06.2014 року проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ПП
«Галицький двір».

За результатами проведеної перевірки,
відповідачем складено акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
16.06.2014 року, згідно висновків якого
встановлено, не виконання вимог
припису №594 від 03.11.2011 року в частині
припинення виконання будівельних
робіт, які ведуться з відхиленням від
погодженої проектної документації при
будівництві торгового центру на вул.
Пилипа Орлика,7, в мікрорайоні вул.
К.Данила -Бельведерська в м.
Івано-Франківську.

16.06.2014 року головним державним
інспектором Центрального
інспекційного відділу Яблонським Я.І.
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності. Згідно
вказаного протоколу, виявлено
порушення: не виконання вимог припису
№594 від 03.11.2011 року в частині припинення
виконання будівельних робіт, які
ведуться з відхиленням від погодженої
проектної документації при
будівництві торгового центру на вул.
Пилипа Орлика,7, в мікрорайоні вул.
К.Данила - Бельведерська в м.
Івано-Франківську, чим порушено абз.3п.14
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного
контролю,затвердженого постановою №553
від 23 травня 2011 року.

19.06.2014 року, відповідачем винесено
постанову за № 12/7/9/05-2/447 від 19.06.2014 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою Приватну фірму
«Галицький двір» визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого пунктом 1 частини 6
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 12180,00 гривень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, що затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. № 553.

Відповідно до частин 2, 3 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Згідно положень пункту 5 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553
(надалі - Порядок), державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Інспекціями за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Відповідно до вимог пункту 7 Порядку,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій;
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства; -
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право складати протоколи про
вчинення правопорушень та акти
перевірок, і накладати штрафи у межах
повноважень, передбачених законом та
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та/або
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Згідно положень пунктів 17-20 Порядку, за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки. У разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Акт перевірки складається у
двох примірниках. Один примірник
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Припис
складається у двох примірниках та
підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку. Один
примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до п.5-6 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 02.10.2013 року № 735
накладення на суб'єкта містобудування
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності не звільняє
від відповідальності, передбаченої
Кодексом України про адміністративні
правопорушення, посадових осіб такого
суб'єкта, до службових обов'язків яких
належить забезпечення дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Штраф за правопорушення може бути
накладено на суб'єкта містобудування
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніше ніж
через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день
складення акта перевірки відповідного
суб'єкта містобудування.

Враховуючи наведене, спростовується
твердження позивача щодо строків
накладення на суб'єкта містобудування
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Щодо надання правової оцінки
законності дій відповідача при
винесенні ним постанови від 19.06.2014 року
за №12/7/9/05-2/447 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та можливості її
скасування, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 3
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» (надалі -
Закон), справи про правопорушення
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Частина 2 статті 3 Закону викладена у
вказаній редакції згідно Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів» від 16.10.2012 №5459-VI, який набрав
чинності 08.11.2012.

До вказаних змін повноваження щодо
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
належали керівникам територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступникам.

Так, у пункті 2 Прикінцевих положень
Закону від 16.10.2012 №5459-VI зазначено, що
Кабінет Міністрів України протягом
трьох місяців з дня набрання чинності
цим Законом повинен привести чинні
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом, тобто з
18.11.2012 року було зобов'язано привести
свої нормативно правові акти у
відповідність із цим Законом та
забезпечити перегляд і скасування
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів, що
суперечать цьому Закону.

Частиною 1 статті 4 Закону визначено, що
порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності визначається Кабінетом
Міністрів України.

Кабінет Міністрів України Постановою
від 02.10.2013 № 735 затвердив Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, однак
зі змісту пункту 2 вказаного порядку
вбачається, що накладати штраф від
імені інспекцій мають право: керівник
Держархбудінспекції та його
заступники, керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

У даному випадку існує невідповідність
вимог підзаконних нормативно-правових
актів вимогам закону.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Слід зазначити, що станом на час
виникнення спірних правовідносин до
повноважень Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області
повноваження на накладення штрафів за
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності не належали,
і такими повноваженнями згідно Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» наділений лише
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до переконання, що
адміністративний позов є
обґрунтованим і таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
від 19.06.2014 року за №12/7/9/05-2/447 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватної фірми «Галицький
двір» () судові витрати
зі сплати судового збору в розмірі 182
(сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.,
сплаченого згідно квитанції від 17.07.2014
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Скільський
І.І.