Справа № 159/6418/14-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/6418/14-а
Провадження № 2-а/159/245/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
07 листопада 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі Волинської обл.
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Ковельської об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Волинській області, першого
заступника начальника Ковельської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів у Волинській
області Карасюка Івана Григоровича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 23.10.14 р. звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Ковельської об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Волинській області (далі - ОДПІ),
мотивуючи тим, що за постановою
відповідача - ОДПІ - від 16.10.14 р. серії
АА № 138 542 (далі - постанова) її було
притягнуто до адмінвідповідальності
за ст. ст. 234, 284, 165 - 1 КУпАП. Вважає
постанову незаконною, необґрунтованою
та такою, що підлягає скасуванню, так як
ні винуватості, ні протиправності у її
діях не вбачається. Згідно з п. п. 1.1, 3.1
Положення про філію «Ковельська ДЕД»
(далі - Положення) ДП «Волинський
облавтодор» (далі - філія), вона є
відособленим структурним підрозділом
ДП і не є юридичною особою. Згідно з п. п.
5.8, 5.11 Положення, філія здійснює оплату
праці своїх працівників та забезпечує
свою діяльність за рахунок оборотних
коштів, переданих їй підприємством ДП
«Волинський облавтодор» (далі - ДП) за
результатами її господарської
діяльності. Згідно з п. 62. 2 Положення
начальник філії несе відповідальність
за своєчасність виплати зарплати
працівникам філії і розрахунків з
бюджетом і позабюджетними фондами з
моменту отримання коштів на їх виплату
від ДП згідно з п. п. 5.8, 5.11 Положення.
Вказане вище Положення відповідачем
було проігноровано. За оскаржуваною
постановою її було притягнуто до
адмінвідповідальності за несвоєчасну
сплату єдиного соцвнеску (далі - ЄСВ) за
липень 2014 р. в сумі 18 845 грн. 18 коп. зі
строком сплати 20.08.14 р.. За станом на
20.08.14 р. часткова заборгованість філії
по сплаті ЄСВ склала 18 572 грн. 18 коп.. З
довідки ДП слідує, що ДП на протязі з
01.01.14 р. по 16.10.14 р. грошові кошти на
сплату ЄСВ і виплату зарплати за січень
- липень 2014 р. надсилались. За станом на
20.08.14 р. несплаченими залишились:
частина ЄСВ за липень 2014 р. і зарплата
за березень - липень 2014 р., а за станом на
01.10.14 р. - зарплата за травень - серпень
2014 р.. Кошти на часткову сплату ЄСВ за
липень 2014 р. надійшли від ДП 20.08.14 р. за
дорученням № 502 від 20.08.14 р. в сумі 95 800
грн., а на виплату зарплати за травень
2014 р. 18 - 25 вересня 2014 р. за дорученнями
№№ 637, 665, 698, 720, 744 від 18 - 25 вересня 2014 р.,
в сумі 93 800 грн.. За станом на 20.08.14 р.
кошти на сплату ЄСВ за липень надано
частково, а на зарплату за липень 2014 р. -
не надано. Вважає, що притягнення її як
головного бухгалтера філії до
адмінвідповідальності з порушення
вимог абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про
збір та обліку єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування» є
безпідставним, незаконним, так як така
сплата єдиного внеску провадиться
одночасно з виплатою зарплати
пріорітетно. Зазначає, у діях
відповідача - юридичної особи - вона
вбачає порушення абз. 2 ч. 8 ст. 9 ст. ст. 12
Закону, яким суперечить і оскаржувана
постанова. Невчасна сплата мала місце
внаслідок відсутності фінансування.

Просить позов задовольнити та
оскаржувану постанову скасувати.

За ухвалою суду від 04.11.14 р. я
якості співвідповідача залучено
першого заступника начальника
Ковельської ОДПІ Головного управління
Міністерства доходів у Волинській
області Карасюка І.Г..

В судове засідання позивач не
з»явилась, хоча належно оповіщена. Про
причини неявки суду не повідомила.
Попередньо подала до суду заяву з
проханням справу розглядати у її
відсутності, зазначила, що позов
підтримує повністю, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача - ОДПІ -
та відповідач Карасюк І.Г. в судове
засідання не з»явились, хоча
відповідачі, кожен зокрема, належно
оповіщені. Про причини неявки свого
представника відповідач - ОДПІ - суду не
повідомила, причини своєї неявки
відповідач Карасюк І.Г. - суду також не
повідомив. Письмових заперечень проти
позову жодним з відповідачів до суду
подано не було.

На думку суду, розгляд справи можливий
у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, з'ясувавши обставини справи,
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. п. 1, 9 ч. 3 ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, та, зокрема, з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 234 - 2 КУпАП, органи
доходів і зборів розглядають справи
про адміністративні правопорушення,
пов'язані з порушенням законодавства
про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (ст. 165 - 1). Від
імені органів доходів і зборів
розглядати справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення мають право
керівники органів доходів і зборів та
їх заступники.

Встановлено, що за постановою першого
заступника начальника Ковельської
об»єднаної державної податкової
інспекції Карасюка І.Г. - відповідача у
розглядуваній справі - від 16.10.14 р.
позивача як головного бухгалтера філії
«Ковельська ДЕД» було піддано
адмінстягненню за ч. 5 ст. 165 - 1 КУпАП у
виді штрафу.

Стаття 165 - 1 КУпАП має кілька частин,
кожна з яких передбачає окремий склад
адміністративного правопорушення та
встановлює відповідальність за їх
вчинення. Проте, в оскаржуваній
постанові (описова частина) не
зазначено, за якою частиною вказаної
статті КУпАП, на думку відповідача
Карасюка І.Г., слід піддати
адмінстягненю позивача. Надалі, вже у
резолютивній частині оскаржуваної
постанови відповідач Карасюк І.Г.
зазначає, що позивача, на його думку,
слід піддати адмінстягненню за ч. 5 ст.
165 - 1 КУпАП.

Ч. 5 ст. 165 - 1 КУпАП передбачає
адмінвідповідальність посадових осіб
за дії, передбачені ч. 3 або 4 цієї
статті, що вчинені особою, яку протягом
року було піддано адміністративному
стягненню за такі ж порушення, у виді
штрафу в розмірі від ста до трьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Частина 3 цієї ж статті, у свою чергу,
передбачає відповідальність посадових
осіб за несплату або несвоєчасну
сплата єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у тому
числі авансових платежів, у сумі, що не
перевищує трьохсот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Ч. 4 цієї ж статті, передбачає
відповідальність посадових осіб за
несплату або несвоєчасну сплату
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі авансових
платежів, у сумі більше трьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до положень ст. ст. 251, 252
КУпАП, доказами в справі про
адміністративне правопорушення є будь
- які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, що використовуються при
нагляді за безпекою дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.
Та посадова особа оцінює ці докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об»єктивному дослідженні всіх
обставин справи у їх сукупності,
керуючись законом.

Всупереч вимогам вищезазначеної
статті, відповідач Карасюк І.Г. у
оскаржуваній постанові зазначив, що
позивач як головний бухгалтер філії
«Ковельська ДЕД» не здійснила сплати
єдиного внеску на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування за
липень 2014 р. в сумі 18 842 грн. 18 коп. зі
строком сплати 20.08.14 р., а тому він
прийняв рішення про притягнення її до
адмінвідповідальності на підставі
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», ст. ст. 234 - 3, 284 КУпАП,
ст. 165 - 1 КУпАП, Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування». На
примірникові оскаржуваної постанови,
наданої суду позивачем, мається
відмітка останньої про отримання копії
оскаржуваної постанови під розпис. У
оскаржуваній постанові відсутні
посилання на будь - які інші докази
винуватості позивача; дати та рішення
про вчинення нею як посадовою особою
будь - яких дій, передбачених ч. 3 або 4
ст. 165 - 1 КУпАП за які позивача протягом
року було б піддано адміністративному
стягненню.

Тієї обставини, що вона як головний
бухгалтер філії «Ковельська ДЕД»
несвоєчасно сплатила єдиний внесок на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування за липень 2014 р. в
сумі 18 842 грн. 18 коп. зі строком сплати
20.08.14 р., позивач у своїй позовній заяві
не оспорює, наводячи, разом з тим,
доводи того, що вона не мала умислу на
вчинення такого правопорушення, що
заслуговують на увагу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону, базою для
нарахування та утримання єдиного
внеску є: заробітна плата найманих
працівників, оплата перших 5 днів
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів роботодавця; допомога
по тимчасовій непрацездатності,
допомога у зв'язку з вагітністю та
пологами, допомога або компенсації, що
виплачуються згідно із законодавством.

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 9 вказаного Закону,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок під час
кожної виплати зарплати (доходу,
грошового забезпечення), на суми якої
(якого) нараховується єдиний внесок,
одночасно з видачею таких сум. Законом
не передбачено обов'язку платника
сплатити єдиний внесок у той час, коли
зарплата не виплачується. Кошти
перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу, грошового
забезпечення), у т. ч., в безготівковій
чи натуральній формі. При цьому
фактичним отриманням (перерахуванням)
коштів на оплату праці (виплату доходу,
грошового забезпечення) вважається
отримання відповідних сум готівкою,
зарахування на рахунок одержувача,
перерахування за дорученням
одержувача на будь - які цілі, отримання
товарів (послуг) або будь - яких інших
матеріальних цінностей у рахунок
зазначених виплат, фактичне здійснення
з таких виплат відрахувань згідно із
законодавством або виконавчими
документами чи будь - яких інших
відрахувань.

У ч. 12 цієї статті Закону встановлено,
що зобов'язання зі сплати єдиного
внеску мають пріоритет виконання над
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, з копії довідки дочірнього
підприємства «Волинський облавтодор»
(далі - ДП) відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (далі - ВАТ), за період з 01.01.14 р.
по 15.10.14 р. мало місце невчасне
нарахування і виплата зарплати
працівникам філії.

Суд вважає, що відповідачем Карасюком
І.Г. при притягненні позивача до
адмінвідповідальності за несвоєчасну
сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, не враховано
усі положення вказаного вище Закону,
КУпАП.

Наведені обставини та положення ч. 8, ч.
12 ст. 9 Закону не були враховані
відповідачем Карасюком І.Г. при
вирішенні питання про притягнення
позивача до адмінвідповідальності за
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що в діях позивача відсутній склад
вказаного правопорушення, тому позов
підлягає до задоволення, а оскаржувана
постанова - скасуванню.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне
з»ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності із
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобіганню правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідачем Карасюком І.Г. при
винесенні оскаржуваної постанови не
було всебічно, повно і об»єктивно
з»ясовано всіх обставин справи, не було
обгрунтовано висновку у оскаржуваній
постанові.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, їх
посадові особи зобов"язані діяли лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв»язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності із законом.

При розгляді даної справи суд
перевіряє законність і
обгрунтованість винесеної постанови
на момент її винесення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при прийнятті оскаржуваного рішення
відповідачем було допущено порушення
вимог закону, а саме: положень ст. ст. 7,
245, 251, 252, 256, 280, 268 КУпАП, а тому є підстави
для визнання оскаржуваної постанови -
нечинною та такою, що підлягає до
скасування.

Оскільки відповідач - юридична
особа - не виносила щодо позивача
оскаржуваної постанови, то у
задоволенні позовних вимог позивача в
частині вимог до цієї особи, слід
відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст. ст. 11, 17, 159 - 163, 167 КАС України, ст. ст.
7, 9, 36 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування», ст.
ст. 7, 9, ст. 165 - 1, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268,
272, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Позов в частині вимог до - першого
заступника начальника Ковельської
об»єднаної державної податкової
інспекції Карасюка Івана Григоровича -
задовольнити.

Скасувати постанову серії АА № 138 542
від 16.10.14 р., винесену першим
заступником начальника Ковельської
об»єднаної державної податкової
інспекції Карасюком Іваном
Григоровичем про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч. 5 ст. 165 - 1 КУпАП ОСОБА_1 до
адміністративного стягнення у виді
адміністративного штрафу в розмірі 1 700
грн..

В решті позову в частині
вимог до відповідача - Ковельської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів України -
відмовити у повному обсязі.

Постанова є остаточною,
оскарженню не підлягає і набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк