Справа № 823/2760/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
справа № 823/2760/14

м. Черкаси

15 год. 05 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
за довіреністю,

представника відповідача управління
Пенсійного фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області Кальченко О.Б. - за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору -
відділ Державної виконавчої служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому з урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність
УПФУ в Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області щодо
незабезпечення виконання чинних
рішень: ГУПФУ в Черкаській області №
6214/10 від 02.07.2013р.; УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області № 4953/02 від 29.07.2013р.;
ГУПФУ в Черкаській області № 2332/10 від
19.03.2014р.;

- зобов'язати УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області забезпечити
виконання чинного рішення ГУПФУ в
Черкаській області № 2332/10 від 19.03.2014р.,
яким в повному обсязі задоволено
скаргу ФОП ОСОБА_1 на вимогу № Ф-2-03 від
09.08.2013р. - вимогу скасовано;

- зобов'язати УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області скласти акт звірки
нарахування, обчислення та сплати
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на
01.10.2013р., з урахуванням чинного рішення
ГУПФУ в Черкаській області № 2332/10 від
19.03.2014р.;

- визнати вимоги № Ф-114-02 від 26.02.2013р., №
Ф-2-02 від 09.07.2013р. та № Ф-2-03 від 09.08.2013р.
такими, що не підлягають примусовому
виконанню, в зв'язку з їх скасуванням
органами ПФУ в адміністративному
порядку;

- стягнути з УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області на відшкодування
шкоди, завданої незаконним рішенням,
дією або бездіяльністю протиправно
стягнуті кошти в розмірі 4 010,30грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
процесі адміністративного оскарження
рішень відповідача (про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 недоїмки по сплаті єдиного
внеску), органами Пенсійного фонду
України вищого рівня встановлені
значні порушення законодавства,
внаслідок чого були скасовані вимоги
управління Пенсійного фонду України
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області: № Ф-114-02 від
10.05.2013р., № Ф-2-02 від 09.07.2013р. та № Ф-2-03 від
09.08.2013р., що підтверджується рішеннями:
ГУПФУ в Черкаській області № 6214/10 від
02.07.2013р.; УПФУ в Корсунь-Шевченківському
районі Черкаської області № 4953/02 від
29.07.2013р.; ГУПФУ в Черкаській області №
2332/10 від 19.03.2014р. Незважаючи на
вищевказані рішення органів ПФУ вищого
рівня, відповідачем було направлено до
відділу ДВС Корсунь-Шевченківського
РУЮ скасовані, а отже не чинні рішення,
в зв'язку з чим органом ДВС відкрито
протиправні виконавчі провадження: №
40465971 від 31.10.2013р., № 41829377 від 04.02.2014р. та
№ 44234652 від 01.08.2014р. Крім цього, позивач
наголосив, що на дату подання
відповідачем до ДВС заяви щодо
примусового виконання вимоги № Ф-2-03
від 09.08.2013р. на загальну суму 10 970,78грн.,
останньому було достовірно відомо про
її оскарження в адміністративному
порядку.

В судовому засіданні позивач, а також
його представник вимоги позовної заяви
підтримали та просили її задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення вимог ФОП ОСОБА_1
заперечила повністю, з підстав
викладених в запереченні, додатково
наголосивши, що дії відповідача по
прийняттю оскаржуваних вимог та
направленню їх на примусове виконання
до відділу ДВС Корсунь-Шевченківського
РУЮ повністю були вчинені на підставі,
в межах повноважень та у спосіб
передбачений Конституцією України та
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування». Крім
цього, зазначила, що оскільки
оскаржувані вимоги повністю пройшли
всі процедури узгодження, то з
урахуванням п.6.8 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування вони були
направлені до відділу ДВС для їх
виконання в примусовому порядку.

З огляду на вказані обставини,
представник відповідача просила
відмовити в задоволенні позовних вимог
ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відділу Державної
виконавчої служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду справи в
судове засідання не з'явилася,
заперечень, пояснень, або заяви про
розгляд справи за його відсутності на
адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, а також
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований, як суб'єкт
господарювання Корсунь-Шевченківською
районною державною адміністрацією
Черкаської області 04.07.1999р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
(свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця Серії
НОМЕР_2).

Матеріалами справи встановлено, що
УПФУ в Корсунь-Шевченківському районі
були сформовані та направлені на
адресу позивача наступні вимоги про
сплату недоїмки по єдиному внеску:

- 31.01.2012р. УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області на підставі ст. 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» була
сформована вимога № Ф-2-01 (а.с.11).
Зазначеною вимогою ФОП ОСОБА_1
зобов'язано доплатити недоїмку по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011р. на
загальну суму 4 010,30 грн. Вказана вимога
була оскаржена позивачем в
адміністративному порядку до
відповідача, а також до органів
Пенсійного фонду України вищих рівнів,
проте рішеннями суб'єктів владних
повноважень, скарги ФОП ОСОБА_1
залишені без задоволення, а вимога без
змін.

- 26.02.2013р. УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області сформувало вимогу
№ Ф-114-01 на суму 8 582,72грн. (а.с.12).
Зазначена вимога також була оскаржена
позивачем в адміністративному порядку,
проте рішеннями органів Пенсійного
фонду України вищих рівнів була
залишена без змін.

- 10.05.2013р. УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області сформовано вимогу
№ Ф-114-02 про сплату ФОП ОСОБА_1 недоїмки
по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 9 776,75грн.
(а.с.13). Вимога була оскаржена позивачем
у встановлені законом терміни до
відповідача та до ГУ ПФУ в Черкаській
області, який своїм рішенням від
02.07.2013р. № 6214/10 (а.с.16-20) скаргу ФОП ОСОБА_1
задовольнив, а оскаржувану вимогу
скасував, у зв'язку з порушенням
відповідачем п. 6.4 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та зобов'язав
останнього сформувати на направити
скаржнику вимогу про сплату недоїмки
відповідно до вимог вищевказаної
Інструкції. Рішення ГУ ПФУ в Черкаській
області від 02.07.2013р. № 6214/10 було
оскаржено до Пенсійного фонду України,
який своїм рішенням скаргу відповідача
залишив без розгляду.

- 09.07.2013р. УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області сформовано вимогу
№ Ф-2-02 про сплату ФОП ОСОБА_1 недоїмки
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 9 776,75грн.
(а.с.14). За наслідками адміністративного
оскарження вищевказаної вимоги,
рішенням УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі від
29.07.2013р. № 4953/02 (а.с.21) вимога № Ф-2-02 від
09.07.2013р. була визнана недійсною.

- 09.08.2013р. УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області на підставі ст.25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
сформовано вимогу № Ф-2-03 (а.с.15) про
сплату ФОП ОСОБА_1 недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
загальну суму 10 970,78грн. (4 010,30грн. за
2011р. + 4 572,42грн. за 2012р. + 1 194,03грн. за І
квартал 2013р. + 1 194,03грн. за ІІ квартал
2013р.). Вказана вимога була оскаржена до
відповідача (а.с.28-30), який своїм
рішенням від 14.10.2013р. № 6498/02 (а.с.31-33)
оскаржувану вимогу залишив без змін, а
відповідну заяву скаржника - без
задоволення. В подальшому, ФОП
ОСОБА_1 оскаржив зазначену вимогу до ГУ
ПФУ в Черкаській області (а.с.35-39), яке
своїм рішенням від 10.12.2013р. № 11869/10
(а.с.41-43) скаргу позивача задовольнило
частково, скасувавши рішення УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області від 14.10.2013р. № 6498/02
про розгляд заяви про узгодження
вимоги щодо сплати недоїмки від № Ф-2-03
від 09.08.2013р., в частині стягнення
заборгованості за ІІ квартал 2013р. в
розмірі 1 194,03грн.

Рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від
10.12.2013р. № 11869/10 було оскаржено ФОП
ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України
(а.с.44-48), який своїм рішенням від 19.02.2014р.
№ 4550/09-10 (а.с.49-50) скасував оскаржуване
рішення ГУ ПФУ в Черкаській області, а
скаргу позивача направив на новий
розгляд до ГУ ПФУ в Черкаській області.

На задоволення вимог Пенсійного фонду
України, рішенням ГУ ПФУ в Черкаській
області від 19.03.2014р. № 2332/10 (а.с.22-24)
скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено, а рішення
УПФУ в Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області від 14.10.2013р. № 6498/02
про розгляд заяви щодо узгодження
вимоги № Ф-2-03 від 09.08.2013р. про сплату
недоїмки в розмірі 10 970,78грн. -
скасовано.

Судом встановлено, що станом на 15.09.2014р.
на примусовому виконанні в органах ДВС
перебувають дві вимоги про сплату
недоїмки: № Ф-114-01 на суму боргу 4
572,42грн., та № Ф-2-02 на суму боргу 1 194,03грн.

Крім цього, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1
погасив заборгованість по вимозі №
Ф-2-01 від 31.01.2012р. в розмірі 4 010,30грн.
(недоїмка за 2011р.), в зв'язку з чим УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області 04.07.2014р. було
відкликано вказану вимогу з органу ДВС.

З урахуванням вищевказаного, вирішуючи
спір по суті, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, є Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010р. (надалі - Закон № 2464), що набрав
чинності з 01.01.2011р.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2464, єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно п. 4 ч. 1 ст.
4 Закону № 2464 є, зокрема, фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Страхувальниками, в свою чергу,
вважаються роботодавці та інші особи,
які відповідно до Закону № 2464
зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

З огляду на викладені вище норми Закону
№ 2464 позивач є страхувальником, в
розумінні цього Закону, та перебуває на
обліку як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464,
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування зобов'язаний,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Так, платники єдиного внеску, зазначені
у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний рік, до 10 лютого
наступного року, крім фізичних осіб -
підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, та членів сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок, що передбачено ч. 8 ст. 9 Закону №
2464).

Частиною 8 зазначеної статті також
передбачено, що періодом, за який
платники єдиного внеску подають
звітність до органу доходів і зборів
(звітним періодом), є календарний
місяць, крім платників, зазначених у пп.
4 і 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, для яких
звітним періодом є календарний рік.

Сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені Законом № 2464, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, визнається
недоїмкою.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону № 2464, орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-5 від 27.09.2010р. (надалі -
Інструкція), яка діла на час виникнення
спірних відносин, вимога про сплату
боргу формується на підставі актів
документальних перевірок, інформації
органів державної податкової служби,
звітів платника про нарахування
єдиного внеску та облікових даних з
карток особових рахунків платників за
формою згідно з додатком 4 до цієї
Інструкції (для платника - юридичної
особи) або за формою згідно з додатком 5
до цієї Інструкції (для платника -
фізичної особи).

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею (ч. 4 ст. 25
Закону № 2464).

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку. У разі якщо згоди з
органом доходів і зборів не досягнуто,
платник єдиного внеску зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею протягом
десяти календарних днів з дня
надходження рішення відповідного
органу доходів і зборів або оскаржити
вимогу до органу доходів і зборів
вищого рівня чи в судовому порядку (ч. 4
статті 25 Закону № 2464).

Відповідно до п.п. «б» п. 6.7 Інструкції,
вимога вважається відкликаною, якщо
орган Пенсійного фонду скасовує або
змінює раніше зазначену суму боргу
внаслідок її узгодження або
оскарження.

Пунктом 2.3 Порядку розгляду органами
Пенсійного фонду України скарг на
рішення про накладення штрафу,
нарахування пені та заяв платників при
узгодженні ними вимоги про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України № 22-7 від 08.10.2010р. (надалі -
Порядок), який діяв на час виникнення
спірних відноси визначено, що заява про
узгодження вимоги розглядається
територіальним органом Пенсійного
фонду протягом трьох робочих днів,
наступних за днем отримання заяви.

За результатами розгляду заяви про
узгодження вимоги територіальний
орган Пенсійного фонду зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
повідомити про нього особу, що подала
заяву (п. 2.4 Порядку).

Згідно п. 2.5 Порядку, територіальний
орган Пенсійного фонду приймає одне з
таких рішень: про повне або часткове
задоволення заяви платника єдиного
внеску про узгодження вимоги,
скасування оскарженої вимоги та
надсилання платнику нової вимоги; про
залишення вимоги без змін, а заяви
платника єдиного внеску без
задоволення; про залишення заяви
платника єдиного внеску в межах
процедури узгодження вимоги без
розгляду.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, а також дослідивши
матеріали справи суд дійшов висновку,
що оскільки рішенням ГУ ПФУ в
Черкаській області від 19.03.2014р. № 2332/10
було скасовано рішення УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області від 14.10.2013р. № 6498/02
про залишення без задоволення заяви
ФОП ОСОБА_1 щодо узгодження вимоги про
сплату недоїмки № Ф-2-03 від 09.08.2013р. та,
як наслідок, задоволено скаргу
останнього від 09.10.2013р., згідно якої
позивач просив скасувати вищевказану
протиправну вимогу, як таку, що
суперечить діючому чинному
законодавству України, то зазначене
фактично свідчить про скасування
вимоги УПФУ в Корсунь-Шевченківському
районі Черкаської області № Ф-2-03 від
09.08.2013р. про сплату ФОП ОСОБА_1 недоїмки
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 10 970,78грн.,
в адміністративному порядку.

Оскільки, вимога № Ф-2-03 від 09.08.2013р. була
скасована, то в даному випадку, у
відповідності до норм чинного
законодавства, відповідач був
зобов'язаний її відкликати та прийняти
рішення про надіслання позивачу нової
вимоги, з урахуванням рішенням ГУ ПФУ в
Черкаській області від 19.03.2014р. № 2332/10,
чого зроблено не було.

Більш того, суд зазначає, що в порушення
вимог вищевказаного рішення ГУ ПФУ в
Черкаській області, яке на час розгляду
справи оскаржене та скасоване не було,
а отже було чинним та обов'язковим для
виконання УПФУ в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області, відповідачем не
було складено акт звірки нарахування,
обчислення та сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування по ФОП ОСОБА_1 станом на
01.10.2013р., що свідчить про порушення
суб'єктом владних повноважень ст. 25
Закону № 2464.

Тобто, вимоги 1-3 позовної заяви ФОП
ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що в даному випадку
підлягає задоволенню також вимога ФОП
ОСОБА_1 стосовно повернення з
відповідача протиправно стягнутих
коштів у розмірі 4 010,30грн., на виконання
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області № 2332/10 від 19.03.2014р.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 в добровільному порядку
погасив заборгованість по вимозі №
Ф-2-01 від 31.01.2012р. в розмірі 4 010,30грн.
(недоїмка за 2011р., яка була складовою
частиною скасованої вимоги № Ф-2-03 від
09.08.2013р. на загальну суму 10 970,78грн.), що
підтверджується копією квитанції №
к17/3/81 від 03.07.2014р. (а.с.27).

Таким чином, оскільки вимога
відповідача № Ф-2-03 від 09.08.2013р. є
фактично скасованою, то неправомірним
є також рішення про прийняття відносно
ФОП ОСОБА_1 вимоги № Ф-2-01 від 31.01.2012р. про
стягнення заборгованості по сплаті
єдиного внеску та, як наслідок,
безпідставним стягнення з останнього
заборгованості в розмірі 4 010,30грн., в
зв'язку з чим сплачені кошти підлягають
поверненню фізичній особі-підприємцю.

Щодо позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо
визнання вимог відповідача № Ф-114-02 від
26.02.2013р., № Ф-2-02 від 09.07.2013р. та № Ф-2-03 від
09.08.2013р. такими, що не підлягають
примусовому виконанню, в зв'язку з їх
скасуванням органами ПФУ в
адміністративному порядку, суд вважає
за необхідне зазначити, що питання
стосовно примусового виконання вимог
територіального органу Пенсійного
фонду України, які скасовані в
адміністративному порядку, мають
вирішуватись при оскарженні постанови
державного виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження або
зобов'язання державного виконавця
вчинити певні дії, що, в свою чергу,
виключає задоволення позовних вимог в
цій частині.

Відповідно ж до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу (ч.1 ст.
71 КАС України).

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області відносно
незабезпечення виконання рішень
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області № 6214/10 від
02.07.2013 р., № 4953/02 від 29.07.2013 р. та № 2332/10
від 19.03.2014 р.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області забезпечити
виконання рішення №2332/10 від 19.03.2014 р.
про скасування вимоги № Ф-2-03 від 09.08.2013
р. на суму 10970 грн. 78 коп.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області скласти акт звірки
нарахування, обчислення та сплати
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування по фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 станом на
01.10.2013р. з урахуванням рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області № 2332/10 від
19.03.2014р., згідно якого вимога № Ф-2-03 від
09.08.2013р. про сплату фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 10970 грн. 78
коп. скасована в адміністративному
порядку.

Стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 протиправно стягнуті кошти у
розмірі 4010 грн. 30 коп. на виконання
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області № 2332/10 від 19.03.2014 р.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача сплачений ним
судовий збір у розмірі 127 (сто двадцять
сім) грн. 89 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка підлягає поданню до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. У
разі застосування судом частини 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною 4 статті 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений
07.11.2014р.