Справа № 2а-229/4/2013
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 р.Справа №
2а-229/4/2013Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 30.01.2013р. по
справі № 2а-229/4/2013

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

05.12.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області (далі по
тексту - УПФУ в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі, відповідач),
в якому просив суд :

1. Визнати поважними причини пропуску
строку звернення до адміністративного
суду, поновити строк звернення до
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправною відмови
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області в перерахунку
неоподаткованого щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01 січня 2012 року та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплати неоподаткованого щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01 січня 2012 року, відповідно
до довідки ТУ ДСА України у Донецькій
області про суддівську винагороду
судді місцевого суду, що працює на
відповідній посаді, з 01.01.2012 року.

2. Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області в перерахунку
неоподаткованого щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01 січня 2012 року.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити перерахунок та
виплату неоподаткованого щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01 січня 2012 року, 01 квітня 2012
року, 01 липня 2012 року відповідно до
довідок ТУ ДСА України у Донецькій
області про суддівську винагороду
судді місцевого суду, що працює на
відповідній посаді, з 01.01.2012 року, у
розмірі 90% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням фактично
отриманих сум.

4. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області з 01 січня 2012 року і до зміни
законодавства нараховувати та
виплачувати позивачеві щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці згідно вимог статей 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи», у
розмірі 90% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Ухвалою Дружківського міського суду
Донецької області від 30.01.2013 року по
справі № 2-а/229/4/2013 поновлено ОСОБА_1
строк звернення до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області за захистом
порушених прав.

Постановою Дружківського міського
суду Донецької області від 30.01.2013 року
по справі № 2-а/229/4/2013 позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області ОСОБА_1 у
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку зі збільшенням
розміру заробітної плати судді
місцевого суду, що працює на
відповідній посаді з 01 січня 2012 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівка та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, з 01.01.2012 року згідно з вимогами
ст. 129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» на підставі довідок
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Донецькій області про розмір
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, яка
враховується при призначені
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці у розмірі
90% грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного утримання, з
урахуванням фактично отриманих сум.

В решті позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Дружківського міського суду Донецької
області від 30.01.2013 року по справі №
2-а/229/4/2013 скасувати, прийняти рішення,
яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав, що позивачеві було
правомірно відмовлено у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, оскільки частиною 4 статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" здійснення такого перерахунку
у зв'язку зі зміною розміру суддівської
винагороди діючих суддів передбачено
лише для суддів Конституційного Суду
України. Крім того, зазначив, що
позивачем при зверненні до УПФУ в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області не було
надано належним чином оформленої
довідки про заробітну плату. У зв'язку з
викладеним, позивачеві було направлено
рішення від 05.07.2012 року № 24 про відмову
в перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання по заробітній
платі. Пояснив, що позивачем також були
подані заяви про перерахунок пенсії
від 03.07.2012 року та 02.10.2012 року, до яких
було додано довідки про заробітну
плату, однак, у зв'язку з відсутністю за
вищевказаний період змін розмірів
грошового утримання суддів
Конституційного Суду України,
позивачеві у проведенні такого
перерахунку було відмовлено. З
посиланням на рішення Ради суддів
України від 22.06.2007 року № 84 вказує, що
при нарахуванні щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
необхідно виходити із заробітної плати
за останньою займаною посадою, яку
займав суддя до виходу у відставку на
час подання заяви про відставку або на
час прийняття рішення про відставку
судді органом, що його обрав або
призначив, за вибором судді. З
вказівкою на ч.1 ст.2 Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ч.5 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», зазначив,
що максимальний розмір щомісячного
грошового утримання позивача як судді
у відставці не повинен перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Враховуючи викладене,
вважає, що підстави для обчислення
грошового утримання судді, який вийшов
у відставку, із грошового утримання
діючого судді станом на вересень 2012
року та, відповідно, для задоволення
позовних вимог, відсутні.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, клопотання
відповідача про розгляд справи за
відсутності його представника, колегія
суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач є суддею у
відставці і отримує довічне грошове
утримання судді у відставці з
01.01.2011року, призначене відповідно до
Закону України «Про статус суддів» від
15.12.1992 року.

Згідно з довідками про заробітну плату
для обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
виданими Територіальним управлінням
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області від 25.06.2012
року за № 08-23/1309, № 08-23/1310 від 25.06.2012 року,
від 14.08.2012 року № 1607, за період з січня
по вересень 2012року, вбачається, що
заробітна плата, яка враховується при
призначенні щомісячного грошового
утримання суддям у відставці згідно зі
ст. 129 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" №2453-VI, склала 15451,20 грн.,
15753,60 грн., 15868,80 грн. відповідно (а.с.10,36).

Позивач вперше звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
розміру щомісячного довічного
грошового утримання у лютому 2012 року,
однак відповіді не отримав.

У жовтні 2012 року позивачем отримано від
відповідача рішення № 2/459 від 05.03.2012
року, прийняте за результатами
розгляду звернення від 28.02.2012 року щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, яким відповідач
відмовив позивачу у проведенні такого
перерахунку з посиланням на ст. 43
Закону України "Про статус суддів",
Порядок подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного Фонду
України", якими, на думку відповідача,
не передбачено проведення
перерахунків довічного грошового
утримання (а.с.12-13).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач 03.07.2012 року
звернувся до УПФУ в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області із заявою щодо проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, додавши до заяви
довідку Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці від 25.06.2012
року № 08-23/1310.

Рішенням УПФУ в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області № 24 від 05.07.2012 року позивачеві
було відмовлено у проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання з підстав,
аналогічних наведеним у рішенні № 2/459
від 05.03.2012 року (а.с.15- 16).

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання, позивач
звернувся до суду з даним позовом про
їх оскарження, зобов`язання здійснити
перерахунок та провести відповідні
виплати довічного грошового утримання
судді на підставі вищезазначеної
довідки ТУ ДСА у Донецькій області.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
наявності у позивача права на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 90%
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді, визначеного у
довідках ТУ ДСА у Донецькій області, з
01.01.2012 року, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового забезпечення, а також з
неправомірності відмови відповідача у
здійсненні перерахунку пенсії
позивачеві.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання УПФУ в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області нараховувати
та виплачувати позивачеві щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці згідно вимог статей 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи», у
розмірі 90% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, до зміни законодавства суд
першої інстанції виходив з їх
необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно зі статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У відповідності до статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Як встановлено частиною 1 статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" судді, який вийшов у відставку,
після досягнення чоловіками віку 62
роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання. До досягнення віку,
встановленого першим реченням цієї
частини, право на пенсію за віком або
щомісячне довічне грошове утримання
мають чоловіки 1955 року народження і
старші після досягнення ними такого
віку: 60 років - які народилися по 31
грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які
народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня
1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня
1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6
місяців - які народилися з 1 січня 1955
року по 31 грудня 1955 року.

Частиною 3 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (в редакції
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року)
передбачено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання, збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

У разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок (ч.4 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання суддів у відставці
безпосередньо пов'язаний із розміром
заробітної плати працюючих суддів
відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

Згідно з довідками Територіального
Управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області від 25 червня 2012р № 08-23/1309, №
08-23/1310, від 14 серпня 2012року № 1607,
заробітна плата працюючого на
відповідній посаді судді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
згідно ст.129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» склала : з 01
січня 2012 року - 15451,20 грн., у т.ч. оклад -
8584,00 грн., надбавка за вислугу років, 70% -
6008,80 грн., доплата за перебування на
адмінпосаді 10% - 858,40 грн.; з 01 квітня 2012
року - 15753,60 грн., у т.ч. оклад - 8752,00 грн.,
надбавка за вислугу років, 60% - 6126,40 грн.,
доплата за перебування на адмінпосаді
10% - 857,40 грн.; з 01 липня 2012 року становить
15868,80 грн., у т.ч. : оклад - 8816,00; надбавка
за вислугу років 70% - 6171,20 грн., доплата
за перебування на адмінпосаді - 881,60
грн.

При цьому, стаж роботи ОСОБА_1, який дає
право на відставку та отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, складає 30
років, що свідчить про наявність у
позивача права на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі 90% заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді.

Так, згідно з даними трудової книжки
позивач з 14.12.1970 року працював суддею
Костянтинівського міського суду
Донецької області, Костянтинівського
районного суду Донецької області, з 1976
року - головою Костянтинівського
міського суду, з 1999 року - головою
Костянтинівського районного суду по
день виходу у відставку (18.12.2000 року)
(а.с.17-21).

При цьому, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити, що обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання,
передбачені частинами 3 та 5 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», були внесені на
підставі Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VІ (далі по тексту -
Закон № 3668-VІ).

Так, підпунктом 21 пункту 6 Розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону № 3668-VІ у частині третій Закону
перше речення після цифр і слів "80
відсотків грошового утримання судді"
доповнено словами і цифрами "з якого
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Частину 5 статті 138 Закону «Про
судоустрій і статус суддів» було
викладено у такій редакції: «Виплата
щомісячного довічного грошового
утримання, призначеного відповідно до
цієї статті, на період роботи на
посадах, які дають право на його
призначення або право на призначення
пенсії" в порядку та на умовах,
передбачених законами України «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність», «Про
статус народного депутата України»,
«Про державну службу» припиняється. На
цей період призначається і
виплачується пенсія відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України».

Пунктом 1 Розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону № 3668-VІ
встановлено, що цей Закон набирає
чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу
одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто
тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6
розділу II цього Закону, які набирають
чинності з 1 січня 2012 року.

При цьому, приписами п.2 цього Розділу
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
працюючим пенсіонерам, встановлений
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким призначена пенсія
(щомісячне довічне грошове утримання)
та які влаштувалися на роботу до
набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з огляду на те, що пенсія
позивачеві була призначена у 2000 році
згідно із Законом України «Про статус
суддів», щомісячне довічне грошове
утримання позивачеві згідно з Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» з 01.01.2011 року, обмеження розміру
довічного грошового утримання,
передбачені ч.ч.3 та 5 ст.138 Закону
України «Про судоустрій і статус
судді» до позивача не можуть бути
застосовані.

Крім того, 03.06.2013р. було прийнято
Рішення Конституційного Суду України
№ 3- рп/2013, яким положення ч.3 ст.138, а
також положення першого, другого,
третього речень частини п'ятої статті
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», якими запроваджувалось
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання суддів, було визнано
неконституційними.

Так, у п.7. Рішення № 3-рп/2013 від 03.06.2013
року Конституційний Суд України
вказав, що Закон N 3668, поширюючи дію
положень абзацу другого пункту 2
розділу II "Прикінцеві та перехідні
положення", як вбачається з їх змісту,
на правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), залишив
незмінним зміст права на пенсію та
щомісячне довічне грошове утримання
суддів, але звузив обсяг цього права та
встановив обмеження в перерахунках
передбачених законами України пенсій
та щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, чим
знизив досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Таким чином,
зазначені положення Закону N 3668 в
частині поширення їх дії на Закон N 2453
стосовно виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) суддів
у відставці суперечать вимогам частини
першої статті 126 Конституції України.

У зв'язку з чим, дія абзацу другого
пункту 2 розділу II "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону N 3668 не
поширюється на правовідносини щодо
виплати суддям пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (п.8
Рішення).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у відповідача обов'язку
здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2012 року
перерахунок та провести відповідні
виплати щомісячного грошового
утримання на підставі довідок ТУ ДСА
України в Донецькій області про розмір
заробітної плати, працюючого на
відповідній посаді судді, яка
враховується при призначені
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці в розмірі
90% грошового утримання судді,
працюючого на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного утримання, з
урахуванням фактично отриманих сум.

Твердження відповідача про те, що
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді
передбачено виключно для суддів
Конституційного Суду України, колегією
суддів не беруться до уваги, з огляду на
таке.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суди
загальної юрисдикції утворюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні є
Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч.4 ст. 17
вказаного Закону, єдність системи
судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема: єдиними
засадами організації та діяльності
судів; єдиним статусом суддів; єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів; фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що суддею є громадянин України, який
відповідно до Конституції України (
254к/%-ВР ) та цього Закону призначений чи
обраний суддею, займає штатну
суддівську посаду в одному з судів
України і здійснює правосуддя на
професійній основі. Судді в Україні
мають єдиний статус незалежно від
місця суду в системі судів загальної
юрисдикції чи адміністративної посади,
яку суддя обіймає в суді.

Згідно ч.5 ст.109 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" за суддею,
звільненим за його заявою, про
відставку, зберігається звання судді
га гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судді, що працюють або
працювали у системі судів загальної
юрисдикції, не повинні ставитись у менш
вигідне становище в питаннях
пенсійного забезпечення, а саме
нарахування та виплати довічного
грошового утримання судді у відставці,
порівняно із суддями Конституційного
Суду України.

Відповідно до п. 2.2 Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03.06.2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці),
визначені Конституцією та законами
України гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.
Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення (суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо) та надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці.
Право судді у відставці на пенсійне або
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією належного здійснення
правосуддя і незалежності працюючих
суддів та дає підстави висувати до
суддів високі вимоги, зберігати довіру
до їх компетентності і
неупередженості. Щомісячне довічне
грошове утримання судді спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага, зокрема обіймати
будь-які інші оплачувані посади,
виконувати іншу оплачувану роботу.
Конституційний принцип незалежності
суддів означає, в тому числі,
конституційно обумовлений імператив
охорони матеріального забезпечення
суддів від його скасування чи зниження
досягнутого рівня без відповідної
компенсації як гарантію недопущення
впливу або втручання у здійснення
правосуддя.

Таким чином, конституційний статус
судді передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Отже, колегія суддів підтверджує,
що при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду з наведених вище підстав не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 30.01.2013р. по справі № 2а-229/4/2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.