Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/74218/11

К/9991/78435/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Рибченка
А.О.,

Юрченко В.П.,

секретар Бовкун В.В.,

за участю представників Кабінету
Міністрів України - Кравчука А.С.;
заступника Генерального прокурора
України - Холончук О.С.; Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інтек
Гео» - Ільченко І.В.; Концерн «Гео
Альянс» - Шаповал К.В.; Товариство з
обмеженою відповідальністю «Гео
Альянс Південно-Орільське» - Мар’янова
В.С.; Державна служба геології та надр
України - Середи Р.М.; Міністерства
екології та природних ресурсів України
- Скляренка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Кабінету
Міністрів України (далі - КМУ) та
заступника Генерального прокурора
України (далі Прокурор) на постанову
Господарського суду м. Києва від 7 липня
2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом Прокурор в
інтересах держави в особі КМУ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтек Гео» (далі -
Товариство), Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України (далі - Міністерство), треті
особи: Концерн «Гео Альянс», Товариство
з обмеженою відповідальністю «Гео
Альянс Південно-Орільське», Державна
служба геології та надр України,

про визнання недійсним дозволу,
зобов'язання вчинити дії та розірвати
угоду,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 року Прокурор в інтересах
держави в особі КМУ звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
недійсним спеціального дозволу на
користування надрами № 2586 від 1.11.2004
року (далі - Дозвіл № 2586), виданого
Товариству Державним комітетом
природних ресурсів України,
зобов'язання Міністерства вчинити дії
з анулювання зазначеного дозволу,
розірвання укладеної угоди № 2586 про
умови користування нафтогазоносними
надрами Південно-Орільської площі від
1.11.2004 року, укладеної між Державним
комітетом природних ресурсів України
та Товариством.

На обґрунтування позову зазначив, що
Дозвіл № 2586 з метою геологічного
вивчення, у тому числі
дослідно-промислової розробки з
подальшим видобуванням нафти і газу
(промислова розробка), був виданий
Товариству у порушення вимог Закону
України «Про державний бюджет України
на 2004 рік» без проведення аукціону.

7 липня 2011 року постановою
Господарського суду м. Києва, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2011 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що Прокурором не наведені
докази порушення вимог законодавства
під час прийняття Державним комітетом
природних ресурсів України Дозволу №
2586 на право користування Товариством
надрами Південно-Орільської площі у
без аукціонному порядку.

Прокуратура та КМУ звернулися з
касаційними скаргами з вимогою
скасування постанови Господарського
суду м. Києва та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 28.10.2004 року рішенням Робочої
комісії Державного комітету природних
ресурсів України (протокол № 21 від
28.10.2004 року) ухвалено надати Товариству
спеціальний дозвіл на користування
надрами.

1 листопада 2004 року Державний комітет
природних ресурсів України видав
Товариству Дозвіл № 2586, відповідно до
якого Товариство отримало право на
користування надрами
Південно-Орільської площі з метою
геологічного вивчення, у тому числі
дослідно-промислової розробки з
подальшим видобуванням нафти і газу
(промислова розробка), строком на 20
років.

12 грудня 2007 року Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України був переоформлений Дозвіл № 2386
на ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське».

1 листопада 2004 року між Державним
комітетом природних ресурсів України
та Товариством була укладена угода №
2586 про умови користування
нафтогазоносними надрами
Південно-Орільської площі, яка є
невід'ємним додатком до Дозволу № 2586.

У січні 2006 року Генеральною
прокуратурою України була здійснена
перевірка дотримання вимог чинного
законодавства щодо видачі
вищевказаного дозволу, якою зазначено,
що при видачі Дозволу № 2586 у 2004 році
Державним комітетом природних
ресурсів України були допущені
порушення ст. 16 Кодексу України про
надра, ст.,ст. 14, 15, 16, 17 Закону України
«Про нафту і газ» та п. 6 Порядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1540 від
2.10.2003 року.

1 лютого 2006 року, за результатами даної
перевірки, Прокуратурою був внесений
протест до Міністерства щодо
скасування рішення Робочої комісії
Державного комітету природних
ресурсів України, (протокол № 21 від
28.10.2004 року), яке було підставою для
надання Товариству дозволу на
користування зазначеним родовищем.

9 лютого 2006 року Міністерством
зазначений протест був задоволений,
вказане рішення Робочої комісії
Державного комітету природних
ресурсів України було скасоване з тих
підстав, що воно було прийняте у
порушення вимог ст. 9 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2004
рік», оскільки Дозвіл № 2586 повинен
видаватися після аукціону.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про
державний бюджет на 2004 рік» дія ч.,ч. 2, 6
ст. 16 Кодексу України «Про надра», якою
передбачені умови надання спеціальних
дозволів на користування надрами, була
зупинена.

З 1 липня 2004 року набув чинності Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2004 рік»; стаття 9 даного Закону була
викладена в такій редакції, що продаж
спеціальних дозволів (ліцензій) на
користування надрами здійснюється на
аукціонах (крім випадків, визначених
спеціально уповноваженим Кабінетом
Міністрів України органом виконавчої
влади), порядок проведення яких
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Положення про Державний
комітет природних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України № 177/2004 від 10.02.2004 року,
Державний комітет природних ресурсів
України видає в установленому
законодавством порядку спеціальні
дозволи на користування ділянками
надр, дозволи (ліцензії) на пошук
(розвідку) та експлуатацію родовищ
корисних копалин, на проведення
топографо-геодезичних та
картографічних робіт та в інших
випадках, передбачених законодавством,
а також контролює додержання умов
виданих дозволів (ліцензій), зупиняє та
анулює їх дію (пункт 13 Положення).

Згідно з Законом України «Про
державний бюджет на 2004 рік» виключні
випадки надання спеціальних дозволів
на користування надрами визначаються
спеціально уповноваженим Кабінетом
Міністрів України органом виконавчої
влади.

Відповідно до Указу Президента України
№177/2004 від 10.02.2004 року Державний
комітет природних ресурсів України був
визначений як спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади з геологічного
вивчення та забезпечення
раціонального використання надр.

Указом Президента України «Про
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України» від
20.04.2005 року Державний комітет природних
ресурсів України був ліквідований, а
функції зазначеного органу і виконання
його зобов'язань були покладені на
Міністерство, у тому числі функції щодо
видачі спеціальних дозволів на
користування надрами.

Зазначеним Законом спосіб або механізм
визначення випадків надання
спеціальних дозволів (шляхом видання
наказу або в кожному випадку звернення
суб'єктів окремо) встановлений не був.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України № 745 від 15.10.2004 року спеціально
уповноваженим органом виконавчої
влади стосовно визначення випадків
надання спеціальних дозволів
(ліцензій) на користування надрами без
проведення аукціонів також був
визначений Державний комітет
природних ресурсів України, який і
видав Дозвіл № 2586.

Перелік випадків надання спеціальних
дозволів (ліцензій) на користування
надрами без проведення аукціонів був
затверджений наказом Державного
комітету природних ресурсів України №
199 від 25.10.2004 року, (набув чинності з
17.12.2004 року), для визначення єдиного
способу надання спеціальних дозволів
без проведення аукціону та на
виконання розпорядження Кабінету
Міністрів України № 745 від 15.10.2004 року.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що при наданні
Товариству спеціального дозволу на
користування надрами № 2586 від 1.11.2004
року Державний комітет природних
ресурсів України був уповноваженим
органом щодо визначення випадків, коли
спеціальні дозволи на користування
надрами надаються без проведення
аукціонів.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційних скаргах, немає.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.,ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Кабінету Міністрів
України та заступника Генерального
прокурора України залишити без
задоволення.

Постанову Господарського суду м. Києва
від 7 липня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, визначених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
Сірош М.В.

Рибченко А.О.

Юрченко В.П.