Справа № 194/117/14-а(2а/194/39/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2014 рокусправа №
194/117/14-а(2а/194/39/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційні скарги
ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернівка
Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 25
березня 2014 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в в м.
Тернівка Дніпропетровської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20.01.2014 року звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила:

- визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та суми індексації, з яких
проводилося нарахування та сплата
збору на загальне обов'язкове пенсійне
страхування, з 17.03.2011 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, а також сум індексації,
зазначених у довідках №719/01-15 від 17.03.2011
року, №4231/01-13 від 02.12.2013 року, з яких
сплачено збір на загальне обов'язкове
пенсійне страхування з урахуванням
фактично отриманих виплат відповідно
до Закону України "Про державну службу"
з 17.03.2011 року.

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 25
березня 2014 року позовні вимоги
задоволені частково.

Не погодившись з постановою суду
позивач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить змінити
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Відповідач також подав апеляційну
скаргу, в обґрунтування якої послався
на те, що відповідно до статті 33 Закону
України «Про державну службу»
матеріальна допомога не є складовою
заробітної плати, а тому не може
враховуватись при обчисленні пенсії,
просив прийняти нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, що позивачу з
17.03.2011 року призначено пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
державну службу". При розрахунку пенсії
не були враховані виплати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
суми індексації заробітної плати, з
яких сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування .

03.12.2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
зробити їй перерахунок пенсії
відповідно до наданих уточнюючих
довідок про заробітну плату №4230/01-13 від
02.12.2013 року, №4231/01-13 від 02.12.2013 року.

Листом від 13.01.2014 року №О-1/05/12
відповідач у здійсненні такого
перерахунку відмовив з посиланням на
те, що відповідно до положень ст.33
Закону України "Про державну службу"
матеріальна допомога не є складовою
заробітної плати, а тому не може
враховуватись при обчисленні пенсії
(а.с.10-11).

При вирішенні спору колегія суддів
виходить з правової позиції Верховного
Суду України, викладеній в постанові
від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11,
яка відповідно до статті 244-І КАС
України є обов'язковою для
застосування в судовій практиці, і
зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про
необхідність врахування при
перерахунку пенсії позивачу сум суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації заробітної
плати, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Доводами апеляційних скарг зазначені
обставини не спростовані.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління
Пенсійного фонду України в в м.
Тернівка Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 25
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова