Справа № 607/7486/14а
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 р.
Справа № 876/6245/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у місті Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 29 травня 2014
року по справі № 607/7486/14а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Тернополі про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Тернополі і просив: визнати
незаконними дії та розпорядження
Управління Пенсійного фонду України у
місті Тернополі в частині перерахунку
пенсії виходячи з 80 % від суми його
заробітної плати; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з 01 липня 2012 року та виплатити
йому пенсію з 01 липня 2012 року в розмірі
90 % від розміру заробітної плати, яка
визначена у довідці прокуратури
Тернопільської області №18/136 від 16
жовтня 2012 року та довідці прокуратури
Тернопільської області №5 від 31 квітня
2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01
вересня 2003 року йому призначено пенсію
за вислугу років відповідно до ст. 50 - 1
Закону України «Про прокуратуру» із
розрахунку 90% його заробітної плати.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2012 року №505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури» збільшено заробітну
плату працівникам органів прокуратури,
що є підставою для перерахунку його
пенсії. З 10 квітня 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі здійснило перерахунок
пенсії, однак врахувало новий розмір
пенсії не із 90% заробітної плати посади
заступника прокурора Тернопільського
району, яку позивач обіймав до виходу
на пенсію, а з 80 %. На його звернення,
відповідач повідомив, що перерахунок
пенсії проведено відповідно до
положень нового Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 травня 2014 року позовні
вимоги задоволено: визнано
неправомірними дії та розпорядження
Управління Пенсійного фонду України у
місті Тернополі в частині перерахунку
ОСОБА_1 пенсії виходячи з 80 % від суми
його заробітної плати; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі здійснити з 14
листопада 2013 року перерахунок та
виплату ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 %
від суми заробітної плати, виходячи з
її розміру, зазначеного у довідках
прокуратури Тернопільської області
від 16 жовтня 2012 року №18/136 та 31 березня
2014 ркоу за №5.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав до
Львівського апеляційного
адміністративного суду на вказану
постанову суду першої інстанції
апеляційну скаргу, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
Пенсійним фондом України надано
роз'яснення, в якому зазначено, що в
зв'язку з прийняттям постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2012 року №505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури»
працівники прокуратури мають право на
перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року.
При цьому розмір пенсії обчислюється
за нормами Закону України «Про
прокуратуру» в редакції, чинній на час
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2012 року
№505 та з урахуванням п.2 розділу II
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Позивач в судове засідання не прибув, а
також не направив представника в
судове засідання відповідач, хоча
сторони були належним чином та у
встановленому законом порядку
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

При цьому, від сторін відсутні
клопотання про розгляд справи за їх
участі чи участі їх представників.

Тому, відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши суддю - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив із змісту ст.58
Конституції України, відповідно до
якої закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Таким чином, право позивача на
нарахування пенсії у розмірі 90% від
його заробітної плати після прийняття
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
виходячи з принципу незворотності дії
законів у часі, повинно залишатися
незмінним.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з наступних
підстав.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач ОСОБА_1
працював в органах прокуратури і 01
вересня 2003 року йому призначено пенсію
за вислугу років у розмірі 90 % від суми
його заробітної плати.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2012 року №505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», яка набрала чинності 14
червня 2012 року, збільшено заробітну
плату працівникам прокуратри по
посаді, яку займав позивач. Вказаною
постановою затверджено схеми
посадових окладів працівників органів
прокуратури з урахуванням надбавки за
класний чин та вислугу років.

16 жовтня 2012 року прокуратурою
Тернопільської області позивачу
видано довідку за №18/136 про збільшений
розмір заробітної плати на посаді
старшого прокурора прокуратури
області.

31 березня 2014 року прокуратурою
Тернопільської області позивачу
надано довідку за №5 про збільшений
розмір заробітної плати на посаді
старшого прокурора прокуратури
області.

10 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії згідно поданої
довідки про збільшення заробітної
плати.

Відповідач здійснив із 10 квітня 2014 року
перерахунок пенсії позивачу виходячи
з розміру 80 % від суми заробітної плати
позивача.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 - 1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції, що діяла
на час призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення
за призначенням пенсії. За кожен
повний рік роботи понад 10 років на цих
посадах пенсія збільшується на два
відсотки, але не більше 90 відсотків від
суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 01 жовтня 2011 року,
внесено зміни до ст. 50 - 1 Закону України
«Про прокуратуру», зокрема, змінено
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права щодо
розміру відсотків від заробітної
плати.

Відповідно до ст. 50 - 1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» прокурори і слідчі мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років. Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року
положення ч.1 ст. 50 - 1 Закону України
«Про прокуратуру» щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до цієї статті Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють ч. ч. 13,18 ст. 50 - 1 Закону
України «Про прокуратуру», положення
яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку
із прийняттям Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» змін не зазнали (змінилась
лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50 - 1 Закону
України «Про прокуратуру» обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на
пенсію, станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50 - 1 Закону України «Про
прокуратуру» призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку із підвищенням заробітної
плати відповідних категорій
прокурорсько - слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що при
перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
оскільки внесені Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» зміни до ст. 50 - 1 Закону
України «Про прокуратуру» щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
апеляційний суд виходить із того, що
згідно ст. 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Необхідно також зазначити, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до ст. 17 Конституції України
перебувають на службі у військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави, забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 06
липня 1999 року №8 - рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№5 - рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно - правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Вказана позиція апеляційного суду
узгоджується з рішенням Верховного
Суду України, зокрема, з постановою від
10 грудня 2013 року в справі №21 - 420а13.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про підставність позовних
вимог ОСОБА_1 щодо визнання
неправомірними дій та розпорядження
Управління Пенсійного фонду України у
місті Тернополі в частині перерахунку
пенсії, виходячи із 80 відсотків від
суми заробітної плати позивача та щодо
зобов'язання відповідача у зв'язку з
цим здійснити перерахунок пенсії в
розмірі 90 відсотків від розміру
заробітної плати, яка визначена у
довідці прокуратури Тернопільської
області №18/136 від 16 жовтня 2012 року та
довідці прокуратури Тернопільської
області №5 від 31 квітня 2014 року.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій спростовуються
встановленими судом апеляційної
інстанції обставинами та наявними в
матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір,
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для його скасування і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Тернополі залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 травня 2014 року по справі
№607/7486/14а за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у місті Тернополі про визнання
дій протиправними та зобовязання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали суду і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський