Справа № 872/16486/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 804/10226/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В..

за участю:

представника позивача:
Солодухіна Г.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетрвоська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30 вересня 2013 року у справі №804/10226/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран - Техсервіс" до
державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетрвоська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

29 липня 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Гран -
Техсервіс" звернулось з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби за формою "Р" №
від 12.07.2013 року про збільшення
товариству з обмеженою
відповідальністю "Гран - Техсервіс"
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на суму
124 545 грн., та податкове повідомлення -
рішення державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби за формою "Р" №
від 12 липня 2013 року про збільшення
товариству з обмеженою
відповідальністю "Гран - Техсервіс"
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 53874 грн..

Адміністративний позов
обгрунтовано тим, що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення є
незаконними та необгрунтованими,
оскільки прийняті на підставі
висновків акту перевірки, що не
відповідають суті спірних відносин.
Також, позивач зазначає, що висновки
акту перевірки грунтуються лише на
припущеннях податкового органу, який
не наділений повноваженнями щодо
визнання нікчемними правочинів, тому
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення носять протиправний характер
та підлягають скасуванню в судовому
порядку.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2013 року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення державної
податкової інспекції а
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровську Дніпропетровської
області Державної податкової служби
від 12.07.2013 року № та №.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції державна податкова
інспекції в Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська головного
управління Міндоходів у
Дніпропетрвоській області, відповідач,
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення вимог
норм матеріального та процесуального
права просить оскаржувану постанову
суду скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Апеляційна скарга обгрунтована
тим, що позивачем було допушено
порушення порушення вимог норм чинного
законодавства при формуванні податку
на додану вартість, внаслідок
укладення нікчемних (удаваних)
правочинів з метою отримання
податкової вигоди. У зв'язку з
зазначеним, податковий орган вважає
правомірними висновки акту перервірки
про виявлені порушення, та прийняття на
їх підставі податкових повідомлень -
рішень, а тому відсутні підстави для їх
скасування.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що у період з 13.06.2013 року
по 26.06.2013 року посадовими особами ДПІ в
Красногвардійському районі
м.Дніпропетрвоська проведено
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
"Гран - Техсервіс" з питань доримання
вимог податкового законодавства
україни з податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП "АТМ" за серпень
2012 року, з ТОВ "Старт Д" за серпень
-вересень 2012 року, ТОВ "Ангстрем
Континенталь" за серпень 2012 року, з ТОВ
"Феріт Д" за жовтень - листопад 2012 року,
за результатами якого складено акт
перевірки від 02.07.2013 року №1550/22.2.17/3284235.

Перевіркою встановлено наступні
порушення:

п.185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.3,
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та
доповненнями), в результаті чого ТОв
"Гран - Техсервіс" занижено податок на
додану вартість на загальну суму ПДВ
35916,4 грн., у т.ч. за серпень 2012 року - 23555,96
грн., за вересень 2012 року - 2066,81 грн., за
жовтень 2012 року - 5164,3 грн., за листопад
2012 року - 5129,33 грн..

ст.134, п. 137.10, ст. 137, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст.
138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого ТОВ "Гран - Техсервіс" занижено
податок на прибуток, підлягає сплаті до
бюджету за 2012 рік на загальну суму 83029,66
грн. у т.ч. за 9 міс. 2012 - 59251,58 грн..

На підставі висновків акту
перевірки податковим органом прийнято
податкові повідомлення - рішення:

№ від 12.07.2013 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за основним платежем з
податку на прибуток на суму 83030 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 41515 грн.;

№ від 12.07.2013 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за основним платежем з
податку на додану вартість на суму 35916
грн., та застосовано штрафні (фінансові)
санкції 17958 грн..

Правомірність та обгрунтованість
податкових повідомлень - рішень №
та № від 12.07.2013 року є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що між
позивачем та його контрагентами
укладено договори, за наслідками яких
сформовано податкову звітність з
податку на прибуток та податку на
додану вартість у відповідності до
вимог чинного податкового
законодавства. Укладені договори, на
думку суду першої інстанції, носять
реальний характер настання наслідків,
ними обумовлених, що підтверджено
документами первинного
бухгалтерського обліку.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів
перевірки, фактично, підставою для
визначення грошового зобов'язання за
основним платежем з податку на додану
вартість стала відсутність, на думку
податкового органу, належного
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій позивачем з
його контрагентами ПП "АТМ, ТОВ "Старт
Д", ТОВ "Старт Д" , ТОВ "Ангстрем
Континенталь", ТОВ "Феріт Д" .

Означеного висновку ДПІ в
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська дійшла з огляду на
матеріали актів про результати
перевірок означених контрагентів
позивача. З огляду на матеріали
перевірок податковий орган дійшов
висновку, що первинні документи не
відповідають вимогам чинного
законодавства та не є підтвердженням
здійснення господарських операцій в
силу Закону. Отже, здійснені операції
не відповідають меті підприємницької
діяльності, є безтоварними та
направлені на надання податкової
вигоди третім особам.

Однак, суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками податкового
органу з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при
визначені оподатковуваного прибутку,
визначені ст.139 ПК України.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
понесених витрат, у зв'язку з
придбаванням товарів (робіт, послуг), до
складу валових витрат та сплачених сум
ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг),
до складу податкового кредиту
підприємства. До таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідок якої є поставка
товару (робіт, послуг), понесення
витрат, у зв'язку з господарською
діяльністю платника, сплата
(нарахування) податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт понесення витрат та
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
первинними документами.

Встановлені обставини справи
свідчать про те, що між позивачем
(покупець) та ПП «АТМ» (продавець)
укладено договір поставки №01080112 від
01.08.2012 року, виконання якого
підтверджується видатковими
накладними №5164 від 01.08.2012 року, №5165 від
02.08.2012 року та податковими накладними
№821 від 01.08.2012 року, №822 від 02.08.2012 року.
Сплата за отриманий товар здійснена на
підставі платіжних доручень від 26.09.2012
року №1308, №1307.

Між ТОВ «Гран-Техсервіс» (покупець) та
ТОВ «Старт Д» (продавець) укладено
договір поставки №01/020812 від 02.08.2012 року.
На виконання умов вказаного договору
оформлено видаткові накладні №2844 від
02.08.2012 року, №2845 від 03.08.2012 року, №6026 від
28.09.2012 року, №6027 від 28.09.2012 року;
податкові накладні №705 від 02.08.2012 року,
№706 від 03.08.2012 року, №763 від 28.09.2012 року,
№764 від 28.09.2012 року. Сплата за товар
підтверджується платіжними
дорученнями від 04.10.2012 року №1312, від
04.10.2012 року №1313, від 17.10.2012 року №1320.

Між позивачем (покупець) та ТОВ
«Ангстрем Континенталь» (продавець)
укладено договір постачання від 01.08.2012
року №20120801/01, згідно якого продавець в
порядку та на умовах, визначених
договором, зобов'язується продати
(передати у власність) покупцеві, а
покупець зобов'язується купити
(прийняти та оплатити) запчастини,
кількість, асортимент згідно
розрахунків та видаткових накладних.
Передача товару проводиться на складі
покупця. Загальна сума договору
складає 26 664,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 444,00 грн.).

Виконання вказаного договору
підтверджується наступними первинними
документами, що надавалися позивачем
під час перевірки та були досліджені
судом: видатковими накладним №4164 від
01.08.2012 року, №4165 від 02.08.2012 року,
податковими накладними №650 від 01.08.2012
року, №651 від 02.08.2012 року. Сплата за
отриманий товар здійснено позивачем на
адресу ТОВ «Ангстрем Континенталь», що
підтверджується платіжним дорученням
від 26.09.2012 року №1306 на суму 26 664,00 грн.

Між ТОВ «Гран-Техсервіс» (покупець) та
ТОВ «Феріт Д» (продавець) укладено
договір поставки №101012-01 від 10.10.2012 року,
згідно якого продавець в порядку та на
умовах, визначених договором,
зобов'язується продати (передати у
власність) покупцеві, а покупець
зобов'язується купити (прийняти та
оплатити) метал, асортимент згідно
розрахунків та видаткових накладних.
Сплата за отримані ТМЦ позивачем на
момент перевірки не здійснювалась.

З наданих позивачем до суду первинних
документів вбачається, що для
забезпечення виконання зазначеного
вище договору було складено видаткові
накладні №7858 від 10.10.2012 року, №7859 від
25.10.2012 року, №8402 від 15.11.2012 року;
податкові накладні №807 від 10.10.2012 року,
№808 від 25.10.2012 року, №597 д 15.11.2012 року.

Досліджені вище документи
відповідають вимогам чинного
законодавства, та визнаються судом
апеляційної інстанції як первинні з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9
означеного Закону первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань платників
здійснюється на підставі первинних
документів, у яких міститься
інформація саме про господарські
операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій, первинні документи
відображають зміст та обсяг укладених
договорів, містять всі необхідні
реквізити, та обов'язкові посвідчення,
що вказує на безпідставність висновків
податкового органу про неправомірне
відображення позивачем сум податку на
додану вартість та податку на прибуток
у податковій звітності за вказаними
господарськими операціями.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоди не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами наслідком яких є
поставка товару.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо безпідставності
посилань податкового органу при
обґрунтування порушень позивачем
податкового законодавства на
матеріали перевірки його контрагентів
з огляду на наступне.

Формування підприємством податкового
кредиту не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, або припустився інших
порушень при здійсненні господарської
діяльності, це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених
ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо
правомірності віднесення позивачем до
складу податкового кредиту
відповідних сум ПДВ, а також
правомірності формування податку на
прибуток за рахунок договорів,
укладених позивачем та його
контрагентами, на підставі належним
чином оформлених первинних документів,
в тому числі податкових накладних,
отриманих в ході реального здійснення
господарської операції, що ґрунтується
на вимогах податкового законодавства.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим,
підстав для скасування рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги, не
існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетрвоська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30 вересня 2013 року у справі №804/10226/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко