Справа № 263/7008/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 р. Справа № 263/7008/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області на
постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
04.08.2014р. по справі № 263/7008/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2014р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
Донецької області (надалі -
відповідач) про зобов'язання
нарахування та виплати підвищення до
пенсії як "Дитині війни" у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2014 року.

04.08.2014р. постановою Жовтневого
районного суду м.Маріуполя Донецької
області позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
Донецької області щодо не нарахування
та не виплати ОСОБА_1 підвищення до
пенсії відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
починаючи з 21 січня 2014 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
починаючи з 21 січня 2014 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову,
якою повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог. Скаржник зазначає, що
приймаючи зазначену постанову суд
першої інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
постанови КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381
та ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України справа розглядається у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач
відповідно до ст.1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" має
статус дитини війни та за приписами ст.6
цього Закону має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
повинен був, відповідно діючої статті
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей", виплачувати позивачу щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи із розміру пенсії, визначеної
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції .

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначено лише в ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір немає.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нарахування та виплата у
спірному періоді дітям війни
підвищення до пенсії або щомісячного
грошового довічного утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, повинні
здійснюватися відповідно до вимог
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та в ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до вимог ч.2 ст.19
Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та ч.4 ст.9 КАС України,
відповідач у спірному періоді до
позивача безпідставно застосовував
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011р. за № 1381, оскільки повинен
був діяти у відповідності з приписами
діючої норми ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", яка має
вищу юридичну силу ніж зазначена
постанова, нараховувати та здійснювати
позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначено ч. 1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки, наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії,
встановленої ст.46 Конституції України
та права на отримання доплати до
пенсії, передбаченої ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Пенсійний фонд України діє відповідно
до Положення "Про Пенсійний фонд
України" і здійснює свої повноваження
на підставі п.15 зазначеного положення
через створені в установленому порядку
територіальні управління. Відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Таким чином, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що обов'язок
по нарахуванню та виплаті доплати до
пенсії позивача, передбаченої ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" покладено саме на
управління пенсійного фонду України за
місцем проживання позивача.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої
територіальні управління, однак, вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, колегія
суддів вважає, що відповідач не виконав
свої обов'язки, чим порушив права
позивача.

Проте, суд першої інстанції
неправомірно зобов'язав відповідача
провести перерахунок та виплату
спірної пенсії з підвищенням як "дитині
війни" без зазначення кінцевої дати.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" п. 6-7 Прикінцевих
положень, Кабінету Міністрів України
надано право у 2014 році встановлювати
розміри соціальних виплат в тому числі
відповідно до статей 5 та 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними
змінами) виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Вказана норма набула чинності з
03.08.2014р. у зв'язку з вступом в законну
силу Закону України "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N
1622-VII. На даний час чинною є постанова
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення"
від 28 грудня 2011 р. N 1381, якою встановлено
розмір виплат підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Оскільки з однопредметних
законодавчих норм рівної ієрархії при
вирішенні спору застосуванню підлягає
законодавча норма, що не визнана
неконституційною та прийнята пізніше,
в даному випадку мають застосовуватись
норми Закону України "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N
1622-VII, а не відповідні норми Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Виходячи з викладеного колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
пенсій позивачеві починаючи з 03.08.2014р.
відповідач повинен керуватись
положеннями постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 р. N
1381.

З огляду на викладене судове рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови, про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
04.08.2014р. по справі № 263/7008/14-а
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1-
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
Донецької області щодо не нарахування
та не виплати ОСОБА_1 підвищення до
пенсії відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 21 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 21 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року.

В іншій частині в задоволенні позову
ОСОБА_1- відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А.