Справа № 592/9554/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.Справа № 592/9554/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах на постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 15.09.2014р. по справі № 592/9554/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 15.09.2014р. задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії .

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Суми провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з
05.03.2014 року, виходячи з розрахунку 88 %
від суми заробітної плати на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури» та
здійснити відповідні виплати з
урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" , Закону
України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» № 3668-VI
від 08 липня 2011 року та ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 з 21.09.2009 року перебуває на обліку
в УПФ України в м. Сумах як отримувач
пенсії відповідно до ЗУ «Про
прокуратуру».(а.с. 5-7)

Згідно з ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» та розпорядженням
Управління Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми позивачу
було призначено пенсію за вислугу
років в розмірі 88% від суми заробітної
плати.

В зв'язку з набранням чинності
постановою КМУ №505 від 31.05.2012 року «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури» ОСОБА_1 в липні 2012 року
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах з заявою про
перерахунок пенсії.

Згідно з заявою ОСОБА_1 їй проведений
перерахунок пенсії з 01.07.2012 року у
розмірі 80% від заробітної плати згідно
з нормами Закону України «Про
прокуратуру» в редакції, чинній на час
набрання чинності постановою КМУ від
31.05.2012 року №505 та з урахуванням п.2
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що дії відповідача щодо
проведення перерахунку пенсії
позивачу в розмірі 80% від суми місячної
(чинної) заробітної плати не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" від 05.11.1991
року № 1789-XII. Редакція зазначеної
статті змінювалась.

Відповідно до частини 1 статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на
час призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №
3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011
року, внесено зміни до статті 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права:
"Прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. (...) Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії".

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини 13, 18 статті 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону № 3668-VІ змін не
зазнали (змінилася лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до частини 13 статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на
пенсію, станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
зміни, внесені Законом № 3668-VІ до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії
у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини 13, 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
які змін у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ не зазнали.

Крім того, згідно із статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. Отже, при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема, працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Як зазначив Конституційний Суд України
у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року №
8-рп/2005, в Україні як соціальній,
правовій державі політика
спрямовується на створення умов, які
забезпечують достатній життєвий
рівень, вільний і всебічний розвиток
людини як найвищої соціальної
цінності, її життя і здоров'я, честь і
гідність. Утвердження та дотримання
закріплених у нормативно-правових
актах соціальних стандартів є
конституційним обов'язком держави.
Діяльність її правотворчих і
правозастосовчих органів має
здійснюватися за принципами
справедливості, гуманізму,
верховенства і прямої дії норм
Конституції України, а повноваження - у
встановлених Основним Законом України
межах і відповідно до законів.

Зазначені конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачають за змістом
статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина
друга). 22, 23, 24 (частина перша) Основного
Закону України правові гарантії,
правову визначеність і пов'язану з ними
передбачуваність законодавчої
політики у сфері пенсійного
забезпечення, необхідні для того, щоб
учасники відповідних правовідносин
мали можливість завбачати наслідки
своїх дій і бути впевненими у своїх
законних очікуваннях, що набуте ними на
підставі чинного законодавства право,
його зміст та обсяг буде ними
реалізовано та не може бути скасоване
чи звужене.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України
"Про прокуратуру" обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання висловлена Верховним Судом
України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013
року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом першої
інстанції під час розгляду справи
вимог ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" , Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VI від 08 липня 2011 року та
норм ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 15.09.2014р. по справі №
592/9554/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 03.11.2014 р.