Справа № 440/1013/14-а
Суддя: Кос І. Б.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №440/1013/14-а
Провадження № 2-а/440/68/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року

Буський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого-судді
Кос І.Б.,

при секретарі
Дутка С.І.

з участю позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

представника відповідача
Антонишина Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Буськ справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Буської районної державної
адміністрації про оскарження рішення
суб'єкта владних повноважень, визнання
його дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним
вище адміністративним позовом.
Уточнивши свої позовні вимоги, просить
суд визнати протиправними та скасувати
рішення (реєстраційні номери 21320, 122520,
14710) Управління соціального захисту
населення Буської районної державної
адміністрації Львівської області від 02
червня 2014 року про відмову в наданні
державної соціальної допомоги
малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_1, а також
просить зобов'язати Управління
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської області відновити виплату
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям для сім'ї
ОСОБА_1 з дати її припинення.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивачка покликається на те, що 24.06.2014
року на її адресу надійшло
повідомлення №1 від Управління
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації від
11.06.2014 року за вих. № 03-816 про припинення
виплати її сім'ї державної соціальної
допомоги. Серед наданих відповідачем
копій документів з її особової справи
наявні три рішення про відмову в
наданні позивачці соціальної допомоги
малозабезпеченій сім'ї з тих підстав,
що вона нібито умисно не повідомила
відповідача про отримання нею
додаткового доходу від ТзОВ «Астеліт»,
однак вказаного доходу позивачка не
отримувала, а вказані кошти були
отримані виключно працівниками даного
товариства - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрі
ними удвох розпоряджались, та про які
позивачці нічого не було відомо.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені
уточнені позовні вимоги підтримали
повністю, з наведених вище підстав.
Просять суд визнати протиправними та
скасувати оскаржувані три рішення
відповідача про відмову в наданні
державної соціальної допомоги сім'ї
позивачки, а також зобов'язати
відповідача відновити виплату
допомоги позивачці з дати її
припинення, а саме з 02.06.014 року.

Представник відповідача Антонишин Р.Б.
в судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечив, покликаючись
на інформацію ТзОВ «Астеліт», отриману
відповідачем від 02.06.2014 року, яка
підтверджує факт нарахування
позивачці коштів в сумі 6732,96 грн. При
цьому, Антонишин Р.Б. зауважив, що
інформації про фактичне отримання та
використання цих коштів позивачкою у
відповідача не має. Однак, наголошує на
те, що у них працює комп'ютерна
програма, яка автоматично виносить
рішення про відмову в допомозі за
аналогічних підстав. Просить суд у
задоволенні позовних вимог відмовити
та закрити провадження у справі за
відсутністю протиправних дій з боку
відповідача.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали та
всебічно з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» державна
соціальна допомога малозабезпеченим
сім'ям - це щомісячна допомога, яка
надається малозабезпеченим сім'ям у
грошовій формі в розмірі, що залежить
від величини середньомісячного
сукупного доходу сім'ї.

У відповідності до ст. 3 цього Закону
право на державну соціальну допомогу
мають малозабезпечені сім'ї, які
постійно проживають на території
України.

Як встановлено судом та не оспорюється
сторонами, Управлінням соціального
захисту населення Буської РДА сім'ї
позивачки була призначена державна
соціальна допомога малозабезпеченій
сім'ї.

Вказану допомогу ОСОБА_1 отримувала в
період з лютого 2013 року по червень 2014
року на загальну суму 12479,61 грн., про що
вбачається із довідки відповідача від
02.06.2014 року.

Повідомленням № 1 від 11.06.2014 року,
позивачку було повідомлено про
припинення виплати їй державної
соціальної допомоги, відповідно до
вимог ст. 7 Закону України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям».

Так, рішеннями відповідача
(реєстраційні номери 21320, 122520, 14710) від
02.06.2014 року позивачці було відмовлено у
наданні допомоги з 2 червня 2014 року,
оскільки середньомісячний сукупний
дохід перевищує або дорівнює рівню
прожиткового мінімуму для сім'ї.

Разом із тим, як встановлено в судовому
засіданні, підставою припинення
надання позивачці зазначеної допомоги
послужила письмова інформація на запит
відповідача від ТзОВ «Астеліт» за вх. №
315 від 02.06.2014 року, що визнається
сторонами по цій справі.

Як вбачається зі змісту указаної вище
письмової інформації ТзОВ «Астеліт»,
отриманої відповідачем 2 червня 2014
року, позивачка ОСОБА_1 отримала за
період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року
винагороду від вказаного товариства на
загальну суму 6732,96 грн.

Однак, як стверджує позивачка, їй про
нарахування винагороди ТзОВ «Астеліт»
нічого відомо не було, жодних коштів
вона від цього товариства фактично не
отримувала та не використовувала.
Натомість, вона при черговій поїздці у
м. Львів лише забрала в інтересах
роботодавця ПП ОСОБА_6 банківську
пластикову картку, про що підписала
необхідні документи, які по приїзді до
м. Буськ одразу передала останньому
згідно письмової розписки. Вказані
обставини в судовому засіданні
представником відповідача не
заперечувались.

Оцінюючи наведені обставини на предмет
їх об'єктивності, суд оглянув в
судовому засідання письмові докази та
допитав свідків.

Зокрема, із заяви про відкриття
банківського поточного рахунку
вбачається, що позивачка 28.10.2011 року
звернулась до ПАТ «Укрсоцбанк» з
проханням відкрити їй картковий
рахунок НОМЕР_1. Свідченням цього є
предс тавлена позивачкою пластикова
картка Укрсоцбанку за № НОМЕР_2, копія
якої наявна в матеріалах справи. Проте,
вказана картка не є іменною.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 в
судовому засіданні показав, що він
працює приватним підприємцем, який
займається реалізацією мобільних
телефонів та стартових пакетів
операторів мобільного зв'язку.
Позивачка ОСОБА_1 працює у нього
продавцем, яка на його прохання ОСОБА_1
в жовтні 2011 року в установі банку
«Укрсоцбанк» в м. Львові відкрила
картковий рахунок. Рахунок ОСОБА_1
відкрила тому, що виконуючи свою
роботу, часто їздить до Львова. В банку
ОСОБА_1 отримала пластикову картку та
пін-код доступу. Картку та код вона
передала йому, про що просила написати
розписку. Він написав таку розписку. На
цей рахунок повинні були
накопичуватись бонуси від ТзОВ
«Астеліт» за реалізацію стартових
пакетів «Лайф». Детально розповісти
про цей процес він не може, бо не знає
його, оскільки цим займались виключно
продавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрим він
передав пластикову картку для
використання.

Із письмової розписки ОСОБА_6 від 31.10.2011
року вбачається, що ним було отримано
від ОСОБА_1 пластикову картку
Укрсоцбанку № НОМЕР_2, дійсну до 09/14
разом із пін-кодом доступу до неї для
використання.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 в
судовому засіданні показала, що вона
працює продавцем магазину в ПП ОСОБА_6
Так, у її обов'язки входить реалізація
мобільних телефонів та стартових
(початкових) пакетів різних операторів
мобільного зв'язку. Операторами
мобільного зв'язку для популяризації
їхніх продуктів запроваджено для
продавців різні системи бонусів.
Зокрема, при реалізації стартових
пакетів оператора мобільного зв'язку
«Лайф» та поповненні їх рахунку, з
телефону продавця на цьому телефоні
накопичуються бонуси. Бонуси
накопичувала вона особисто та її
напарниця - продавець ОСОБА_5
Наприкінці кожного місяця вона
особисто ці бонуси переводила в
грошові кошти. Гроші отримувала ОСОБА_5
або вона у банкоматі установи ПАТ
«КредоБанк», що знаходиться неподалік
магазину. Отримані гроші свідок та її
колега ОСОБА_5 використовували для
власних потреб. Позивачка ОСОБА_1
ніяких дій з реалізації стартових
пакетів чи накопичення бонусів не
вчиняла і грошей за це не отримувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 в
судовому засіданні надала показання
аналогічні за змістом із показаннями
свідка ОСОБА_4 Крім того, ознайомившись
із фотознімками осіб, що отримували в
банкоматі кошти з рахунку, що був
відкритий ОСОБА_1, підтвердила, що на
них зображена вона під час зняття
коштів.

Так, довідкою ПАТ «КредоБанк» за № 19
від 09.09.2014 року та доданих до неї
фотознімків фотокамери банкомату,
зафіксовано операції за 23.03.2013 року,
20.04.2013 року та 22.05.2013 року за участю БПК
НОМЕР_2, держатель ОСОБА_1, емітент
«Укрсоцбанк», а з доданих фотознімків
вбачається те, що на цих фотознімках
зафіксована не позивачка. Наведене
узгоджується із показаннями свідка
ОСОБА_4 про те, що кошти знімає саме
вона.

Таким чином, вищенаведені показання
позивачки ОСОБА_1 повністю
узгоджуються із показаннями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
однозначно підтвердили факт того, що
ОСОБА_1 будь-яких коштів від ТзОВ
«Астеліт» фактично не отримувала, ні
для себе, ні для своєї сім'ї не
використовувала, а лише виконала
технічні дії щодо передачі банківської
картки та документів для свого
роботодавця ОСОБА_6, який в подальшому
нараховані кошти і використовував.

Вказані покази є логічними,
послідовними та узгоджуються як між
собою, так із приведеними вище
письмовими доказами, відтворюючи
дійсні обставини, а тому не довіряти
таким в суду немає підстав.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» передбачено,
що якщо сім'єю навмисно подано
недостовірні відомості чи приховано
відомості, що вплинули або могли
вплинути на встановлення права на
державну соціальну допомогу та на
визначення її розміру, виплата
призначеної державної соціальної
допомоги припиняється з місяця, в якому
виявлено порушення.

Тобто, серед підстав для припинення
виплати призначеної допомоги
законодавець визначає умисну
поведінку отримувача, яка спрямована
на подання неправдивих відомостей чи
їх приховування.

Відтак, суд приходить до висновку, що
відповідач як орган, якому делеговано
повноваження щодо призначення і
виплати соціальної допомоги, повинен
діяти відповідно до вимог Закону
України "Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям".

Проте, відповідачем не надано жодних
доказів в заперечення пояснень
позивачки та наданих нею доказів, які є
об'єктивними, логічними, послідовними
та узгоджуються між собою.

Відтак, із врахуванням встановлених у
судовому засіданні обставин, які
спростовують факт отримання,
використання та приховування
позивачкою додаткового доходу, а саме
грошових коштів від ТзОВ «Астеліт» в
сумі 6732,96 грн., а слугують лише фактом їх
нарахування позивачці, а не
використання чи в подальшому їх
приховування від відповідача.

Крім того, відповідно до вимог п. 5.1
Інструкції щодо порядку оформлення і
ведення особових справ отримувачів
усіх видів соціальної допомоги,
затвердженої Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 19.09.2006 року № 345, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 06.10.2006
року за № 1098/12972 надання соціальної
допомоги припиняється та поновлюється
у випадках, передбачених відповідними
нормативно-правовими актами, а також
згідно із заявою отримувача допомоги.
Рішення про припинення чи поновлення
виплати соціальної допомоги
оформлюється протоколом та
затверджується підписом начальника
Управління або іншої особи, якій надано
таке право, датою та скріплюється
печаткою Управління на протоколі (п. 5.2
Інструкції).

Однак, оскаржувані рішення відповідача
встановленим законодавством вимогам
не відповідають, а жодних передбачених
законом документів (протоколу)
відповідач суду не представив.

Натомість, доводи представника
відповідача щодо відповідності
оскаржуваних рішень про відмову в
наданні державної соціальної допомоги
вимогам закону, є надуманими та
безпідставними не лише за змістом
(підставами і мотивами) цих рішень, але
й за їх формою (порядком винесення),
оскільки згідно встановленої
законодавством процедури в цій сфері,
відповідач не вправі був виносити
рішення про відмову в наданні допомоги,
яка вже позивачці надавалась, а лише
про припинення виплати такої.

Більше того, в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

За таких обставин, відповідачем не
доведено факту навмисного
приховування позивачкою відомостей, що
вплинули або могли вплинути на
встановлення права на державну
соціальну допомогу та на визначення її
розміру, а тому о

скаржувані позивачкою рішення про
відмову їй у наданні допомоги є
протиправними та підлягають до
скасування з відновленням порушених
прав позивачки на відновлення їй
виплат допомоги з дати її припинення,
тобто з 2 червня 2014 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачки слід
задовольнити повністю.

Ураховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 1, 3,
7 Закону України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям», ст. ст. 11, 69, 71, 72, 86, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Управління соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області р. № 21320, р. № 122520, р. № 14710 від 02
червня 2014 року про відмову в наданні
державної соціальної допомоги
малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області відновити виплату державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям для сім'ї ОСОБА_1 з 2 червня 2014
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Буський районний суд Львівської
області протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
І. Б. Кос