Справа № 806/4263/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
Житомир справа № 806/4263/14

категорія 11.5

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Сичова О.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області до Відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області звернулося до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просило:

- визнати неправомірними дії
(бездіяльність) Відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції по примусовому
виконанні виконавчого листа №2002/11,
виданого Житомирським окружним
адміністративним судом 14.06.2011 року по
адміністративній справі №0670/1502/11 про
стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області заборгованість в сумі 720,66 грн.;

- зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції вжити заходів щодо
дотримання вимог ст.ст.11, 19, 25, 30, 31, 57
Закону України "Про виконавче
провадження" по примусовому виконанні
виконавчого листа №2002/11, виданого
Житомирським окружним
адміністративним судом 14.06.2011 року по
адміністративній справі №0670/1502/11 про
стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області заборгованість в сумі 720,66 грн.

В обгрунтування вимог зазначає, що
Відділом Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції не забезпечено в
повній мірі виконання вимог Закону
України "Про виконавче провадження"
щодо неупередженого, своєчасного і в
повному обсязі вчинення виконавчих дій
спрямованих на примусове виконання
виконавчого листа. Вказує, що
управлінням не було отримано постанову
про відкриття виконавчого провадження,
що позбавило його можливості отримати
ідентифікатор для доступу до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень для ознайомлення зі станом
спірного виконавчого провадження.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. Про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні, але
прибули не всі сторони, які беруть
участь у справі, суд відповідно до ч.6
ст.128 КАС України розглядає дану справу
у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

27 липня 2012 року Відділом державної
виконавчої служби Чуднівського
районного управління юстиції було
направлено за належністю до Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції виконавчий лист
№2002/11, виданий Житомирським окружним
адміністративним судом 14.06.2011 року по
адміністративній справі №0670/1502/11
(а.с.10).

29 серпня 2012 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання
виконавчого листа №2002/11, виданого
Житомирським окружним
адміністративним судом 14.06.2011 року по
адміністративній справі №0670/1502/11 про
стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області заборгованість в сумі 720,66 грн.,
що стверджується листом Відділу
Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції від 02.01.2013 року №3/2
(а.с.4).

11 липня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 05
березня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Чуднівському районі
Житомирської області зверталося з
листами до відповідача, в яких вимагало
провести виконавчі дії, стягнути на
його користь заборгованість в сумі
720,66 грн. та просило повідомити про
проведення дій по стягненню
заборгованості.

Відповіді на вказані листи Управління
Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області не отримало, що стверджується
позицією позивача висвітленою в
позовній заяві, а відповідачем на
виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України не
спростована.

Вирішуючи справу по суті, суд зазначає,
що спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 р. №606-XIV (далі -
Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Стаття 2 вказаного Закону визначає
органи і посадові особи, які здійснюють
примусове виконання рішень та
провадять окремі виконавчі дії.
Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Боржником постанову Житомирського
окружного адміністративного суду про
стягнення коштів добровільно виконано
не було і відповідачем розпочато
примусове виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 32 Закону передбачені такі
заходи примусового виконання рішень:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження, зокрема, має
право: проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону; з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; безперешкодно входити
до приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ним, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, у
разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням; здійснювати
інші повноваження, передбачені цим
Законом та іншими законами.

Частиною 2 ст.30 Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Також, нормами ст.31 Закону передбачено,
що копії постанов державного виконавця
та інші документи виконавчого
провадження державний виконавець
зобов"язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження.

З аналізу наведених норм права
встановлено, що державний виконавець
забезпечує в повній мірі виконання
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" щодо неупередженого,
своєчасного і в повному обсязі
вчинення виконавчих дій спрямованих на
примусове виконання виконавчого
документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На підставі вищезазначеного, суд
дійшов висновку, що Відділ державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції при проведенні
виконавчого провадження не виконав
вимоги ст.ст.11, 19, 25, 30, 31, 57 Закону
України "Про виконавче провадження".
Протилежного відповідачем не доведено,
оскільки ним знехтуване право на
надання суду доказів та доведенні
правомірності своїх дій
(бездіяльності), що судом трактується
на користь позивача.

За таких обставин, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,
суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції щодо не дотримання
вимог ст.ст.11, 19, 25, 30, 31, 57 Закону України
"Про виконавче провадження" під час
примусового виконання виконавчого
листа №2002/11, виданого Житомирським
окружним адміністративним судом 14.06.2011
року по адміністративній справі
№0670/1502/11 про стягнення з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області заборгованість в сумі 720,66 грн.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції вжити заходів щодо
дотримання вимог ст.ст.11, 19, 25, 30, 31, 57
Закону України "Про виконавче
провадження" під час примусовому
виконання виконавчого листа №2002/11,
виданого Житомирським окружним
адміністративним судом 14.06.2011 року по
адміністративній справі №0670/1502/11 про
стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі Житомирської
області заборгованість в сумі 720,66 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
О.П. Сичова