Справа № 2а-4477/09/2670
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4477/09/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 26 вересня 2014 року за заявою
ОСОБА_2 в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної
комісії Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України, Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України, Міністерства з питань
житлово-комунального господарства за
участю Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України про визнання протиправним
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 26 вересня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про невиконання рішення суду
щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції як таку, що постановлена при
неповному з'ясуванні всіх обставин
справи та застосувати до Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України заходи, передбачені ст.ст.166, 171-2
КАС України та ст.185-3 КУпАП та накласти
штраф у розмірі сто неоподаткованих
мінімумів доходів громадян. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
відповідачем без поважних причин не
виконується рішення суду щодо
поновлення позивача на посаді
начальника контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України з 01 лютого 2007 року
та виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, тому заява про
невиконання рішення суду та накладення
штрафу на відповідача є обґрунтованою.
Відділом примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
після винесення постанови від 21 травня
2014 року про відкриття виконавчого
провадження неодноразово вимагалось
від боржника поновити ОСОБА_2, однак,
рішення суду в частині поновлення не
виконано. Крім того, апелянт зазначає,
що Міністерством регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України не виконано ухвалу Окружного
адміністративного суду м.Києва від 11
серпня 2014 року та в строк до 01 вересня
2014 року не надано суду довідку про
середньомісячну та середньоденну
заробітну плату ОСОБА_2, що не дало
можливості суду повністю обчислити
середню зарплату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу, що
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
травня 2010 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2010
року, адміністративний позов ОСОБА_2 до
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України, Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України,
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства про
визнання протиправним наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано наказ №49
«ос» від 01 лютого 2007 року про
звільнення позивача з роботи з посади
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлового-комунального
господарства України згідно з п.1 ст.40
КЗпП України; стягнуто з Ліквідаційної
комісії Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року
по 01 травня 2010 року в сумі 118104,00 грн.;
вважати звільненим позивача з роботи з
01 травня 2010 року на підставі п.3 ст.30
Закону України «Про державну службу» у
зв'язку із досягненням ним граничного
віку проходження державної служби. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На підставі постанови Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
травня 2010 року, судом першої інстанції
видано виконавчий лист №2а-4477/09/2670 від 09
червня 2010 року щодо стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь позивача заробітну
плату за один місяць у розмірі 3108,00 грн.,
та виконавчий лист №2а-4477/09/2670 від 17
листопада 2010 року про стягнення з
Ліквідаційної комісії Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на користь позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року в
сумі 114996,00 грн.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року
касаційну скаргу Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України задоволено частково, ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2010
року скасовано, постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 25
травня 2010 року змінено, абзац третій
резолютивної частини постанови суду
викладено в наступній редакції:
«Стягнути з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів»; виключено з резолютивної
частини постанови четвертий абзац щодо
визнання звільненим ОСОБА_2 з роботи 01
травня 2010 року на підставі п.3 ст.30
Закону України «Про державну службу» у
зв'язку із досягненням ним граничного
віку проходження державної служби;
доповнено резолютивну частину
постанови суду абзацом наступного
змісту: «Поновити ОСОБА_2 на посаді
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлового-комунального
господарства України, з 01 лютого 2007
року». В іншій частині постанову суду
залишено без змін.

На підставі вищевказаної постанови,
Окружним адміністративним судом
м.Києва видано виконавчий лист
№2а-4477/09/2670 від 10 травня 2011 року про
поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного відділу
Міністерства будівництва, архітектури
та житлового-комунального
господарства України з 01 лютого 2007
року, а також виконавчий лист
№2а-4477/09/2670 від 20 травня 2011 року про
стягнення з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів, а виконавчий лист №2а-4477/09/2670
від 17 листопада 2010 року вважати
відкликаним.

24 травня 2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №26593723 з виконання виконавчого листа
№2а-4477/09/2670 від 10 травня 2011 року про
поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника
Контрольно-ревізійного відділу
Міністерства будівництва, архітектури
та житлового-комунального
господарства України з 01 лютого 2007
року.

06 червня 2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №26858570 з виконання виконавчого листа
№2а-4477/09/2670 від 20 травня 2011 року про
стягнення з Ліквідаційної комісії
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 01
лютого 2007 року по 01 травня 2010 року з
відрахуванням отриманої ним допомоги
по безробіттю, обов'язкових зборів та
платежів.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 08 липня 2011 року, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2011 року, заяву ОСОБА_2
про заміну сторони у виконавчому
провадженні задоволено, замінено
боржника у виконавчому провадженні ВП
№26858570 з виконання виконавчого листа
№2а-4477/09/2670 від 20 травня 2011 року,
виданого Окружним адміністративним
судом м.Києва, щодо примусового
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 29
березня 2011 року, з Ліквідаційної
комісії Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України на Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09 серпня 2012 року касаційну
скаргу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України задоволено, ухвалу Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
липня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2011 року скасовано,
прийнято нову ухвалу про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні заяви про заміну
сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 21 грудня 2012 року, яка
залишена в силі ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 17
жовтня 2013 року, відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну
сторони виконавчого провадження від 22
серпня 2012 року з комісії з
реорганізації Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на Міністерство регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 11 листопада 2013 року,
яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року, заяву ОСОБА_2 про заміну боржника
задоволено, замінено боржника -
Ліквідаційну комісію Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України на його правонаступника -
Міністерство регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України у виконавчому
провадженні ВП №20781118 з примусового
виконання виконавчого листа Окружного
адміністративного суду м.Києва від 09
червня 2010 року №2а-4477/09/2670 про виконання
постанови Окружного адміністративного
суду м.Києва від 25 травня 2010 року;
замінено боржника - Ліквідаційну
комісію Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України на його
правонаступника - Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України у виконавчому провадженні ВП
№26593723 з примусового виконання
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду м.Києва від 10
травня 2011 року №2а-4477/09/2670 про виконання
постанови Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 21 травня 2014 року ВП
№43399315 відкрито виконавче провадження
з виконання виконавчого листа
Окружного адміністративного суду
м.Києва №2а-4477/09/2670 від 10 травня 2011 року
про поновлення ОСОБА_2 на посаді
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлового-комунального
господарства України з 01 лютого 2007
року.

04 вересня 2014 року ОСОБА_2 до Окружного
адміністративного суду м.Києва подав
заяву про невиконання рішення суду
щодо поновлення позивача на роботі, в
якій просив зобов'язати Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України негайно поновити ОСОБА_2 на
роботі та при необхідності застосувати
заходи, передбачені ст.ст.166, 171-2, 267 КАС
України, ст.185-3 КУпАП у разі невиконання
вимог суду, та інші.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні заяви позивача про
невиконання рішення суду щодо
поновлення на роботі, дійшов до
висновку, що ст.267 КАС України не
передбачено право позивача, на користь
якого ухвалено постанову суду,
подавати до суду першої інстанції
заяву про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч.9, 10 ст.267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду. У такій заяві
зазначаються: найменування
адміністративного суду, до якого
подається заява; ім'я (найменування)
позивача, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо вони відомі; ім'я
(найменування) відповідача, посада і
місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо вони відомі; ім'я
(найменування) третіх осіб, які брали
участь у розгляді справи, поштова
адреса, номер засобу зв'язку, адреса
електронної пошти, якщо вони відомі;
номер адміністративної справи;
відомості про набрання постановою
законної сили та про наявність
відкритого касаційного провадження;
інформація про день отримання
виконавчого листа та пред'явлення його
до виконання; інформація про хід
виконавчого провадження; документ про
сплату судового збору, крім випадків,
коли його не належить сплачувати за
подання відповідної заяви; перелік
документів та інших матеріалів, що
додаються. На підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються вимоги, позивач
зазначає докази, про які йому відомо і
які можуть бути використані судом. До
заяви додаються докази її надсилання
рекомендованим поштовим відправленням
з повідомленням про вручення
відповідачам і третім особам не раніше
семи робочих днів до дня подання заяви
до суду. Заява підписується позивачем
або його представником із зазначенням
дня її підписання. У разі якщо заява
подається представником, у ній
зазначаються ім'я представника, його
поштова адреса, а також номер засобу
зв'язку, адреса електронної пошти, якщо
вони відомі. Одночасно із заявою
подається довіреність чи інший
документ, що підтверджує повноваження
представника. Таку заяву може бути
подано протягом десяти днів з дня, коли
позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду. У разі
відповідності заяви вказаним вище
вимогам вона підлягає розгляду та
вирішенню в порядку письмового
провадження або в судовому засіданні
на розсуд суду протягом десяти днів з
дня її отримання. Неприбуття в судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені, не перешкоджає розгляду
такої заяви. У разі невідповідності
заяви вказаним вище вимогам вона
ухвалою суду, прийнятою в порядку
письмового провадження, повертається
заявнику. Така ухвала суду може бути
оскаржена. За відсутності обставин
протиправності відповідних рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень - відповідача та порушення
ним прав, свобод, інтересів
особи-позивача, суд залишає заяву без
задоволення. У разі наявності підстав
для задоволення заяви суд ухвалює одну
із постанов, що передбачені частиною
другою статті 162 цього Кодексу. Така
постанова може бути оскаржена лише в
апеляційному порядку.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, з яким погоджується колегія
суддів, що ст.267 КАС України не
передбачено, що особа-позивач, на
користь якої ухвалено постанову суду,
має право подавати до суду першої
інстанції заяву про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії,
оскільки згідно вищенаведеної норми
позивач, як особа, на користь якої
ухвалено постанову, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду. При цьому,
вимоги, викладені в заяві ОСОБА_2 від 04
вересня 2014 року, щодо зобов'язання
негайного поновлення його на роботі
фактично вже розглянуті та задоволені
постановою Вищого адміністративного
суду України від 29 березня 2011 року,
згідно якої поновлено ОСОБА_2 на посаді
начальника Контрольно-ревізійного
відділу Міністерства будівництва,
архітектури та житлового-комунального
господарства України, з 01 лютого 2007
року, що в силу п.3 ч.1 ст.256 КАС України
виконується негайно.

Разом з тим, у відповідності до ч.ч.1, 2
ст.267 КАС України суд, який ухвалив
судове рішення в адміністративній
справі, має право зобов'язати суб'єкта
владних повноважень, не на користь
якого ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. За
наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або в разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не звертався до суду із заявою
щодо зобов'язання суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення, судом
Міністерство регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України не
зобов'язувалось подати звіт про
виконання судового рішення, а тому
відсутні підстави для застосування
наслідків, передбачених ч.2 ст.267 КАС
України.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для застосування
ст.185-3 КУпАП, з огляду на недоведення
наявності в діях конкретних посадових
осіб Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.185-3
КУпАП; а також неможливості
застосування ст.171-2 КАС України,
враховуючи врегулювання даною статтею
особливостей провадження у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності та нерозповсюдження
даної норми на правовідносини в цій
справі. За відсутності підстав для
задоволення заяви позивача суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відсутності підстав для постановлення
окремої ухвали в порядку ст.166 КАС
України.

Доводи апелянта щодо невиконання
Міністерством регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України ухвали Окружного
адміністративного суду м.Києва від 11
серпня 2014 року, судом не приймаються,
оскільки заява ОСОБА_2 від 04 вересня 2014
року стосувалась невиконання рішення
суду щодо поновлення його на посаді,
натомість, невиконання вищезазначеної
ухвали суду першої інстанції пов'язано
з обчисленням середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

За таких обставин, з урахуванням
вищенаведеного, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правомірно залишено без задоволення
заяву ОСОБА_2 про невиконання рішення
суду щодо поновлення позивача на
роботі.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м.Києва від 26 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.