Справа № 826/15451/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2014 року 11:39
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., за участю представників
сторін, розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа преміям груп»
додержавної податкової інспекції в
Оболонському районі міста Києва
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26.09.2014
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 05
листопада 2014 року проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа преміум груп»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до державної податкової
інспекції в Оболонському районі міста
Києва головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26.09.2014
№.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
державна податкова інспекція в
Оболонському районі міста Києва
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві на
підставі хибних висновків акту
перевірки від 11.09.2014 №1023/26-54-22-01-10/35961770
щодо відсутності факту реальності
фінансово-господарської операції між
позивачем та ПП «Бенилюкс»,
необґрунтовано прийняла податкове
повідомлення-рішення від 26.09.2014 №.
За посиланням позивача, він є
добросовісним платником податків,
вчинена ним господарська операція не
викликають сумніву в її реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту.

Відповідач проти позову заперечив з
огляду на обґрунтованість висновків
акту перевірки від 11.09.2014
№1023/26-54-22-01-10/35961770 та, відповідно,
податкового повідомлення-рішення від
26.09.2014 № з огляду на відсутність
реальності господарської операції між
позивачем та його контрагентом.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов та заперечення
проти нього, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа преміум груп»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
приватним підприємством «Бенилюкс» за
період з 01.03.2014 по 31.03.2014.

Перевіркою встановлено порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю «Альфа преміум груп»
пунктів 44.1 статті 41, пунктів 185.1 статті
185, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів
200.1, 200.2 статті 201 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податку на додану вартість, який
підлягав сплаті до бюджету за березень
2014 року, в сумі 19 520,00 грн.

За наслідками перевірки державною
податковою інспекцією в Оболонському
районі головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві складено акт від 11.09.2014
№1023/26-54-22-01-10/35961770 та прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26.09.2014 №,
яким позивачеві визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 24 400,00 грн., у тому числі:
19520,00 грн. - основний платіж, 4880,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 №88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704,
господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки
державної податкової інспекції в
Оболонському районі головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві від 11.09.2014
№1023/26-54-22-01-10/35961770 висновки щодо
порушення позивачем приписів
податкового законодавства зроблено з
огляду на відсутність факту реальності
господарської операції з приватним
підприємством «Бенилюкс».

Так, між товариством з обмеженою
відповідальністю «Альфа преміум груп»
(замовник) та приватним підприємством
«Бенилюкс» (виконавець) укладено
договір від 01.10.2013 №26, відповідно до
якого виконавець зобов'язується знайти
для замовника потенційних клієнтів
щодо надання охоронних послуг. Строк
дії договору до 01.03.2014.

На підтвердження виконання умов
договору, руху активів в процесі
здійснення господарської операції,
позивач надав суду копії: договору від
01.10.2013 №26 на пошук потенційних
клієнтів; актів надання послуг від
16.03.2014 №0316/02 на суму 49600,00 грн., крім того
ПДВ - 9920,00 грн., від 31.03.2014 №0331/05 на суму
48000,00 грн., крім того ПДВ - 9600,00 грн.;
податкових накладних №46 від 16.03.2014 на
суму 59520,00 грн., в тому числі ПДВ - 9920,00
грн., №47 від 31.03.2014 на суму 57600,00 грн., в
тому числі ПДВ - 9600,00 грн.; оригінал
загального звіту про надані послуги по
договору №26 від 01.10.2013 за період з 01.03.2014
по 31.03.2014.

У свою чергу, державною податковою
інспекцією в Оболонському районі
головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві на
спростування реальності господарської
операції, здійсненої позивачем з
приватним підприємством «Бенілюкс»
вказано на акт державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
міста Дніпропетровська від 04.07.2014
№700/04-62-22-3/32083308 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Бенилюкс» () щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин, їх реальності
та повноти відображення в обліку за
березень 2014 року», відповідно до якого
у приватного підприємства «Бенилюкс»
відсутні трудові ресурси, виробниче
обладнання, транспортне та торгівельне
обладнання. Згідно вказаного акту
приватне підприємство «Бенилюкс»
використовувалось для мінімізації
податкових зобов'язань інших суб'єктів
господарювання.

Так, за посиланням відповідача,
взаємовідносини позивача із вказаним
контрагентом направлені на проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди третім
особам з метою штучного формування
податкового кредиту, а відтак
порушення фіскальних інтересів
держави.

Аналізуючи надані сторонами докази,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3
договору №26 на пошук потенційних
клієнтів від 01.10.2013, позивач мав
здійснити оплату за надані послуги
протягом 30 банківських днів з моменту
підписання акту виконаних робіт.

Акти надання послуг від 16.03.2014 №0316/02 та
від 31.03.2014 №0331/05 складені та підписані
сторонами після закінчення строку дії
договору (01.03.2014).

Під час судового розгляду справи
позивачем не надано суду доказів
пролонгації названого договору від
01.10.2013, доказів повної оплати вартості
наданих послуг, економічної вигоди
залучення посередника з пошуку
клієнтів, обґрунтування вартості
послуг приватного підприємства
«Бенилюкс», а також доказів реального
виконання умов договору від 01.10.2013.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.08.2014 у справі №804/9944/14, оскільки
предметом судового розгляду у цій
справі були висновки акту перевірки
№632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014, які не мають
відношення до предмету спору в даній
справі.

Так, в основу висновків акту перевірки
по позивачу покладено інший акт
державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі міста
Дніпропетровська від 04.07.2014
№700/04-62-22-3/32083308.

Таким чином, позивачем на надано суду
доказів реальності виконання умов
договору від 01.10.2013 №26.

За таких обставин, висновки органу
державної податкової служби щодо
безпідставного формування позивачем
даних свого податкового обліку,
зокрема, податкового кредиту на
підставі первинних документів, які не
відображають рух активів в процесі
здійснення господарської операції та
створені з метою мінімалізації
податкового навантаження, знайшли своє
підтвердження під час судового
розгляду справи.

Відтак, позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю «Альфа
преміум груп» не підлягають
задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат за наслідками відмови у
задоволенні позову, суд наголошує на
наступному.

Згідно з частиною першою статті 87
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру судовий збір становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.
Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при
зверненні до суду суму судового збору у
розмірі 182,28 грн., мінімальну ставку
судового збору, з позивача підлягає
стягненню сума судового збору у
розмірі 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн.).

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа преміум груп»
(04114, місто Київ, вулиця Полупанова,
будинок 14, ) на користь
Державного бюджету України
(розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті
Києві №4007, МФО 820019, код отримувача
38004897) судовий збір у розмірі 1644 (одну
тисячу шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.

Повний текст постанови виготовлено
10.11.2014