Справа № 810/2457/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2457/14
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Бєліцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Київської митниці Міндоходів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київторгфрукт» до Київської митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішення і картки
відмови,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Київторгфрукт» звернулося до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Київської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування:
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів №125130003/2014/110007/2
від 10.03.2014, картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №125130003/2014/00011 від 10.03.2014.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Київська митниця
Міндоходів подала апеляційну скаргу, в
якій просить апеляційну інстанцію
скасувати незаконне, на її думку,
судове рішення та постановити нове про
відмову в позові у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
березні 2014 року позивач здійснював
ввезення на територію України товару
фрукти свіжі: яблука (Malus communis) сорту
«Ред. Чіф» - 1400 кг урожаю 2014 року, яблука
(Malus communis) сорту «Голден» - 3456 кг урожаю
2014 року, яблука (Malus communis) сорту «Гранні
Сміт» - 1764 кг урожаю 2014 року, груші (Pyrus
communis) - 3840 кг урожаю 2014 року, ананаси (Ananas
comosus) свіжі - 1760 кг урожаю 2014 року,
авокадо (Persea americanum) - 2304 кг урожаю 2014
року та манго (Mangifera indica) - 3024 кг урожаю
2014 року, придбаних у фірми Bronton Trade LLP
(Сполучене Королівство) на підставі
контракту від 01.11.2013 № 11/13,
рахунку-фактури (комерційного інвойсу)
від 07.03.2014 № INOW/FSE/00006/06/14, митне
оформлення яких здійснювалось через
Київську митницю Міндоходів.

Так, з метою митного оформлення
імпортованого товару позивач подав до
Київської митниці Міндоходів митну
декларацію (МД) №125130003/2014/501487 від 10.03.2014,
в якій задекларував вищезазначений
товар, з товаросупровідними
документами на товар, перелік яких
зазначено в графі 44 вантажної митної
декларації, що необхідний для
розмитнення товару.

У наданих декларантом документах не
було виявлено розбіжностей, ознак
підробки або відсутності певних
відомостей, що не дозволяли б
встановити та перевірити числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

10 березня 2014 року Київська митниця
Міндоходів прийняла рішення №
125130003/2014/110007/2 щодо коригування митної
вартості товарів, згідно з яким
вартість задекларованого товару було
визначено за резервним методом: яблука
сорту «Ред. Чіф» з розрахунку 1,69 дол.
США за 1 кг; яблука сорту «Голден» з
розрахунку 1,69 дол. США за 1 кг; яблука
сорту «Гранні Сміт» з розрахунку 1,69
дол. США за 1 кг; груші з розрахунку 1,31
дол. США за 1 кг; ананаси з розрахунку 1,49
дол. США за 1 кг; авокадо з розрахунку 2,19
дол. США за 1 кг; манго з розрахунку 2,24
дол. США за 1 кг.

Посилаючись на рішення про коригування
митної вартості, посадовою особою
органу доходів і зборів прийнято
рішення про відмову у прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
оформлене карткою від 10.03.2014 №
125130003/2014/00011.

10 березня 2014 року позивач подав до
Київської митниці Міндоходів нову
митну декларацію № 125130003/2014/501488, з
наданням гарантій сплати до 7 червня 2014
року різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною позивачем, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
митним органом, в розмірі 21393,30 грн (з
яких: 20108,78 грн - 20%ПДВ; 1284,52 грн - мито 5% та
3%).

У зв'язку з цим уповноваженою особою
Київської митниці Міндоходів прийнято
рішення про завершення митного
оформлення товару позивача, пропуск
його на митну територію України та
випуск у вільний обіг шляхом
проставляння відповідного штампу на
митній декларації від 10.03.2014 №
125130003/2014/501488.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 58 Митного кодексу України
передбачено, що метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Орган доходів і зборів при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості зобов'язаний
перевірити складові числового
значення митної вартості, правильність
розрахунку, здійсненого декларантом,
упевнитись в достовірності та точності
заяв, документів чи розрахунків,
поданих декларантом, а також
відсутності обмежень для визначення
митної вартості за ціною договору,
наведених у статті 58 Митного кодексу
України.

Приводом для витребування митним
органом додаткових документів стало
те, що під час митного оформлення
спрацювала автоматизована система
аналізу та управління ризиками за
напрямом митної вартості, яка показала,
що у попередні періоди подібний товар
розмитнювався за більшою митною
вартістю, ніж задекларував позивач.

При цьому, відповідач не повідомив
жодних обставин та не надав доказів на
підтвердження того, що позивач в
декларації митної вартості зазначив не
всі документи для підтвердження
заявленої митної вартості товару, вніс
до декларації недостовірні або неточні
відомості, або що надані митному органу
документи містили розбіжності.

Крім того, в рішенні про коригування
митної вартості товару митний орган
взагалі не вказав на розбіжності в
поданих позивачем документах, які на
його думку, впливають на значення
складових митної вартості товарів та
створюють підстави для обґрунтованого
сумніву у достовірності відомостей про
митну вартість товарів.

У справі не існує будь-яких обмежень
для визначення митної вартості
задекларованого товару за ціною
договору, наведених у статті 58 Митного
кодексу України.

Відповідно до статті 361 Митного кодексу
України з метою запобігання,
прогнозування і виявлення порушень
законодавства України з питань
державної митної справи органи доходів
і зборів застосовують систему
управління ризиками для визначення
товарів, транспортних засобів,
документів і осіб, які підлягають
митному контролю, форм митного
контролю, що застосовуються до таких
товарів, транспортних засобів,
документів і осіб, а також обсягу
митного контролю. При цьому, управління
ризиками - робота органів доходів і
зборів з аналізу ризиків, виявлення та
оцінки ризиків, розроблення та
практичної реалізації заходів,
спрямованих на мінімізацію ризиків,
оцінки ефективності та контролю
застосування цих заходів. Цілями
застосування системи управління
ризиками є, зокрема: запобігання,
прогнозування і виявлення порушень
законодавства України з питань
державної митної справи; забезпечення
більш ефективного використання
наявних у органів доходів і зборів
ресурсів та зосередження їх уваги на
окремих згрупованих об'єктах аналізу
ризику, щодо яких є потреба у
застосуванні окремих форм митного
контролю або їх сукупності, а також у
підвищенні ефективності митного
контролю (областях ризику); прискорення
митного оформлення товарів, що
переміщуються через митний кордон
України.

Орган доходів і зборів при здійсненні
митного контролю, у тому числі й з
питань контролю правильності
визначення митної вартості, має діяти у
спосіб, визначений Митним кодексом
України, а відомості, які містяться в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками, мають лише
допоміжний інформаційний характер при
прийнятті органом доходів і зборів
відповідних рішень.

Та обставина, що в автоматизованій
системі аналізу та управління ризиками
є інформація про те, що подібний товар у
попередні періоди розмитнювався за
вартістю більшою, ніж задекларована
декларантом, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
органом доходів і зборів контролю
митної вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
резервним методом, адже торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, а на ціну
одного й того ж товару у різний період
може впливати велика кількість
чинників (курс валют, сезонність, певні
характеристики товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо). Автоматизована
система аналізу та управління ризиками
з об'єктивних причин не може містити
усієї інформації, що стосується
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності, товарів і умов їх продажу,
тому такі дані не можуть мати більшого
значення, ніж надані декларантом
первинні документи про товар.

Сама по собі різниця між вартістю
товару, задекларованого особою, та
вартістю подібних (аналогічних)
товарів, що розмитнювались цією ж чи
іншими особами у попередніх періодах,
ще не свідчить про наявність порушень з
боку декларанта і не є підставою для
автоматичного збільшення митної
вартості товарів до показників в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками.

Посилання відповідача у запереченнях
на певні неточності, нібито виявлені в
поданих позивачем документах для
митного оформлення товару (різниця в
вартості товару, що визначалася в євро
та в доларах США на суму 184,72 дол. США,
зміст експертного висновку
торгівельно-промислової палати,
наявність документів на реалізацію
товару лише на 165 кг, тощо) не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідачем при винесенні
оспорюваних рішень посилання саме на
ці неточності не здійснювалося і їх
усунення від позивача не вимагалося.
Крім того, відповідач не надав пояснень
щодо врахування контролюючим органом
курсу валют та курсових різниць при
визначенні різниці у вартості товару,
що визначалася в євро та в доларах США
на суму 184,72 дол. США, щодо кількості
реалізованого товару (замість 165 кг),
яка була б достатньою для митного
органу для підтвердження тих чи інших
відомостей щодо ціни його реалізації в
Україні.

Також не заслуговує на увагу те, що
орган доходів і зборів, який здійснював
митне оформлення товару, не
стверджував, що позивач та його
контрагент по зовнішньоекономічному
контракту є пов'язаними особами.
Подальша реалізація позивачем товару в
Україні після його розмитнення, а також
вчинення стосовно цього товару інших
правочинів безпосередньо не впливає на
визначення митної вартості такого
товару при його імпорті в Україну,
відтак не є предметом доказування у цій
справі. Саме ці обставини - продаж
позивачем на внутрішньому ринку
імпортованої продукції (яблука, груші,
ананаси, авокадо, манго) за цінами, що на
думку відповідача не відповідають
митній вартості, не були підставою для
винесення спірних рішень, відтак
відповідач не може посилатися на ці
обставини для обґрунтування своєї
правової позиції.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку, що орган доходів і
зборів неправомірно відмовив позивачу
у визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом і
визначив митну вартість за резервним
методом. Відтак, спірні рішення
відповідача про коригування заявленої
митної вартості товарів та про
оформлення картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів є
протиправними і з цих підстав
підлягають скасуванню.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги та
представника апелянта в судовому
засіданні не спростовують висновків
суду першої інстанції, тому вони не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.158, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Київської митниці Міндоходів -
відмовити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 31.10.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.