Справа № 802/3088/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 жовтня 2014 р.
Справа № 802/3088/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
Мельниченка С.С.

відповідача:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом: Козятинської об`єднаної
державної податкової інспекції

до: ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Козятинська об`єднана державна
податкова інспекція з
адміністративним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 3159 грн. 20
коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у відповідача наявний борг
з податку на доходи фізичних осіб , який
у встановлений законодавством строк не
сплачений. Борг виник в зв'язку з тим, що
контролюючим органом проведено
невиїзну документальну перевірку за
результатами якої складено акт
№00054/1700/НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 року,
на підставі якого винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Ш» №000192217
від 12 листопада 2013 року. Відповідно до
вказаного податкового
повідомлення-рішення відповідачу
визначено суму штрафу в розмірі 2971 грн.
15 коп. Також відповідачу нараховано
пеню в розмірі 188 грн. 04 коп.

Щодо стягнення податкових зобов'язань
вживалися заходи передбачені ст. ст. 58,
59 Податкового кодексу України, однак не
призвели до погашення наявної
податкової заборгованості, в зв'язку з
чим позивач вимушений звернутися до
суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовну заяву підтримав та
просив задовольнити адміністративний
позов.

Відповідач щодо позовних вимог
заперечувала та пояснила, що нею було
сплачено податок з доходів фізичних
осіб до державного бюджету за місцем
знаходження нерухомості.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи у їх сукупності,
оцінивши інші докази, які є у справі,
суд приходить до переконання, що
заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 як суб'єкт
підприємницької діяльності була
зареєстрована 22 листопада 2010 року, що
видно із витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 3).

Згідно повідомлення про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємцем вих. № б/н від 03.04.2014
р. було внесено запис № 2001757 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємцем ОСОБА_2

Так, за відповідачем рахується
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб, яка виникла згідно
поданої фізичною особою податкової
декларації про майновий стан і доходи
за 2012 рік від 30 квітня 2013 року на суму
14855 грн.75 коп.

В силу положень п. 179.7 ст. 179 ПК України,
фізична особа зобов'язана самостійно
до 1 серпня року, що настає за звітним,
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації. Сума податкових
зобов'язань, донарахована контролюючим
органом, сплачується до відповідного
бюджету у строки, встановлені цим
Кодексом.

ОСОБА_2 сплатила податок з доходів
фізичних осіб 31 липня 2013 року до
державного бюджету м. Васильків
Київської області, про що свідчить
копія квитанції №4666731-1 від 31 липня 2013
року (а.с. 24).

Підпунктом 168.4.5 пункту 168.4 с. 168 ПК
України передбачено, що фізична особа,
відповідальна згідно з вимогами цього
розділу за нарахування та утримання
податку, сплачує (перераховує) його до
відповідного бюджету:

а) у разі коли така фізична особа є
податковим агентом, - за місцем
реєстрації у контролюючих органах;

б) у разі нотаріального посвідчення
договорів купівлі-продажу майна
резидентами та нерезидентами,
посвідчення договорів дарування чи
видачі свідоцтв про право на спадщину
нерезидентам - за місцем нотаріального
посвідчення таких договорів (одержання
свідоцтв);

в) в інших випадках - за її податковою
адресою.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України,
платник податків - фізична особа
зобов'язаний визначити свою податкову
адресу. Податковою адресою платника
податків - фізичної особи визнається
місце її проживання, за яким вона
береться на облік як платник податків у
контролюючому органі. Платник податків
- фізична особа може мати одночасно не
більше однієї податкової адреси.

Так в податковій декларації про
майновий стан і доходи податковою
адресою відповідача зазначено: АДРЕСА_1

Таким чином, ОСОБА_2 в порушення вимог
податкового законодавства кошти, в
рахунок сплати податку на доходи
фізичних осіб, були сплачені до
місцевому бюджету м. Васильків.

Перерахунок коштів з державного
бюджету м. Василькова до державного
бюджету м. Погребище було здійснено 25
вересня 2013 року.

Козятинською ОДПІ проведено невиїзну
документальну перевірку своєчасності
сплати податку на доходи фізичних осіб
за результатами якої складено акт
№00054/1700/НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 року,
на підставі якого винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Ш» №000192217
від 12 листопада 2013 року. Відповідно до
вказаного податкового
повідомлення-рішення відповідачу
визначено суму штрафу в розмірі 2971 грн.
15 коп. Також відповідачу нараховано
пеню в розмірі 188 грн. 04 коп.

Згідно з п.п. 126.1 ст. 126 ПК України, 126.1. У
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Підпунктом 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України
визначено, що після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня. При самостійному
нарахуванні суми грошового
зобов'язання платником податків
нарахування пені починається від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 129.3.1 п.129.3 ст. 129 ПК
України нарахування пені закінчується
у день зарахування коштів на
відповідний рахунок органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів та/або в інших
випадках погашення податкового боргу
та/або грошових зобов'язань

Отже, за результатами невиїзної
документальної перевірки на підставі
п. 179.7 ст. 179 ПК України, до відповідача
за несвоєчасну сплату податку з
доходів фізичних осіб застосовано
штраф за несплату узгодженої суми
грошового зобов'язання протягом
граничних строків та пеню.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд
виходить із наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає,
що кожен зобов`язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VІ (далі -ПК України) передбачено
обов`язок платників податків
сплачувати податки та збори у строки та
в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України
визначено, що податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49
Податкового кодексу).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або в уточнюючому
розрахунку, що подається контролюючому
органу в строки, встановлені цим
Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1.
статті 14 цього ж Кодексу податковий
борг - сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що платником
податку подано декларацію з податку на
доходи фізичних осіб, проте у
встановлений строк суму податкового
зобов`язання у повному обсязі не
сплачено, в зв'язку з чим нараховано
штраф та пеню.

Податковий борг, який рахується за
відповідачем підтверджується
матеріалами справи, а саме витягом з
облікової картки платника податків,
податковою декларацією про майновий
стан і доходи, корінцем податкового
повідомлення-рішення форми «Ш» №000192217
(а.с. 5-6, 10-11), доказів сплати
заборгованості в розмірі 3159 грн. 20 коп.
відповідачем до суду не надано.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому
податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, пунктом 59.5 цієї ж статті
передбачено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідачеві направлялась податкова
вимога форми "Ф" від 23 листопада 2013 року
№1719-02, на суму 3159 грн. 19 коп. Однак,
вказана вимога залишилась не
виконаною.

В силу положень підпункту 20.1.34 п. 20.1 ст.
20 ПК України, контролюючі органи мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Крім того, суд критично ставиться до
посилань відповідача на те, що її було
не проінформовано відповідними
посадовими особами позивача про те, до
якого саме бюджету необхідно сплатити
податок на доходи фізичних осіб,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 68
Конституції України незнання законів
не звільняє від юридичної
відповідальності, а ПК України в свою
чергу визначає на рахунок якого
бюджету необхідно сплачувати податок
на доходи фізичних осіб.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
відповідачем не спростовані, а відтак,
підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 94 КАС України
передбачено, що у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владний
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1)
до місцевого бюджету кошти в рахунок
погашення податкового боргу в сумі 3159
грн. 20 коп. (три тисячі сто п'ятдесят
дев'ять грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій
Валерійович