Справа № 2а-825/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа №
876/5205/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області на ухвалу Шумського районного
суду Тернопільської області від 23
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шумському районі про
підвищення пенсії -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішеннь управління ДВС ГУЮ у
Тернопільській області звернувся до
суду із поданням про зміну способу і
порядку виконання рішення в порядку ст.
36 Закону України «Про виконавче
провадження», в якому просив змінити
спосіб і порядок виконання виконавчого
листа № 2а-825/11, виданого Шумським
районним судом Тернопільської області
23.01.2014 року, резолютивною частиною
якого встановлено: «Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Шумському районінарахувати та
виплатити гр. ОСОБА_1 надбавку до
пенсії, передбачену ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період часу, починаючи з 01 серпня 2010
року із врахуванням раніше нарахованої
та виплаченої» шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати та
стягенення цих виплат.

Ухвалою Шумського районного суду
Тернопільської області від 23 квітня 2014
року відмовлено у поданні відділу
примусового виконання рішеннь
управління ДВС ГУЮ у Тернопільській
області про заміну способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2а-825/11,
виданого Шумським районним судом
Тернопільської області 23 січня 2014 року.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив відділ примусового
виконання рішеннь управління ДВС ГУЮ у
Тернопільській області, який в поданій
апеляційній скарзі, покликаючись те, що
оскаржувана ухвала винесена судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, просить таку
скасувати та прийняти нову, якою
задоволити подання.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що наявні обставини,
що ускладнюють виконання рішення суду
в порядку, визначеному чинним
законодавством та роблять виконання в
частині зобов'язання боржника
виплатити кошти неможливим, а тому слід
задоволити подання.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Шумського районного суду
Тернопільської області від 24 лютого 2011
року зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Шумському районі
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за
період з 01.08.2010 року з врахуванням
раніше нарахованої та виплаченої
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

На підставі вказаної постанови
Шумським районним судом
Тернопільської області 23.01.2014 року
видано виконавчий лист № 2а-825/11 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Шумському районі
нарахувати та виплатити гр. ОСОБА_1
надбавку до пенсії, передбачену ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період часу,
починаючи з 01 серпня 2010 року із
врахуванням раніше нарахованої та
виплаченої» шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати та стягенення цих
виплат.

За приписами пункту 2 частини 4 статті 105
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Шумського районного суду
Тернопільської області від 24 лютого 2011
року та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити позовну
вимогу про стягнення коштів, яка була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак апеляційний суд звертає увагу
на відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду апеляційної
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що суд
першої інстанції, не може змінювати
спосіб виконання постанови суду,
змінюючи її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Крім того, вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області залишити без задоволення, а
ухвалу Шумського районного суду
Тернопільської області від 23 квітня 2014
року про відмову в проведення заміни
способу і порядку виконання рішення
суду в справі № 2а-825/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська