Справа № 233/2539/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р. Справа №
233/2539/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області,Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 11.06.2014р. по
справі № 233/2539/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області , Управління Пенсійного
фонду України в м.Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

01 квітня 2014 року, ОСОБА_1 ( далі -
позивач) звернувся до суду з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області, Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області ( далі - відповідачі) в якому
просив визнати рішення Комісії з
питань підтвердження пільгового стажу
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України в Донецькій області щодо
відмови у зарахуванні до пільгового
стажу за Списком № 2 періоди роботи з
01.11.1973 року по 29.10.1974 року та з 14.11.1979 року
по 18.03.1988 року та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі зарахувати до пільгового стажу
за Списком №2 періоди роботи з 01.11.1973
року по 29.10.1974 року та з 14.11.1979 року по
18.03.1988 року на посаді шліфувальника
скловиробів, які зайняті шліфуванням
скловиробів вручну, на
Костянтинівському державному
підприємстві «Завод «Автоскло» імені
К.Т.Бондарєва» та призначити йому
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком №2 з 09.09.2013 року.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької
області від 11.06.2014 року
адміністративний позов Позовні вимоги
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області та Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання рішення
неправомірним, його скасування,
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено .

Визнано неправомірними та скасувати
рішення Комісії з питань підтвердження
пільгового стажу при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Донецькій від 21.02.2014 року № 11/6 та
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
обі. асті № 1/4532 від 28 лютого 2014 року
щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до
стажу роботи за Списком №2 періодів
роботи з 01 листопада 1973 року по 29 жовтня
1974 року та з 14 листопада 1979 року по 18
березня 1988 року на посаді
шліфувальника скловиробів, які зайняті
шліфуванням скловиробів вручну, на
Костянтинівському державному
підприємстві «Завод «Автоскло» імені
К.Т.Бондарєва» та відмови в призначенні
йому пенсії на пільгових умовах за
Списком № 2. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області зарахувати до
пільгового стажу за Списком №2 періоди
роботи ОСОБА_1 з 01 листопада 1973 року по 29
жовтня 1974 року та з 14 листопада 1979 року
по 18 березня 1988 року на посаді
шліфувальника скловиробів, які зайняті
шліфуванням скловиробів вручну, на
Костянтинівському державному
підприємстві «Завод «Автоскло» імені
К.Т.Бондарєва». Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком № 2, з 10 вересня 2013
року, зарахувавши періоди роботи за
професією шліфувальник скловиробів,
зайнятих шліфуванням скловиробів
вручну, з 01 листопада 1973 року по 29
жовтня 1974 року та з 14 листопада 1979 року
по 18 березня 1988 року.

Стягнено з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Відповідачі, не погодившись з вказаною
постановою, подали апеляційні скарги,
в яких вказують, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального і
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин справи та просять
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу згідно ч.4 ст. 196 КАС України та п.2
ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_1 06 грудня 2013 року
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області із заявою про призначення йому
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2. Ці обставини сторонами не
оспорюються.

Рішенням Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на
пільгових умовах при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Донецькій області від 21.02.2014 року № 11/6
ОСОБА_1 було відмовлено у зарахуванні
до стажу роботи за Списком №2 періоди
роботи з 01.11.1973 року по 29.10.1974року та з
14.11.1979 року по 18.03.1988 року на посаді
шліфувальника скловиробів, які зайняті
шліфуванням скловиробів вручну, на
Костянтинівському державному
підприємстві «Завод «Автоскло» імені
К.Т. Бондарева», через те, що дана посада
не передбачена Списками пільгових
професій,затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, що
діяли в період роботи позивача

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі від 28.02.2014
року № 1/4532 ОСОБА_1 було відмовлено у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2,
оскільки він не має достатнього
пільгового стажу роботи за Списком №2
(а.с. 5-7).

У зв»язку з чим позивач звернувся до
суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що з
урахуванням пільгового стажу роботі на
посаді шліфувальником скловиробів, які
зайняті шліфуванням скловиробів
вручну, з 01.11.1973 року по 29.10.1974 року та з
14.11.1979 року по 18.03.1988 року, що складає 09
років 04 місяці 04 дні, позивач ОСОБА_1 має
пільговий стаж за Списком №2, тобто
більше половини стажу роботи з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, і йому має бути
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах за Списком №2 по
досягненню віку 57 років, з дня, що
настає за днем досягнення пенсійного
віку, тобто з 10 вересня 2013 року. У
зв»язку з чим, позов є обґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до п. "б" ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 №1788 на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Таким чином, аналіз ст. 13 Закону №1788-ХП
дає підстави дійти висновку, що
необхідними умовами для виникнення у
особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах є виконання робіт,
передбачених Списком №2, право яких
підтверджено атестацією робочих місць
та виконання яких проводиться на
протязі повного робочого дня.

У відповідності до п. 3 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
№383 при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці зе час виконання роботи до
21.08.1992 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991№1788-XII
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

З матеріалів справи вбачається, згідно
записів в трудовій книжці ОСОБА_1 з
01.11.1973 по 29.10.1979 та з 14.11.1979 по 18.03.1988
працював на посаді шліфувальника
скловиробів на Костянтинівському
заводі «Автоскло» імені К.Т. Бондарева.

Також, в уточнюючій довідці заводу
«Автоскло» ім. К.Т. Бондарева від 19.03.2009
року №40/12. на яку посилається позивач
як на доказ, що підтверджує зарахування
спірного періоду до пільгового за
Списком №2, безпідставно зазначений
Список №2, затверджений постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року
№10 оскільки у вищезазначені періоди
роботи позивача чинні Списки,
затверджені постановою РМ СРСР від
22.08.1956 №1173.

Колегія суддів зазначає, що у
вищезазначені періоди роботи позивача
чинні списки, затверджені постановою
РМ СРСР від 22.08.1956 №1173. Списком №2
розділом XIX «Скляне і фарфоро-фаянсове
виробництво» шліфувальники
скловиробів у виробництві скла не
передбачені.

При визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
статті 100 Закону № 1788 застосовуються
"Список № 1 производств, цехов,
профессий и должностей на подземних
работах, на работах с вредними
условиями труда и в горячих цехах,
работа в которих дает право на
государственную пенсию на льготних
условиях и в льготних размерах" і
"Список № 2 производств, цехов,
профессий и должностей, работа в
которих дает право на государственную
пенсию на льготньїх условиях и в
льготних размерах", затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.56 № 1173 (пункт 8 Порядку №383)

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним судом України у постанові
від 10.09.2013 року № 21-183а13.

Згідно частини першої статті 244-2 КАС
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.201 Ор № 2747-ІУ)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 28.02.2014
року № 1/4532 року та Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
які дають право на призначення пенсії
на пільгових умовах при головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Донецькій області від 21.02.2014 року № 11/6
про відмову в зарахуванні до
пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за
Списком №2 періодів роботи з 01.11.1973 по
29.10.1974, з 14.11.1979 по 18.03.1988 на посаді
шліфувальника скловиробів на
Костянтинівському заводі «Автоскло»
(Костянтинівське державне
підприємство «Завод «Автоскло» ім. К.Т.
Бондарева»), є обгрунтованими та
відповідають вимогам закону, оскільки
зазначена посада не передбачена
Списком №2 пільгових професій,
затвердженим постановою РМ СРСР від
22.08.1956 №1173, що діяв у період роботи
позивача.

Згідно частини першої статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 не обґрунтовані та задоволенню
не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції є такою, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, тому апеляційні скарги
підлягають задоволенню, а постанова
суду - скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області,Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області
задовольнити.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 11.06.2014р. по справі № 233/2539/14-а
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області ,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М.