Справа № 872/16388/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 808/5763/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

міського комунального підприємства
«Основаніє» - Капуста А.В. дов від 22.01.2014

позивача: - ОСОБА_2 дов від
18.09.2014

відповідача: - Зінченко Н.П.
дов від 30.09.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу міського
комунального підприємства «Основаніє»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року

у справі № 808/5763/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Хортицького районного відділу в м.
Запоріжжі Державної міграційної
служби України в Запорізькій області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому (з
урахуванням уточнених позовних вимог,
а. с.18, 19) просила:

- визнати неправомірними дії
Хортицького районного відділу в місті
Запоріжжі Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області щодо відмови
ОСОБА_4 у реєстрації в квартирі АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_4 право на проживання
у квартирі АДРЕСА_1;

- зобов'язати Хортицький районний
відділ в м.Запоріжжі УДМС України в
Запорізькій області здійснити
реєстрацію ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправністю дій відповідача щодо
відмови у реєстрації ОСОБА_4 у квартирі,
в якій остання проживала без
реєстрації свого постійного місця
проживання за згодою свого батька, і
реєстрацію в якій до кінця завершити
не встигла через смерть батька.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2013
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Постанову суду мотивовано тим, що
ОСОБА_4 надала всі необхідні документи
для реєстрації місця проживання, які
передбачені Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», Порядком
реєстрації місяця проживання та місяця
перебування фізичних осіб в Україні,
затвердженим наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012
№1077.

Не погодившись з постановою суду, особа
яка не брала участі у справі, - міське
комунальне підприємство «Основаніє»
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також те, що оскаржуваним рішенням
суд вирішив питання про права міського
комунального підприємства
«Основаніє», у віданні якого перебуває
спірна квартира, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позовні вимоги
залишити без задоволення, у частині
вимог позивача про визнання права
користування квартирою АДРЕСА_1
закрити провадження у справі.

Скаржник зазначає, що суд першої
інстанції не дослідив тієї обставини,
що вказана квартира є службовим
житловим приміщенням МКП «Основаніє»,
з огляду на це позивач повинна була
звернутись до розпорядника службової
квартири - МКП «Основаніє» та на
підставі службового ордеру на вселення
або за згодою власника житла наймача
отримати право реєстрації у спірній
квартирі. З урахуванням того, що наймач
помер, а власник житла згоди не надавав,
у позивача залишалась єдина підстава
для вселення - це службовий ордер, за
отриманням якого позивач повинен був
звернутись до МКП «Основаніє», в свою
чергу МКП «Основаніє», за наявності
підстав підготовлює та надає подання
до Запорізької міської ради щодо
отримання нового службового ордеру на
спірну службову квартиру і тільки
після отримання службового ордеру
позивач мав звернутись до відповідача
для здійснення реєстрації у спірній
службовій квартирі, тому позовні
вимоги ОСОБА_4 є передчасними і
безпідставними.

04.06.2014 представником МКП «Основаніє»,
який діє на підставі довіреності (а.с.89),
подано до апеляційного суду письмове
клопотання про залишення апеляційної
скарги без розгляду (а. с.89, 94).

Апеляційний суд не вбачає підстав для
задоволення означеного клопотання з
огляду на визначені ст.193 КАС України
права особи, що подала апеляційну
скаргу, відкликати її до початку
розгляду справи судом апеляційної
інстанції або протягом усього часу
розгляду справи відмовитися від неї
повністю або частково і законодавчо
встановлені наслідки реалізації таких
прав.

В судових засіданнях 01.07.2014 та 28.10.2014
представник скаржника за довіреністю
(а. с.99) вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі.

Позивач проти задоволення апеляційної
скарги заперечує, вважає оскаржувану
постанову суду першої інстанції
обґрунтованою та правомірною,
зазначаючи, що на даний час
вищевказана квартира знаходиться у
власності Запорізької міської ради в
особі територіальної громади
м.Запоріжжя та не є службовою житловою
площею МКП «Основаніє», що
підтверджується листом Запорізької
міської ради № 01/03-19/01894 від 10.04.2007;
доказів, про належність на даний час
вищезазначеної квартири до службової
житлової площі МКП «Основаніє» не
надано. Тим більш, що судом першої
інстанції у постанові від 26.09.2013 не
вирішено жодного питання, яке б мало
вплинути на інтереси МКП «Основаніє».

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 19.12.1984 на підставі
рішення виконкому Ленінської районної
ради народних депутатів м.Запоріжжя №
325/2 від 13.12.1984 виданий службовий ордер
№ 433 ЖЕО Ленінського району м.Запоріжжя
на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.
с.55).

На підставі подання адміністрації ЖЕО
Ленінського району м.Запоріжжя
виконкомом Ленінської районної ради
народних депутатів прийнято рішення №
292/2 від 13.12.1990 про видачу службового
ордеру № 455 від 29.12.1990 на ім'я працівника
Хортицького ВО ЖКГ Ленінського району
ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 (а. с.56, 57).

За твердженням скаржника
правонаступником ЖЕО Ленінського
району м.Запоріжжя є КП «ВРЕЖО № 6»,
доказів чого суду не надано.

Разом з тим, з акту прийому-передачі
службових житлових приміщень від 01.10.2011
вбачається, що під час приєднання КП
«ВРЕЖО № 8» до КП «ВРЕЖО № 6»
останньому, крім іншого, було передано
службову квартири АДРЕСА_1 (а. с.61).

27.04.2012 рішенням двадцять першої сесії
шостого скликання Запорізької міської
ради № 5 діяльність комунальних
підприємств, у т. ч. КП «ВРЕЖО № 6»,
припинено шляхом приєднання до
Міського комунального підприємства
«Основаніє» () і
встановлено, що МКП «Основаніє» є
повним правонаступником вказаних
комунальних підприємств (а. с.85).

25.07.2012 позачерговою сесією
шостого скликання Запорізької міської
ради прийнято рішення № 6 про
затвердження передавальних актів
майна, майнових, немайнових прав та
обов'язків усіх вищевказаних
комунальних підприємств «ВРЕЖО» (а.
с.86).

На підставі вищезазначених рішень МКП
«Основаніє» стало повним
правонаступником комунальних
підприємств, та як правонаступник є
виконавцем житлово-комунальних послуг
з утримання будинків, споруд і
прибудинкових територій (а. с.70-84).

Так, з наведеного вбачається, що жиле
приміщення (квартира) АДРЕСА_1 згідно
ордеру надавалась співробітнику
комунального підприємства ОСОБА_5 як
службове.

08.12.2000 між КП ВРЕЖО № 8 та ОСОБА_5
укладений Типовий договір найму житла
в будинках державного і комунального
житлового фонду, за умовами якого
ОСОБА_5, як наймач житла, має право:
вселяти відповідно до законодавства в
займане ним житло інших осіб; проводити
в установленому порядку обмін
займаного житла на інше (а. с.8-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про
смерть ОСОБА_5 помер (а. с.11).

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_5
від 12.02.2013 до Хортицького РВ в
м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькі
області, згідно якої останній постійно
проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом з
донькою - ОСОБА_4, яку просить
зареєструвати за вказаною адресою, як
за місцем проживання (а. с.12), а також
аналогічну заяву від ОСОБА_4 без дати.

Листом від 14.03.2013 № 2315-Щ-8 Хортицьким РВ
в м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькі
області позивачу відмовлено у
реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 (а. с.14) за
відсутністю підстав для реєстрації
позивача за вказаною адресою, у зв'язку
зі смертю ОСОБА_5, якому зазначена
квартира надавалась як службова з
огляду на наявність трудових відносин
з підприємством, ОСОБА_4 рекомендовано
звернутись до підприємства для
оформлення відповідних документів, в
іншому випадку - звернутись до суду
щодо права користування житловим
приміщенням.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи доказів, а саме: листа
Запорізької міської ради № 01/03-19/01894 від
10.04.2007, наданого позивачем суду
апеляційної інстанції, на даний час
квартира АДРЕСА_1 знаходиться у
власності Запорізької міської ради в
особі територіальної громади
м.Запоріжжя, у 1990 році вказана квартира
надана КП «ВРЕЖО 6», як службова, а у 2005
році цю квартиру виключено зі
службової житлової площі КП «ВРЕЖО 6» і
питання щодо надання такої квартири, як
службової, не вирішувалось.

МКП «Основаніє» зазначає про порушення
свого права при вчиненні певних дій
щодо нерухомого майна (квартири
АДРЕСА_1), яка належить МКП «Основаніє»,
в зв'язку з чим означеною особою подано
апеляційну скаргу.

За приписами ч.1 ст.185 КАС України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у праві, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Виходячи з визначеного предмету спору
в межах даної справи, обставин, що
підлягають з'ясуванню, колегія суддів
вважає наявним у МКП «Основаніє» права
на оскарження рішення суду першої
інстанції.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
не погоджується з судом першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.4 Положення про державну
міграційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України № 405/2011 від 06.04.2011, Державна
міграційна служба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра внутрішніх
справ України.

ДМС України входить до системи органів
виконавчої влади та утворюється для
реалізації державної політики у сферах
міграції (імміграції та еміграції), у
тому числі протидії нелегальній
(незаконній) міграції, громадянства,
реєстрації фізичних осіб, біженців та
інших визначених законодавством
категорій мігрантів.

У відповідності до п.п.20 п.4 вказаного
Положення ДМС України відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
реєстрацію/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки.

Відповідно до визначення, наведеного у
ст.3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV
(в редакції на момент виникнення
спірних відносин), реєстрація -
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції.

Згідно приписів ч.1 ст.6 Закону № 1382-IV (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Відповідно до положень ч.2 ст.6 Закону №
1382-IV для реєстрації особа, зокрема,
подає: письмову заяву; паспортний
документ; квитанцію про сплату
державного мита або документ про
звільнення від його сплати; два
примірники талона зняття з реєстрації.

Забороняється вимагати для реєстрації
місця проживання подання особою інших
документів (ч.4 ст.6 Закону № 1382-IV).

Пунктом 2.2 Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затверджених Наказом МВС України № 1077
від 22.11.2012, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за
№ 2109/22421, для реєстрації місця
проживання особа або її законний
представник подає до територіального
підрозділу ДМС України, а після
утворення центрів надання
адміністративних послуг (далі - центр) -
до відповідного центру, зокрема:
документи, що підтверджують право на
проживання в житлі - ордер, свідоцтво
про право власності, договір найму
(піднайму, оренди) або інші документи. У
разі відсутності зазначених
документів реєстрація здійснюється за
згодою власника/співвласників житла,
наймача та членів його сім'ї на
реєстрацію місця проживання.

З наведених норм вбачається, що
реєстрація місця проживання
здійснюється на підставі певних
документів, які свідчать про право
заявника на проживання в житлі.

Судом встановлено, що матеріали справи
не містять документів як належних та
допустимих доказів (в розумінні ст.70
КАС України) набуття гр.ОСОБА_4 права на
проживання в квартирі АДРЕСА_1, і, як
наслідок, права на реєстрацію за місцем
постійного проживання, що також
підтверджується висуванням ОСОБА_4
позовної вимоги про визнання за нею
права на проживання у вказаній
квартирі.

При цьому, з огляду на положення
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративні суди не
наділені повноваженнями розглядати
спори за позовами фізичних осіб щодо
визнання права власності або права
користування нерухомим майном,
встановлення, певних, юридичних фактів.

Згідно ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Справи щодо захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин,
розглядаються судами у відповідності
до ст.15 Цивільного процесуального
кодексу України в порядку цивільного
судочинства.

Стаття 256 ЦПК України встановлює
повноваження суду щодо розгляду справ
про встановлення фактів, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Отже позовні вимоги про визнання за
ОСОБА_4 права на проживання у квартирі
АДРЕСА_1 не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС
України постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
закриттям провадження по справі, з
підстав, викладених в пункті 1 частини 1
статті 157 КАС України, а саме: якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на викладене, провадження у
справі у вказаній частині позовних
вимог слід закрити з тих підстав, що
справу в цій частині не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимог про визнання
неправомірними дій відповідача про
відмову ОСОБА_4 у реєстрації в квартирі
АДРЕСА_1 та про зобов'язання
відповідача здійснити реєстрацію
ОСОБА_4 у вказаній квартирі, то, з огляду
на відсутність належних та допустимих
доказів набуття позивачем права на
проживання у квартирі, такі вимоги є
передчасними, внаслідок чого відмова
відповідача у реєстрації, викладена у
листі від 14.03.2013 № 2315-Щ-8, є
обґрунтованою.

З огляду на викладене, оцінюючи
викладені обставини в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції невірно та не у достатньому
обсязі встановив обставини справи,
ухваливши судове рішення з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи і відповідно до ст.202
КАС України є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.196, 198, 202, 203,
205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міського
комунального підприємства
«Основаніє» задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2013 р. у
справі № 808/5763/13-а скасувати, прийняти
нове рішення.

В задоволенні позову до Хортицького
районного відділу в місті Запоріжжі
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
відмовити.

Провадження у справі в частині
встановлення факту - визнання права
користування квартирою закрити.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко