Справа № 810/2444/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2444/14
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко
Суддя-доповідач: Гром
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсан-Буд» до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
03.04.2014 № та № .

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
посадовими особами Броварської ОДПІ
була проведена фактична перевірка
господарських одиниць позивача - офісу,
який розташований за адресою: Київська
область, м. Бровари, вул. Київська, буд 135
та територій будівельних майданчиків,
які розташовані за адресою: Київська
область, м. Бровари, вул. В'ячеслава
Чорновола та вул. Київська, буд. 243 з
питань дотримання законодавства щодо
укладення трудових договорів,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки складений
акт від 14.03.2014 № 170/17-03, який
зареєстрований в Броварській ОДПІ
14.03.2014, реєстраційний № 170/17-03 (надалі -
Акт перевірки).

На підставі Акта перевірки, відповідно
до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України,
Броварською ОДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення форми «Р» від
03.04.2014: № , згідно з яким
позивачеві збільшено суму єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4065,24
грн., у тому числі, за основним платежем
- 3252,19 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 813,05 грн. та №
, згідно з яким позивачеві
збільшено податкові зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб на суму
1583,04 грн., у тому числі, за основним
платежем - 1266,43 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 316,61
грн.

Позивач, вважаючи дані податкові
повідомлення-рішення неправомірними,
звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
колегія суддів.

Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2
статті 164, Податкового кодексу України,
до загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються доходи у вигляді
заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту).

В силу положень пункту 171.1 статті 171
Податкового кодексу України, особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є, зокрема, роботодавці:
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до наказів ТОВ «Арсан-Буд»
від 09.04.2013 № 13-к, від 25.11.2013 № 38-к, від
01.02.2013 № 3-к «Про прийняття на роботу»,
ОСОБА_3 прийнятий на посаду геодезиста
з 09.04.2013, ОСОБА_4 прийнятий на посаду
головного енергетика з 25.11.2013, ОСОБА_5
прийнятий на посаду головного інженера
з 01.02.2013.

Водночас, відповідно до письмових
пояснень, відібраних під час
проведення фактичної перевірки,
громадянин ОСОБА_3 зазначив, що працює
на ТОВ «Арсан-Буд», починаючи з березня
2013 року, громадян ОСОБА_4 зазначив, що
працює на ТОВ «Арсан-Буд», починаючи з
01.11.2013 та громадянин ОСОБА_5 зазначив, що
працює на ТОВ «Арсан-Буд», починаючи з
листопада 2012 року.

Разом з тим, в ході судового розгляду
справи встановлено, що в ході
проведення перевірки зазначеним
особам було запропоновано надати
пояснення, зокрема, щодо періоду роботи
із вказівкою на дату, число та місяць,
режим роботи, розмір фактично
отриманої заробітної плати, строки її
видачі та особу, яка здійснює
нарахування та видачу заробітної
плати.

Також згадані працівники зазначили, що
посадова особа податкового органу не
надала їм можливості з'ясувати дату
прийняття на роботу у відділі кадрів та
пояснила, що її можливо зазначити
приблизно. У зв'язку з цим, у письмових
поясненнях, наданих під час проведення
перевірки, вони вказали приблизну дату
початку роботи та не усвідомлювали про
можливе настання негативних наслідків.

Водночас, зазначені особи, які були
допитані в судовому засіданні
зазначили, що фактично були допущені до
робочих місць після ознайомлення з
наказами ТОВ «Арсан-Буд» про прийняття
їх на роботу.

Крім того, відповідачем не було надано
і письмових пояснень гр. ОСОБА_6 та не
повідомлено про причини неможливості
їх надання.

Водночас, позивачем було зазначено, що
вказаний громадянин є працівником ТОВ
«АВН Капітал» та ніколи не працював на
ТОВ «Арсан-Буд». Відповідачем вказане
твердження не спростовано.

Щодо розрахунку податкових
зобов'язань, визначених позивачеві
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями, представник
відповідача у судовому засіданні
пояснив, що розмір податкових
зобов'язань та єдиного внеску було
визначено з урахуванням даних про
розмір заробітної плати, зазначених
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
письмових поясненнях.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що у
письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначено,
що він не пам'ятає розміру заробітної
плати, ОСОБА_5 залишив дану графу не
заповненою, а ОСОБА_3 зазначив «згідно
заробітної плати».

Тобто, наявні у матеріалах справи
письмові пояснення не містять жодних
арифметичних даних щодо розміру
отриманої заробітної плати.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що податковим органом не
доведено правомірність розміру
застосованих санкцій, оскільки не
надано математичного розрахунку
застосованих санкцій та не наведено
вихідних даних, які передували йому.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про не доведення
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, правомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства, а отже, не підлягають
задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.