Справа № 2а-433/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Справа №
22604/12/9104Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Жовківської
районної державної адміністрації
Львівської області на постанову
Жовківського районного суду
Львівської області від 04 жовтня 2011
року за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання проведення перерахунку та
виплати компенсації відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», -

ВСТАНОВИЛА:

03 березня 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом, в якому
просив про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними,
зобов'язання його перерахувати та
стягнути кошти відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 1999-2010 роки.

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 04 жовтня 2011
року у справі №2-а-433/11 адміністративний
позов задоволено. Визнано дії
управління праці та соціального
захисту населення Жовківської
районної державної адміністрації
Львівської області щодо відмови у
перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, інваліду І
групи по захворюванню пов'язаному з
Чорнобильською катастрофою відповідно
до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" чинною у 1999-2010 роках -
неправомірними. Зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 суми невиплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 1999-2010 роки
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Виплати
провести з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що зазначена
постанова не відповідає вимогам
чинного законодавства та прийнята з
порушенням матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи. Зазначає, що розмір виплат
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
встановлювався постановами Кабінету
Міністрів України. Відповідно до
Бюджетного кодексу України,
розпорядники бюджетних коштів мають
право брати бюджетні зобов'язання лише
в межах виділених їм асигнувань. Тому,
управління праці та соціального
захисту населення займає найнижчу
ланку і не є уповноваженим приводити
нормативні акти держави у
відповідність Конституції України.

Колегія суддів, у відповідності до ст.
197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати з таких підстав.

Частинами 1, 2 статті 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого КАС України або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Таким чином позов щодо зобов'язання
виплати заборгованої доплати за період
з 1999-2009 роки включно слід залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, відповідно до посвідчення
серія НОМЕР_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та згідно довідки МСЕК серія ЛВА-1 №035281
є інвалідом ІІІ групи захворювання
пов'язане з виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС (а.с. 9), а з 27 листопада 2009
року інвалідом І групи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», інвалідам
першої та другої групи передбачена
компенсація в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Дія норм ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" на 2010 рік не
була зупинена чи обмежена іншими
нормативними актами. Таким чином,
нарахування та виплата у 2010 році
щорічної допомоги на оздоровлення,
повинні здійснюватися відповідно до
норм Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, відповідно до листа управління
праці та соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області №328
від 21.02.2011 року позивачу щорічна
допомога на оздоровлення
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України №562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі за 2007 рік - 90 грн.,
2008 рік - 90 грн., 2010 рік - 120 грн. за 2009 рік
вищевказана допомога не виплачувалась
у зв'язку з відсутністю заяви щодо
виплати даного виду допомоги.

Тобто, здійснюючи нарахування та
виплату позивачу зазначених виплат,
відповідач обчислював їх розмір не з
розміру мінімальної заробітної плати,
встановлених законодавством, як це
передбачено Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
керувався положеннями підзаконних
нормативно правових актів - постанов
Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, вірним є висновок
суду першої інстанції, що при
визначенні розміру допомоги
позивачеві, слід застосовувати не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача, а ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Колегія суддів, вважає за потрібне
наголосити, що покликання відповідача
на те, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
виплата додаткової пенсії у збільшених
розмірах буде можливою тільки після
виділення відповідних коштів з
Державного бюджету України є
безпідставними, оскільки відсутність
бюджетних асигнувань для задоволення
вимог позивача до уваги взяти не можна,
так як невиконання чи неналежне
виконання законів про виплати через
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для виправдання недоплати
додаткової пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що суд першої інстанції
порушив норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, тому оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст.
198, п. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 211, 212, 254
КАС України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області
задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Жовківської
районної державної адміністрації
Львівської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
проведення перерахунку та виплати
компенсації відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 1999 року по 2009 рік включно -
залишити без розгляду.

Постанову Жовківського районного суду
від 04 жовтня 2011 року у справі № 2а-433/11 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту Жовківської
районної державної адміністрації
Львівської області щодо не нарахування
та невиплати щорічної грошової
допомоги на оздоровлення відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області
провести перерахунок та виплату ОСОБА_1
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за 2010 рік відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням виплачених
сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук