Справа № 817/3128/14
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3128/14

29 жовтня 2014 року 15год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д.П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у місті
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- ДПІ у м. Рівному) звернулася до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1.) про стягнення
заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином. Просив
розгляд справи здійснювати без участі
представника податкового органу.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив.
Клопотань про розгляд справи без його
участі не подавав. Про дату, час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відправлений конверт, який повернувся
на адресу суду з відміткою "за
закінченням терміну зберігання"(а.с.19).

Згідно із частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому
засіданні подані письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити повністю, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою -
підприємцем виконавчим комітетом
Рівненської міської ради, відповідно
до копії Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
НОМЕР_3 (а.с.3). Відповідач взятий на
облік в органах державної податкової
служби 27.08. 2008 року за № 26898, що
підтверджується копією довідки про
взяття на облік платника податків від
27.08. 2008 року № 29-13/11338 (а.с. 4).

Судом встановлено, що за фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1.) рахується податковий борг по
єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3
209,98 грн.

Наявними матеріалами справи
стверджено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на
спрощеній системі оподаткування.
Нарахування авансових внесків для
платника єдиного податку
здійснювалося на підставі заяви
відповідача про застосування
спрощеної системи оподаткування № 4508
від 14.12. 2012 року(а.с.6-7).

Згідно із даних карток особових
рахунків вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не
сплачувалися щомісячні авансові
внески єдиного податку в сумі 1 905,68грн.,
в тому числі:

- за 2013 рік в сумі 444,08грн. (по термінах
сплати 20.11.2013 року на суму 214,68грн., 20.12.
2013 року на суму 229,40грн.);

- за 2014 рік в сумі 1461,60грн. (по термінах
сплати 20.01.2014 року на суму 243,60грн., 20.02.2014
року на суму 243,60грн., 20.03.2014 року на суму
243,60грн.,20.04.2014 року на суму 243,60грн.,
20.05.2014 року на суму 243,60грн., 20.06.2014 року
на суму 243,60грн.).

Разом з тим, за несвоєчасну сплату
єдиного податку до відповідача
застосовано штрафні санкції, згідно із
податкового повідомлення - рішення
форми "Ш" № від 01.08. 2014 року про
донарахування штрафних санкцій по
єдиному податку з фізичних осіб в сумі
1304,3грн. (а.с.9);

Наявність заборгованості в сумі 3
209,98грн. підтверджується карткою
особових рахунків (а.с.6-8) та
розрахунком суми податкового
боргу(а.с.11).

Статтею 67 Конституції України
закріплено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно із п.293.1 ст.293 цього Кодексу,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

На підставі п.295.1 ст.295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідно до п.295.2 ст.295 цього Кодексу,
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.

Згідно із п.122.1 ст.122 Податкового
кодексу України, несплата
(неперерахування) фізичною особою -
платником єдиного податку, визначеною
підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291
цього Кодексу, авансових внесків
єдиного податку в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом, тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 50
відсотків ставки єдиного податку,
обраної платником єдиного податку
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.56.18. ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Також, згідно із абз. 4 п.56.18. ст. 56 цього
Кодексу при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Враховуючи відсутність доказів
оскарження податкового повідомлення -
рішення форми "Ш" № від 01.08. 2014
року, грошове зобов'язання є
узгодженим.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України зазначається, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 було виставлено податкову
вимогу форми "Ф" від 24.12. 2013 року № 2733-17
на загальну суму 444,08грн.(а.с.10). У
встановленому порядку податкова
вимога не оскаржувалася.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 36.1. ст.36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу
передбачено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

У відповідності до п. 87.11. ст.87 цього
Кодексу орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На момент розгляду справи, у суду
відсутні докази сплати відповідачем
заборгованості в сумі 3 209,98 грн.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними у справі доказами та
підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (33024, АДРЕСА_1, код НОМЕР_2)
податкову заборгованість в сумі 3 209
(три тисячі двісті дев'ять) грн. 98 коп.,
яку перерахувати: єдиний податок з
фізичних осіб (код платежу 18050400) в
управління державної казначейської
служби в м. Рівному Рівненської
області, МФО 833017, , на
рахунок № 0002, на ім'я місцевого
бюджету м. Рівного.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д.П.