Справа № 815/5550/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5550/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача
Слонського Д.В.

представника позивача
Погібко О.І.

представника відповідача
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

приватного підприємства «УТЕС - ОВ» до
інспекції Державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області про визнання протиправним акту
та постанов, скасування постанов про
накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду із
позовом до інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області, в якому просить:

- визнати акт та постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області
протиправними;

- скасувати постанову № 226/200-П та
постанову № 227/201-П від 11.08.2014р. про
накладення Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

В обґрунтування своєї правової позиції
позивач зазначив, що оскаржувані
постанови № 226/200-П та № 227/201-П від
11.08.2014р. Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області прийняті
безпідставно та підлягають скасуванню,
оскільки вони складені із порушенням
вимог чинного законодавства України та
містять недостовірні дані.

ПП «УТЕС-OB» здійснює свою
підприємницьку діяльність згідно
вимог чинного законодавства України,
які дотримує та не порушує.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги з підстав, викладених в
адміністративному позові та наданих в
судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про розгляд
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

«Розгляд справи не відкладається» -
зазначена норма є імперативною: суд
повинен розпочати розгляд справ.

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України, адміністративна справа
має бути розглянута і
вирішена протягом розумного строку,
але не більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, визначено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справ упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, якій вирішить
спір щодо його прав та обов'язків.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки для держави, а й
осіб, які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
«Мороз та інші проти України» зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Крім того, саме національним судам
належить функція керування
провадженнями таким чином, щоб вони
були швидкими та ефективними (рішення
Європейського суду з прав людини від 21
грудня 2006 року справа «Мороз та інші
проти України»).

З огляду на викладене суд вважає, що
справу можливо розглянути без участі
представника відповідача, суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомлених про розгляд справи, на
підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників позивача, дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, перевіривши їх
доказами, судом встановлено наступне.

25 вересня 2014р. позивач (Слонський Д.В.)
був викликаний до державного виконавця
першого відділу державної виконавчої
служби Одеського міського управління
юстиції СоколЮ.С. де під розписку
отримав постанови про відкриття
виконавчого провадження від 05.09.2014р.
Також, у якості додатка, позивач
отримав копії постанов № 226/200-П та
№227/201-П від 11.08.2014р. про застосування
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області
адміністративно-господарських штрафів
до ПП «УТЕС-ОВ» на суму 219240,00 грн.

Інших документів з приводу спірних
правовідносин з Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області на адресу позивача не
надходило.

Так, з отриманих документів позивачу
стало відомо, що у липні 2014р. посадові
особи Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області проводили
позапланову перевірку ПП «УТЕС-ОВ» на
предмет дотримання вимог чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, за
результатами якої було складено акт з
порушеннями за самочинне
реконструйовано приміщення ресторану.

У подальшому, постановами № 226/200-П та №
227/201-П від 11.08.2014р. про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, підписаними
т.в.о. начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Шостацьким С.В. до ПП
«УТЕС-OB» було застосовано
адміністративно-господарський штраф
на загальну суму 219240,00 грн.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності,
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (ч.1).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (ч.3).

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р. № 553.

Відповідно до п.7 "Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№ 553, підставами для проведення
позапланової перевірки, є:

- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його
бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури,
який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії cкладності;

- необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про
початок виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про
початок виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців
з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
з будівництвом об'єкта архітектури,
який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії

складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом істобудування
вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва (п.9
Порядку).

Посадові особи інспекції під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
зобов'язані:

у повному обсязі, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль у
межах повноважень, передбачених
законодавством;

дотримуватися ділової етики у
взаємовідносинах із суб'єктами
господарювання та фізичними особами;

ознайомлювати суб'єкта містобудування
чи уповноважену ним особу з
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю у
строки, передбачені законодавством;

за письмовим зверненням суб'єкта
містобудування надавати
консультативну допомогу у здійсненні
державного архітектурно-будівельного
контролю (п.12 Порядку).

Суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право:

вимагати від посадових осіб інспекції
дотримання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб
інспекції службових посвідчень;

бути присутнім під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю;

за результатами перевірки отримувати
та ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією;

подавати в письмовій формі свої
пояснення, зауваження або заперечення
до акта перевірки, складеного
інспекцією за результатами перевірки
(п.13 Порядку).

В ході судового розгляду судом
встановлено, що Інспекцією ДАБК у
Одеській області не було повідомлено
належним чином ПП «УТЕС - ОВ» про дату
та час здійснення перевірки з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
будівництва ПП «УТЕС - ОВ».

Аналіз вищезазначених норм чинного
законодавства та встановлені
обставини свідчать про те, що проведена
відповідачем перевірка та прийняті за
результатами перевірки відповідачем
акт, протокол та постанови, прийняті з
порушенням вимог законодавства у сфері
містобудування, державних будівельних
норм, стандартів і правил.

Зазначена перевірка здійснювалась за
відсутності власників та керівника
(підписанта) ПП «УТЕС - ОВ», чим було
порушено право позивача ознайомитися з
актом перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних,
норм стандартів і правил, надати свої
пояснення або зауваження щодо
здійснення перевірки.

Відповідно до п. 9, 10 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1995 р. №
244, про вчинення правопорушення у сфері
містобудівної діяльності керівник
структурного підрозділу інспекції,
його заступники, які згідно з
функціональними обов'язками
здійснюють державний
архітектурно-будівельний контроль, або
головний державний інспектор (далі -
уповноважена посадова особа інспекції)
складають протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності.

Уповноважена посадова особа інспекції
складає протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у двох
примірниках, один з яких надається під
підпис суб'єкту містобудування, що
притягається до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, не пізніше трьох робочих
днів з дня складення акта перевірки
такого суб'єкта містобудування.

Як встановлено судом, в порушення вимог
зазначеного Порядку №244, представнику
ПП «УТЕС - ОВ» не було надано примірник
протоколу про правопорушення під
підпис суб'єкту містобудування, що
притягається до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, не пізніше трьох робочих
днів з дня складення акта перевірки
такого суб'єкта містобудування, чим
було порушено право надати пояснення
та зауваження до протоколу, який є його
невід'ємною частиною, а також викласти
мотиви у разі відмови від його
підписання.

Відповідно до п. 17 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1995 р. №
244, справа може розглядатися за участю
суб'єкта містобудування, який
притягається до відповідальності, або
його уповноваженого представника,
експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду
справи повідомляються суб'єкту
містобудування, який притягається до
відповідальності, та іншим особам, які
беруть участь у розгляді справи, не
пізніше як за три доби до дня розгляду
справи.

Як встановлено судом, в порушення
зазначених вимог Порядку №244, особу,
яка притягується до відповідальності,
не було повідомлено про час і місце
розгляду справи про адміністративне
правопорушення не пізніше як за три
доби до дня розгляду справи.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що оскаржувані
постанови про накладення штрафу №
226/200-П та № 227/201-П від 11.08.2014 року
винесені на підставі Акту перевірки
від 31.07.2014 року та протоколу від 31.07.2014
року.

Однак, надати правову оцінку підставам
для проведення такої перевірки
неможливо через не виконання
відповідачем вимог суду щодо подання
копій документів, які були підставою
для проведення перевірки.

Слід також зазначити, що невиконання
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, приписів ст. 71 КАС
України, в частині ненадання письмових
доказів на підтвердження обставин, які
обумовили спірні правовідносини по
справі, унеможливлює встановлення
фактичних обставин щодо дійсного
перебігу проведення перевірки,
наявності встановлених порушень та
відповідності застосованих стягнень
до позивача.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем переконують у достатності
та доведеності позовних вимог.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправним акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності слід
зазначити наступне.

Відповідно до частини 4 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», посадові
особи інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів; складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону; видавати
обов'язкові до виконання приписи;
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
встановлена Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою КМУ
від 23.05.2011 року №553 ( далі - Порядок №553).

Відповідно до пункту 1 Порядку №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок. Позаплановою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Під час проведення
позапланової перевірки посадова особа
інспекції зобов'язана пред'явити
службове посвідчення та направлення
для проведення позапланової перевірки.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

У відповідності до п. 16 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року,
за результатам державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У відповідності до п. 17 Порядку, у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Аналізуючи наведені норми, суд
приходить до наступного висновку.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення перевірки
і є носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державного
архітектурно-будівельного контролю.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших публічно-правових відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Такий акт породжує права і обов'язки
тільки у того суб'єкта (чи визначеного
ними певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Тоді як, оскаржуваний акт перевірки не
поруджує, не змінює права і обов'язки
позивача по справі, оскільки рішенням,
яке впливає на його права у спірних
правовідносинах є постанови про
накладення штрафів № 226/200-П та № 227/201-П
від 11.08.2014р.

Таким чином, з огляду на вищезазначені
положення акт є службовим документом і
заявлення позовної вимоги про визнання
його протиправним є неналежним
захистом позивачем свого порушеного
права, а тому позовні вимоги у цій
частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень
порушені її права, свободи або
інтереси.

З наведених положень Кодексу
адміністративного судочинства
України вбачається, що дії суб'єктів
владних повноважень можуть бути
оскаржені в порядку адміністративного
судочинства, якщо такі дії порушують
права, свободи та інтереси позивача.

У частині 1 ст.2 КАС України та інших
положеннях КАС України йдеться про
захист не будь-якого інтересу, а тільки
того, що охороняється законом,
визначення якого наведено у Рішенні
Конституційного Суду від 01.12.2004р. №
18-рп/2004р.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте
відповідачем не доведено суду
правомірність та обґрунтованість
свого рішення.

Таким чином, суд вважає позов
обгрутнованим та таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163,
167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови № 226/200-П та № 227/201-П від
11.08.2014р. про накладення Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови № 226/200-П та № 227/201-П від
11.08.2014р. про накладення Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

10 листопада 2014 року