Справа № 806/4312/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/4312/14

час прийняття: 10 год. 10 хв.
категорія 8.3.12

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Шатківської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 10.09.2014 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
10 вересня 2014 року № . У
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначав, що відповідачем неправомірно
нараховано йому суму штрафних санкцій
у розмірі 1022,95 грн за погашення з
порушенням терміну сплати податкового
зобов'язання по єдиному податку з
фізичних осіб. Так як ним своєчасно, у
строки встановлені законом, було
сплачено належну до сплати суму
єдиного податку за результатами
господарської діяльності у 2012 році, яка
склала 11 103,00 грн. На думку Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, він не повинен
нести відповідальність, передбачену
статтею 126 Податкового кодексу України,
оскільки сума, на яку замінено
податкове зобов'язання в уточнюючих
деклараціях не погашена, а зменшена.
Помилка в первісній декларації за 2012
рік пов'язана з не заповненням рядку 21
"сума єдиного податку за минулий
податковий (звітний) період в сумі 10690,00
грн. (значення рядка 20 декларації
попереднього звітного (податкового)
періоду)", який є обов'язковий до
заповнення, призвела до завищення
заявленого до сплати єдиного податку
за 2012 рік на 10690,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити у повному обсязі, з
мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в засіданні
суду позов не визнала, просила
відмовити в задоволенні позову, на
підставі доводів викладених у
письмових запереченнях. Пояснила, що
26.08.2014 Житомирською ОДПІ проведено
камеральну перевірку своєчасності
розрахунків з бюджетом по єдиному
податку позивача. За результатами
перевірки складено акт від 26.08.2014 №
5257/17-1/НОМЕР_2, яким встановлено
порушення ФОП ОСОБА_3 терміну сплати
податкових зобов'язань по єдиному
податку за 2012 рік, чим порушив п. 126.1 ст.
126 ПК України. Затримка розрахунку з
бюджетом допущена до 30 календарних
днів наступних за останнім днем
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання в сумі
10229,48 грн, відтак позивач повинен
сплатити штраф у розмірі 1022,95 грн. За
таких обставин, спірне податкове
повідомлення - рішення прийняте згідно
вимог чинного законодавства та
скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2014 головним
державним інспектором відділу
адміністрування доходів і зборів
самозайнятих осіб управління доходів і
зборів Житомирської ОДПІ проведено
камеральну перевірку ФОП ОСОБА_3 з
питання своєчасності розрахунків з
бюджетом по єдиному податку у 2013 році.

За результатами перевірки складено акт
№ 5257/17-1/НОМЕР_2 від 26 серпня 2014 року, у
якому контролюючим органом зроблено
висновок, що в порушення п. п. 295.3 ст. 295
та п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу
України ФОП ОСОБА_3 зобов'язання по
сплаті єдиного податку за 2012 рік
погашено із порушенням терміну сплати.

10 вересня 2014 року Житомирською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
підставі вказаного акту прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким до позивача застосовані
штрафні (фінансові) санкції у сумі 1022,95
грн.

Визначаючись щодо позовних вимог,
судом враховано таке.

Згідно із пунктом 291.2 статті 291
Податкового кодексу України, спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 293. 1 статті 293 Податкового
кодексу України визначено, що ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Відсоткова ставка єдиного податку для
третьої і четвертої груп платників
єдиного податку встановлюється у
розмірі 5 відсотків доходу - у разі
включення податку на додану вартість
до складу єдиного податку (підпункт
293.3.1 пункту 293.3 статті 293 Податкового
кодексу України).

Відповідно до пункту 296.3 статті 296
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку третьої - шостої груп
подають до контролюючого органу
податкову декларацію платника єдиного
податку у строки, встановлені для
квартального податкового (звітного)
періоду.

У пункті 295.3 статті 295 Податкового
кодексу України закріплено, що
платники єдиного податку третьої -
шостої груп сплачують єдиний податок
протягом 10 календарних днів після
граничного строку подання податкової
декларації за податковий (звітний)
квартал.

Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку третьої -
шостої груп є календарний квартал (абз.
2 п. 294.1. ст. 294 Податкового кодексу
України).

Згідно розрахунку штрафних санкцій,
пояснень представника відповідача,
висновок відповідача щодо
несвоєчасної сплати позивачем
узгодженої суми грошового зобов'язання
з єдиного податку у розмірі 10229,48 грн
обґрунтовано тим, що 11.03.2013 позивачем
погашено раніше задекларовані
зобов'язання шляхом подачі уточнюючих
декларації за 2012 рік, якими зменшено
раніше задекларовані зобов'язання на
10690,00 грн і відповідно погашено
податковий борг, який виник у зв'язку з
несплатою грошового зобов'язання,
визначеного у податковій декларації
платника єдиного податку, поданій
23.01.2013 до контролюючого органу.
Затримка в розрахунках з бюджетом
допущена до 30 календарних днів
наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання у розмірі
10229,48 грн (10690,00 грн - 413,00грн (сплата 01.02.2013
зобов'язань за 4 кв. 2012) + 47,52 грн
(переплата за минулі періоди)). Сума
штрафної санкції складає 1022,95 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що 23
січня 2013 року позивачем до податкового
органу подано податкову декларацію з
єдиного податку - фізичної особи
підприємця за 2012 рік. У поданій
декларації з єдиного податку за 2012 рік
не було заповнено рядок 21 "сума єдиного
податку за минулий податковий (звітний)
період в сумі 10690,00 грн. (значення рядка
20 декларації попереднього звітного
(податкового) періоду)", який є
обов'язковим до заповнення, що призвело
до завищення заявленого до сплати
податку за 2012 рік на суму 10690,00 грн.

11.03.2013 Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3 самостійно виявлено помилку,
допущену при розрахунку єдиного
податку, як вже було зазначено яка
полягала в тому, що у податковій
декларації платника єдиного
податку-фізичної особи за ІV квартал 2012
року від 23.01.2013 невірно визначено суму
податку до сплати за податковий
(звітній) квартал в розмірі 11103,00 грн,
хоча така сума становила 413,00 грн. Дана
помилка була виправлена позивачем,
шляхом подачі уточнюючої декларації
платника єдиного податку-фізичної
особи за півріччя 2012 року, три місяці
2012 року та за 2012 рік, в якій зменшено
суму задекларованого податку на суму
10690,00 грн.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50
Податкового кодексу України, у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

З огляду на викладене та беручи до
уваги те, що позивач, виявивши помилки,
що містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, надіслав
уточнюючі податкові декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця за півріччя 2012 року,
три місяці 2012 року та за 2012 рік зменшив
свої зобов'язання зі сплати єдиного
податку на суму 10690,00 грн, сума єдиного
податку, яку необхідно було сплатити
позивачу до державного бюджету за 2012
рік складала 11103,00 грн.

У відповідності до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У підпункті 14.1.152 пункту 14.1 наведеної
статті Податкового кодексу України
зазначено, що погашення податкового
боргу - зменшення абсолютного значення
суми такого боргу, підтверджене
відповідним документом.

Відповідно до п. 87.1 і 87.2 ст. 87
Податкового кодексу України, джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Судом беззаперечно з'ясовано, що за
результатами господарської діяльності
за 2012 рік сума єдиного податку в
розмірі 11103,00 грн сплачена позивачем
наступним чином:

За 1 кв. 2012 року було подано декларацію
07.05.2012 року сплачено податок 08.05.2012 року
(останній день сплати 20.05.2012) в розмірі
4300,00 грн.

За 2 кв. 2012 року було подано декларацію
25.07.2012 року сплачено податок 06.08.2012 року
(останній день сплати 19.08.2012) в розмірі
2500,00 грн.

За 3 кв. 2012 року було подано декларацію
16.10.2012 року сплачено податок 09.11.2012 року
(останній день сплати 19.11.2012) в розмірі
3890,00 грн.

За 4 кв. 2012 року було подано декларацію
23.01.2013 року сплачено податок 01.02.2013 року
(останній день сплати 20.02.2013) в розмірі
413,00 грн.

Отже, подання уточнюючих декларацій не
вплинуло на виконання обов'язку
платника зі сплати єдиного податку,
оскільки сума, яка підлягала
перерахуванню до державного бюджету у
розмірі 11103,00 грн була сплачена
позивачем своєчасно.

Податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи (п. 109.1 ст. 109
Податкового кодексу України).

Відповідальність за порушення правил
сплати (перерахування) податків
встановлена статтею 126 Податкового
кодексу України.

Згідно із приписами цієї статті, у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Аналізуючи наведені положення
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку, що податковий
борг, який зазначено в ст.126 Податкового
кодексу України, може бути погашено
коштами та іншим майном (майновими
правами) платника податків. Погашення
податкового боргу шляхом подання
уточнюючих розрахунків із зазначенням
в них меншої суми податкових
зобов'язань, а ніж ті суми, які були
задекларовані раніше, приписами цього
Кодексу не передбачено.

Подання позивачем, у відповідності до
вимог ст. 50 Податкового кодексу
України, уточнюючих декларацій, якими
зменшено суми самостійно визначених
грошових зобов'язань, не є тотожним
поняттю "погашення податкового боргу",
тобто сплатою боргу з єдиного податку
за рахунок майна платників податків.
Подання уточнюючих декларацій тягне за
собою зміну раніше задекларованих
податкових зобов'язань, в даному
випадку шляхом їх зменшення у зв'язку
із виявленою помилкою, і ніяким чином
не може бути прирівнюватися до поняття
"погашення податкового боргу".

Отже, податковий борг не може бути
погашений шляхом подання уточнюючих
розрахунків із зазначенням в них
меншої суми податкових зобов'язань,
оскільки подання відповідного
розрахунку (декларації) не є фактичним
погашенням грошового зобов'язання, а
представляє собою зміну раніше
задекларованих податкових зобов'язань
шляхом їх зменшення у зв'язку із
виявленою помилкою.

Подібної думки дійшов Житомирський
апеляційний адміністративний суд в
ухвалі від 18.03.2014 (справа № 806/7911/13-а).

З огляду на викладене, суд вважає, що
застосування відповідачем до позивача
штрафу в сумі 1022,95 грн за порушення
строків сплати узгодженого грошового
зобов'язання, згідно з ст.126 Податкового
кодексу України, є безпідставним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем правомірність прийняття
податкового повідомлення - рішення №
від 10.09.2014 доведено не було,
внаслідок чого суд приходить до
висновку, що його слід визнати
неправомірним та скасувати, а позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 - задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 10.09.2014 р.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю.
Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 03
листопада 2014 р.