Справа № 826/15281/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу
за позовом Адвоката
ОСОБА_1доГенеральної прокуратури
Українипровизнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
06 жовтня 2014 року Адвокат ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Генеральної прокуратури України, у
- визнати протиправною бездіяльність
Генеральної прокуратури України щодо
ненадання адвокату ОСОБА_1 інформації
на адвокатський запит від 02.09.2014 року;
- зобов'язати Генеральну прокуратуру
України у строк не пізніше п'яти днів з
дня набрання постанови суду по справі
за цим позовом законної сили надати
адвокату ОСОБА_1 інформацію на
адвокатський запит від 02.09.2014 року:
інформацію чи провадиться на
теперішній час Генеральною
прокуратурою України (структурними
підрозділами, територіальними
органами прокуратури) досудове
розслідування по кримінальному
року до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за фактом тиску колишніми
високо посадовцями, у тому числі,
колишнім Генеральним прокурором
України ОСОБА_2, на Митрополита
Київського і всієї України ОСОБА_3 з
метою змусити його відректись від
займаної посади за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст.365 КК України, а
якщо так повідомити яким саме
структурним підрозділом
(територіальними органами прокуратури)
та з якого часу; у випадку проведення
Генеральною прокуратурою України
(структурними підрозділами,
територіальними органами прокуратури)
досудового розслідування за
вищевказаним кримінальним
провадженням надати інформацію чи є
ОСОБА_2 учасником (стороною) означеного
кримінального провадження, а якщо є
яким саме учасником (стороною); у разі
якщо досудове розслідування по
вказаному кримінальному провадженню
закінчено повідомити форму закінчення
досудового розслідування та дату
прийняття відповідного процесуального
рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається протиправність дій
відповідача щодо відмови в наданні
інформації на адвокатський запит і
порушення останнім прав позивача як
адвоката гарантованих положеннями
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність».

Ухвалою судді Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 жовтня 2014 року відкрито скорочене
провадження у адміністративній справі
та надано строк відповідачу для
надання заперечень.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини, розглянувши наявні у справі
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення на
нього, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд при
вирішенні питання щодо наявності
підстав для задоволення вимог позивача
суд виходить з наступного.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач ОСОБА_1 згідно зі
свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю №4424 від 25
липня 2012 року, виданим на підставі
рішення Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 25 липня 2012р. №71,
відповідно до Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
має право на заняття адвокатською
діяльністю.

З 25 липня 2012 року по теперішній час
позивачем на підставах та в порядку,
передбаченому Законом України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
здійснюється адвокатська діяльність,
що підтверджується витягом з Єдиного
реєстру адвокатів України.

14 травня 2014р. на підставі договору про
надання правової допомоги б/н від 14.05.2014
року був оформлений ордер серії ДН
№000,67996 на надання правової допомоги
клієнта ОСОБА_2.

З урахуванням зазначеного, 02.09.2014р. під
час здійснення адвокатської
діяльності, позивач звернувся до
Генеральної прокуратури України з
адвокатським запитом (в інтересах
клієнта ОСОБА_2) з проханням:

- надати інформацію чи провадиться на
теперішній час Генеральною
прокуратурою України (структурними
підрозділами, територіальними
органами прокуратури) досудове
розслідування по кримінальному
провадженню №0000416, внесене 21.05.2014
року до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за фактом тиску колишніми
високопосадовцями, у тому числі,
колишнім Генеральним прокурором
України ОСОБА_2, на Митрополита
Київського і всієї України ОСОБА_3 з
метою змусити його відректись від
займаної посади за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст.365 КК України, а
якщо так повідомити яким саме
структурним підрозділом
(територіальними органами прокуратури)
та з якого часу;

- у випадку проведення Генеральною
прокуратурою України (структурними
підрозділами, територіальними
органами прокуратури) досудового
розслідування за вищевказаним
кримінальним провадженням надати
інформацію чи є ОСОБА_2 учасником
(стороною) означеного кримінального
провадження, а якщо є яким саме
учасником (стороною);

- у разі якщо досудове розслідування по
вказаному кримінальному провадженню
закінчено повідомити форму закінчення
досудового розслідування та дату
прийняття відповідного процесуального
рішення.

До вказаного запиту позивач додав
посвідчені копії свідоцтва про право
на зайняття адвокатською діяльністю та
ордеру на надання правової допомоги.

На адвокатський запит позивач отримав
письмову відповідь від 08.09.2014 року
№17/1/3-32877-14 за підписом начальника
третього слідчого відділу Головного
слідчого управління Генеральної
прокуратури України О.Литвинюк, в якій,
з посиланням на ст.48 КПК України,
зазначено про відсутність підстав для
надання запитуваної інформації,
оскільки в цьому кримінальному
провадженні громадянину ОСОБА_2
повідомлення про підозру не
оголошувалось.

Вважаючи зазначену бездіяльність
відповідача у ненаданні запитуваної
інформації на адвокатський запит від 02
вересня 2014 р. - протиправною, позивач
звернувся за захистом своїх прав та
інтересів у судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Надаючи правову оцінку заявленим
позивачем вимог з урахуванням
викладених ним обставин, а також
заперечень відповідача в межах
компетенції адміністративного суду
щодо даного предмету спору, суд
враховує наступне.

В пункті 1 частини 1 статті 20 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» (професійні права
адвоката) закріплено право адвоката
під час здійснення адвокатської
діяльності вчиняти будь-які дії, не
заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору про
надання правової допомоги, зокрема,
звертатися з адвокатськими запитами, у
тому числі щодо отримання копій
документів, до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб,
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, а також до
фізичних осіб (за згодою таких фізичних
осіб).

Згідно із визначенням, наведеним у
статті 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
адвокатський запит - це письмове
звернення адвоката до органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються
посвідчені адвокатом копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, ордера або доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги. Вимагати від
адвоката подання разом з адвокатським
запитом інших документів
забороняється.

Надання адвокату інформації та копій
документів, отриманих під час
здійснення кримінального провадження,
здійснюється в порядку, встановленому
кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

Відповідно до статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України закріплено обов'язок органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону
України встановлено, що виключно
законами України визначаються
організація і діяльність органів
виконавчої влади, основи державної
служби, організації державної
статистики та інформатики.

Відповідно до положень, закріплених в
статті 48 Кримінального процесуального
кодексу України (у редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
захисник може у будь-який момент бути
залученим підозрюваним, обвинуваченим,
їх законними представниками, а також
іншими особами за проханням чи згодою
підозрюваного, обвинуваченого до
участі у кримінальному провадженні.

Отже, оскільки відсутні дані щодо
набуття ОСОБА_2 статусу підозрюваного
або обвинуваченого у кримінальному
провадженні №0000416, або щодо
залучення до справи адвоката ОСОБА_1
законними представниками та/або іншими
особами за проханням чи згодою
підозрюваного, обвинуваченого у даному
кримінальному провадженні, суд визнає
недоведеними посилання позивача на
порушення його прав як адвоката і
перешкоджання йому в реалізації
можливостей по захисту його клієнта
ОСОБА_2

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

У відповідності до вимог частини 1
статті 222 КПК України, відомості
досудового розслідування можуть бути
розголошені з дозволу слідчого або
прокурора у конкретному кримінальному
провадженні і в тому обсязі, в якому
вони визнають можливим.

При цьому, в частині 1 статті 36 та в
частині 5 статті 40 КПК України
закріплено, що прокурор і слідчий,
здійснюючи свої повноваження
відповідно до вимог цього Кодексу, є
самостійними у своїй процесуальній
діяльності, втручання в яку осіб, що не
мають на те законних повноважень,
забороняється.

Системний аналіз наведених норми дають
підстави для висновку, що вирішення
питання щодо надання слідчим або
прокурором відомостей досудового
розслідування або відмова у надані
таких відомостей за своєю правовою
природою, відповідно до норм чинного
законодавства, належить до
дискреційних повноважень прокурора і
слідчого, а саме, є повноваженням, яке
надає певний ступінь свободи слідчому
і прокурору при прийнятті рішення, коли
у межах, які визначені законом,
посадова особа має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення з
урахуванням особливостей, що відомі їм
в силу посадових обов'язків. Тобто,
слідчий та прокурор самостійно
визначають які саме відомості та на
якій саме стадії досудового
розслідування підлягають
розголошенню.

Таємниця досудового розслідування -
важлива умова встановлення істини, а в
багатьох випадках є передумовою
захисту сфери особистого життя людей,
які стали учасниками процесу.

Тому, забезпечення нерозголошення
даних кримінального провадження є як
однією з гарантій встановлення істини,
так і захисту прав і свобод людини.

Посилання позивача, що йому по даному
кримінальному провадженню вже
надавалась інформація не можуть бути
визнані такими, що спростовують
висновки суду, оскільки не свідчать про
незмінність обставин, які передували
наданню йому відповіді на адвокатські
запит від 22 травня 2014 року та від 02
вересня 2014 року.

З огляду на зазначене, а також
враховуючи межі компетенції
адміністративного суду, беручи до
уваги мотиви і підстави для відмови
адвокату ОСОБА_1 у наданні інформації
на адвокатський запит від 02.09.2014 року, а
саме, відсутність будь-яких документів
в підтвердження того, що ОСОБА_1 є
стороною або учасником кримінального
провадження, суд констатує відсутність
правових підстав для визнання
протиправними дій (бездіяльності)
відповідача по відмові у наданні
інформації, що вчинені в межах і на
виконання повноважень відповідача.

Окремо суд вважає за необхідне вказати
на відсутність в матеріалах справи
належних і допустимих доказів в
підтвердження представництва
адвокатом ОСОБА_1 інтересів його
клієнта ОСОБА_2 у кримінальному
провадженні №№0000416, відомості з
досудового розслідування щодо якого
позивач хоче отримати від Генеральної
прокуратури України.

Таким чином, наведені вище обставини з
урахуванням положень законодавства,
якими регулюються спірні
правовідносини, підтверджують
правомірність дій Генеральної
прокуратури України з розгляду
адвокатського запиту ОСОБА_1 від 02.09.2014
р., що було вчинено відповідачем на
підставі, у спосіб та у межах
повноважень, визначених законами
України.

Враховуючи наведене в сукупності та
виходячи із встановлених судом
обставин, оцінивши надані позивачем та
відповідачем докази в контексті
наведених вище вимог законодавства,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати (судовий
збір) відповідно з частини другої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України стягненню з
позивача не підлягають.

Враховуючи викладене і керуючись
ст.ст.69-71, 94, 158-163, 167, 1832, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову
адвоката ОСОБА_1 до Генеральної
прокуратури України про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:
Н.А. Добрівська