Справа № 2а-1245/12/1370
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/57257/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської
Т.Ф.,

Олексієнка
М.М.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Львівської митниці Державної митної
служби України, Державної митної
служби України (далі - Держмитслужба)
про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Львівської митниці
Державної митної служби України (далі -
Львівська митниця) на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 пред'явила
зазначений позов, в якому, з
урахуванням уточнень, просила суд
визнати протиправним та скасувати
наказ Держмитслужби № 86-к від 20 січня
2012 року про припинення перебування її
на державній службі в митних органах
України з підстав порушення Присяги
державного службовця (далі - Присяга);
визнати протиправним та скасувати
наказ Львівської митниці № 124-к від 20
січня 2012 року "Про оголошення наказу
Державної митної служби України";
поновити її на посаді інспектора
відділу митного оформлення № 3 митного
поста "Рава-Руська" Львівської митниці;
стягнути з Львівської митниці на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу, посилаючись на те,
що жодного порушення Присяги не
допустила, а для її звільнення не було
ні фактичних, ні юридичних підстав.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від
18 травня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
накази Держмитслужби № 86 від 20 січня 2012
року "Про припинення перебування на
державній службі ОСОБА_4" та Львівської
митниці № 124-к від 20 січня 2012 року "Про
оголошення наказу Державної митної
служби України". Поновлено ОСОБА_4 на
посаді інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
"Рава-Руська" Львівської митниці.
Стягнуто з Львівської митниці на
користь ОСОБА_4 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 23 січня по 18
травня 2012 року в розмірі 3 950 гривень
11 копійок. Постанову суду першої
інстанції в частині поновлення ОСОБА_4
на посаді та стягнення середнього
заробітку за один місяць в розмірі 1 073
гривні допущено до негайного
виконання.

В обґрунтування касаційної скарги
Львівська митниця посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
ОСОБА_4 не допустила порушень, які могли
б бути підставою для застосування
відносно неї такої найсуворішої
санкції відповідальності державного
службовця, як звільнення за порушення
Присяги.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, оскільки він ґрунтується на
вимогах чинного законодавства України.

Судами встановлено, що підставою для
видання наказу Держмитслужби від
20 січня 2012 року № 86-к, яким
припинено перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах,
стало відповідне подання Львівської
митниці, прийняте за наслідком
перевірки інформації про можливі
порушення Присяги державних
службовців й Урочистого зобов'язання
посадових осіб митної служби. За
результатами цієї перевірки виявлено
систематичне порушення ОСОБА_4 вимог:

- Технології прикордонного та митного
контролю у пунктах пропуску через
державний кордон для автомобільного
сполучення, затвердженої наказом
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, Державної митної
служби України від 11 червня 2008 року №
505/642 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 14 серпня 2008 року за №
753/15444) та листа Адміністрації Державної
прикордонної служби України, Державної
митної служби України від 22 травня 2009
року № 0.231-6139/0/6-09 11/1-10.9/4866-ЕП, у зв'язку з
неповним заповненням графи 13,
незаповненням графи 12 та відсутністю
підпису водія в актах огляду
транспортних засобів від 21, 25 вересня; 7,
15, 23, 27 жовтня; 8, 16, 20, 24 листопада 2010 року;

- Порядку застосування уніфікованої
квитанції МД-1, затвердженого наказом
Держмитслужби України № 1 від 4 січня 2005
року, у зв'язку з незаповненням графи
"Основа нарахування" квитанцій МД-1 при
нарахуванні єдиного збору на
транспортні засоби, що в'їжджали на
митну територію України, в період з 1
травня по 25 листопада 2010 року.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України (який був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин; далі
- МК) посадові особи митної служби
України, вперше прийняті на службу до
митних органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон
№ 3723-XII) передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

У частині другій статті 17 Закону № 3723-XII
наведено текст Присяги: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим, як
порушення Присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення, може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Згідно зі статтею 14 Закону № 3723-XII, за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення (частина перша). До
службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду (частина
друга).

Відповідно до частини другої статті 9
Закону № 3723-XII, регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII.

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу, у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому, в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 21 Статуту,
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України.

Відповідно до статті 31 Статуту, з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мета,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. За пунктом 1.4
Інструкції, з'ясування обставин
порушення трудової дисципліни
посадовими особами митної служби
здійснюється відповідно до вимог
Кодексу законів про працю України,
Закону № 3723-XII, Статуту та правил
внутрішнього трудового розпорядку
митного органу.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону № 3723-XII,
свідчить, що за вчинення посадовими
особами митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
№ 3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У пункті 6 частини першої
статті 30 Закону № 3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби України
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону № 3723-XII можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби України у тій частині, що
не врегульована спеціальним митним
законодавством. Оскільки припинення
державної служби на підставі пункту 6
частини першої статті 30 Закону № 3723-XII є
крайнім заходом відповідальності
державного службовця за порушення
службової дисципліни, який входить за
межі дисциплінарної відповідальності,
то неможливість застосування до
посадової особи митної служби України
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано.

Передумовою такого звільнення є
ретельне службове розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Оскільки у спірних
правовідносинах відповідач
безпідставно кваліфікував порушення
позивачем службової дисципліни як
порушення Присяги, чим позбавив права
на належний захист своїх законних прав
та інтересів, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
протиправність його рішення про
припинення перебування позивача на
державній службі та необхідність його
скасувати.

Зазначена правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 21 травня, 4 червня, 17 вересня, 3
грудня 2013 року; 22 квітня, 24 червня
2014 року (справи №№ 21-403а12, 21-167а13, 21-231а13,
21-379а13, 21-90а14, № 21-107а14,
відповідно), яка, відповідно до
приписів статті 244-2 КАС
України, є обов`язковою для всіх судів
України.

Враховуючи, що доводи касаційної
скарги висновків судів попередніх
інстанцій не спростовують і суди під
час вирішення спору правильно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, то, відповідно до частини першої
статті 224 КАС України, підстави для
скасування ухвалених ними рішень
відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівської митниці
Державної митної служби України
відхилити, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 18
травня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

М.М. Олексієнко

Ю.К. Черпак