Справа № 808/5611/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/38811/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Ленінського району
м. Харкова в інтересах держави в особі
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки у Харківській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спец Вік» про
стягнення штрафних санкцій, що
переглядається за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спец Вік» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У червні 2013 року Прокурор Ленінського
району м. Харкова звернувся до суду в
інтересах держави в особі
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки у Харківській
області (Управління) з позовом до ТОВ
«Спец Вік» про стягнення коштів.

Зазначав, що Управлінням до
відповідача застосовані санкції за
реалізацію засобів індивідуального
захисту без маркування національним
знаком відповідності.

Посилаючись на те, що ТОВ «Спец Вік»
санкції у добровільному порядку не
сплатило, просив стягнути з нього 28 050
грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ТОВ «Спец Вік»,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
оскаржувані рішення судів та матеріали
справи в межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що за результатами
перевірки ТОВ «Спец Вік» Управлінням
складено акт від 4 жовтня 2012 року №
08-05/1/6. Актом зафіксована відсутність на
11 видах продукції, що реалізується
відповідачем, маркування національним
знаком відповідності.

Акт підписаний без зауважень головним
регіональним менеджером ТОВ
«Спец Вік».

На підставі акта перевірки винесена
постанова про накладення штрафних
санкцій від 7 листопада 2012 року № 08-05/3/9,
якою до позивача застосовано штраф в
розмірі 1 650 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (28 050 грн).

Також встановлено, що ця постанова
направлена на адресу відповідача,
проте, згідно з повідомленням про
вручення поштового відправлення,
останнім не отримана.

Задовольнивши позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що несплата
санкцій у добровільному порядку тягне
за собою їх стягнення.

Відповідно до частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи, викладені в касаційній
скарзі, остаточних висновків судів не
спростовують.

Відповідно до пункту 3 частини третьої
статті 44 Закону України від 2 грудня 2010
року № 2735-VI «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у разі
розповсюдження продукції без
декларації про відповідність, якщо
згідно з технічним регламентом
продукція при її розповсюдженні має
супроводжуватися такою декларацією, - у
розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, до
відповідача застосовані санкції у
мінімальному розмірі, передбаченому
Законом, - 150 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожен
вид продукції.

За таких обставин, посилання
відповідача на відсутність методики
розрахунку санкцій є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 5 Правил
застосування національного знака
відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599, знак
відповідності наноситься на виріб або
на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію у разі неможливості або
невиправданості його нанесення
безпосередньо на виріб, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб нанесення
(друкування, наклеювання, гравірування,
травлення, штампування, лиття тощо)
знака відповідності визначається
виробником продукції.

З акту перевірки вбачається, що
Управлінням здійснено огляд
відповідної продукції та
фотографування її екземплярів. Крім
того, перевірка здійснювалася в
присутності головного регіонального
менеджера ТОВ «Спец Вік», який у акті
зазначив про відсутність зауважень.

Тому посилання у касаційній скарзі на
те, що Управлінням неналежно оглянуто
етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію не можуть прийматися до
уваги.

Доводи про те, що на відповідну
продукцію є сертифікати відповідності
також є необґрунтованими, оскільки
відсутність маркування знаком
відповідності є окремим порушенням,
відповідальність за яке
застосовується безвідносно наявності
сертифікатів.

Посилання у скарзі на те, що ТОВ «Спец
Вік» не мало можливості оскаржити
постанову, оскільки її не отримувало, у
цьому конкретному випадку не є
підставою для відмови у задоволенні
позову. Зазначений висновок
ґрунтується на тому, що правильність
застосування санкцій перевірена
судами під час розгляду цього спору.

За відсутності інших доводів щодо
протиправності оскаржуваних рішень
судів, підстав для їх скасування не
вбачається.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Спец Вік»
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов