Справа № 826/12312/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві до
Малого приватного підприємства
«Традиція-98» про накладення арешту на
кошти та інші цінності на рахунках
платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У 19 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив накласти арешт на кошти та
інші цінності МПП «Традиція-98» на
рахунках у банку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 вересня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено позапланову виїзну
перевірку МПП «Традиція-98», про що
складено Акт від 08 травня 2013 року
№506/22.2-10/30045559.

Керуючись висновками зазначеного акту
перевірки, контролюючим органом
винесено податкові
повідомлення-рішення від 31 травня 2013
року № - про збільшення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 820 094 грн; від 31
травня 2013 року № - про збільшення
податкового зобов'язання з ПДВ у
розмірі 889 128 грн, всього на загальну
суму 1 709 222 грн.

Не погоджуючись із донарахованими
податковими зобов'язаннями, МПП
«Традиція-98» оскаржило вказані
податкові повідомлення-рішення до
суду.

В результаті чого, постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 листопада 2013 року у
справі №826/16348/14, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року, у задоволенні позову МПП
«Традиція-98» відмовлено повністю.

В подальшому, ДПІ у Оболонському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві проведено
документальну позапланову перевірку
МПП «Традиція-98», на підставі якої
складено акт від 27 серпня 2013 року
№403/26-54-22-02-10/30045559.

Враховуючи, викладені в акті перевірки,
допущені позивачем порушення,
контролюючим органом винесено
податкові повідомлення-рішення від 07
жовтня 2013 року № - про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 490 809 грн; від 07
жовтня 2013 року № - про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
467436 грн, всього на загальну суму 958 245
грн.

Не погодившись із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
МПП «Традиція-98» оскаржило їх до суду.

В результаті чого, постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 08 квітня 2014 року у
справі №826/3200/14, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року, в задоволенні позовних вимог МПП
«Традиція-98» відмовлено у повному
обсязі.

Окрім того, 20 червня 2014 року податковим
органом прийнято вимогу за №5991-25 на
суму 2046783 грн 62 коп., яка отримана
позивачем 07 липня 2014 року (а.с. 8).

З метою накладення арешту на кошти та
інші цінності на рахунках МПП
«Традиція-98», податковий орган
звернувся з відповідною заявою до суду.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
податковий орган звернувся до суду з
позовом про накладення арешту на кошти
та інші цінності МПП «Традиція-98»
раніше дня виникнення у податкового
органу права на стягнення податкового
боргу, підстав для задоволення вимог
немає.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є не вірною з огляду
на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 Кодексу у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54. 3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Однак, у визначений законом строк сума
грошового зобов'язання сплачена не
була.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п.п.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися - до суду щодо, накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Водночас, Вищий адміністративний суд
України своїм листом від 29.04.13 року
№642/12/13-13 визначив, що норма п.п. 20.1.33 п.
20.1 ст. 20 Податкового кодексу України є
імперативною і обов'язковою до
виконання, зміст її є самостійним,
чітким і зрозумілим. Норми п.п. 20.1.33 п. 20.1
ст. 20 та п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу
України не заперечують за змістом одна
одну, оскільки регулюють різні
правовідносини. Так, норми пункту 94.2
Податкового кодексу України
визначають загальні підстави для
застосування арешту як майна, так і
коштів платника податків. Натомість
п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України регулює інше коло суспільних
відносин, а саме питання накладення
арешту виключно на кошти платника
податків та інші цінності, що
знаходяться у банках, причому в
специфічній ситуації за відсутності
достатнього для погашення податкового
боргу майна.

За таких обставин позовна заява
податкового органу до суду з вимогою
про накладення арешту на кошти з
підстав, передбачених підпунктом п.п.
20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України, може здійснюватися без
урахування норми пункту 7.3 Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 10 жовтня 2013 року №568.

Водночас умовою застосування норми п.п.
20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України є відсутність у платника
податків майна, яке може бути
використане для погашення податкового
боргу.

Так, згідно наданої в судовому
засіданні, представником відповідача,
акту відмови платника податків від
опису майна у податкову заставу, МПП
«Традиція-98» не надано документів, що є
необхідними для такого опису.

Підсумовуючи вище викладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що оскільки у позивача
відсутня інформація про наявність
нерухомого майна, транспортних засобів
чи будь-якого іншого майна
зареєстрованого за відповідачем,
позовні вимоги контролюючого органу
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Що стосується позиції суду першої
інстанції щодо передчасного звернення
до суду з відповідним позовом, судова
колегія вважає її такою, що суперечить
положеннями КАС України, адже норми ПК
України, які регламентують звернення
податкового органу до суду з вимогами
про накладення арешту на кошти
платника податку, не визначають строку,
за настанням якого такий орган може
звернутись до суду.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки, судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим виникає необхідність у
задоволені апеляційної скарги та
відповідно у скасуванні постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 03 вересня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 вересня 2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві до Малого
приватного підприємства «Традиція-98»
про накладення арешту на кошти та інші
цінності на рахунках платника податків
- задовольнити в повному обсязі.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності Малого приватного
підприємства «Традиція-98» на рахунках
у банку:

Акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
МФО банку 351005, номери рахунків:

- 3800 (євро);

- 3800 (долар США);

- 3800 (українська гривня);

Публічного акціонерного товариства
«КБ «Хрещатик», МФО банку 300670, номер
рахунку;

- 7490 (українська гривня);

Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», МФО банку 322001, номер
рахунку:

- 5701 (українська гривня).

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.