Справа № 9101/52066/2012
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" жовтня 2014 р. справа № 2а-2285/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Інгулецького районного суду
м.Кривого Рогу від 22 серпня 2011 року у
справі

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 18.07.2011 року звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, в якому
просила, визнати протиправною
бездіяльність відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області по не
нарахуванню щомісячної доплати до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 01.01.2006 року по
теперішній час, як дитині війни
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням фактично отриманих сум
за вказаний вище період часу.

Ухвалою суду першої інстанції від
20.07.2011 року позовні вимоги за період з
01.01.2006 року по 17.01.2011 року залишено без
розгляду.

Постановою Інгулецького районного
суду м.Кривого Рогу від 22 серпня 2011 року
адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернулося
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволені позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Предметом спору у даній
адміністративній справі є право
позивача на отримання передбаченого
ст.6 Закону України №2195 від 18.11.2004 року
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
та захист цього права від порушень з
боку органів пенсійного фонду, які
полягають у бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, уповноваженого
державою на надання позивачу
визначених вищезазначеним Законом
пільг як дитині війни.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України №2195 від 18.11.2004 року має статус
дитини війни, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
пенсійного посвідчення.

Згідно ст.6 Закону №2195-ІV від 18.11.2004 року
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків.

Частиною 3 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено застосування
мінімального розміру пенсії за віком
виключно для визначення розміру пенсій
призначених згідно з цим Законом (ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем права на
отримання соціальної допомоги,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, як це встановлено ст.6 Закону
України №2195 від 18.11.2004 року.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, які, як встановлено, не вчинили
жодної дії для нарахування цих коштів
та їх виплати, суд вважає, що вони не
виконали своїх повноважень без
поважних причин.

Постановою КМУ №745 від 06.07.2011 року, яка
набула чинності 23.07.2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат…»
встановлено розмір виплат особам, які
підпадають під категорію «діти війни»,
а отже з 23.07.2011року норми ст..6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосуванню не підлягають,
оскільки застосовуються норми Закону
України №3491-VІ «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», як такі, що прийняті
пізніше.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду
м.Кривого Рогу від 22 серпня 2011 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова