Справа № 819/1288/14-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1288/14-a

"19" серпня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання
Стасюк А.В..

за участю:

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Шмігельської М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до відділу Держземагенства в
Тернопільському районі Тернопільської
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача -
Великоберезовицька селищна рада, про
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відділу Держземагенства в
Тернопільському районі Тернопільської
області (надалі відповідач) третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідача - Великоберезовицька
селищна рада, про зобов'язання вчинити
певні дії.

Позов мотивовано тим, що позивачу
відділом Держземагенства в
Тернопільському районі Тернопільської
області рішенням № РВ-013 від 12.11.2013
року, яке ним отримано в квітні 2014 року,
було відмовлено у внесенні відомостей
(змін до них) до Державного земельного
кадастру, щодо державної реєстрації
земельної ділянки для садівництва
загальною площею 0,0600 га, яка належить
ОСОБА_3, згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ТР
№07861 від 14.02.1994 року, у зв'язку з
невідповідністю поданих документів
вимогам, установленим Законом України
«Про Державний земельний кадастр» та
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, а саме - земельна ділянка
знаходиться в смт. Велика Березовиця, а
по Національній кадастровій системі
земельна ділянка знаходиться в
Петриківській сільській раді. Проте,
згідно технічної документації із
землеустрою щодо відновлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), місце розташування
вищезазначеної земельної ділянки, що
перебуває у власності позивача з 1994
року є незмінним. У зв'язку з цим,
позивач просить зобов'язати відділ
Держземагенства в Тернопільському
районі Тернопільської області
провести державну реєстрацію
земельної ділянки для садівництва
загальною площею 0,06 га, яка перебуває у
його власності, за її фактичним місцем
розташування.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити даний
адміністративний позов та поновити
пропущений з поважних причин строк
звернення до суду.

Суд, врахувавши клопотання про
поновлення строку, пояснення
представника позивача та думну
представника відповідача, ухвалою суду
поновив пропущений строк звернення до
суду.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, проти його
задоволення заперечила та пояснила, що
причиною відмови позивачу у наданні
відомостей з Державного земельного
кадастру є невідповідність поданих
документів Закону України «Про
Державний земельний кадастр», а саме
відсутність перетину з індексною
кадастровою картою
Великоберезовицької селищної ради, та
невірна система координат. Відтак на
даний час відсутній перетин ділянки
позивача з індексною кадастровою
картою Великоберезовицької селищної
ради, а саме, координати земельної
ділянки позивача накладаються на
територію Петриківської сільської
ради. Внесення змін щодо її
розташування тягне за собою зміну
кадастрового номеру, оскільки
змінюється кадастрова зона. Дані
обставини унеможливлюють видачу
позивачу витягу з Державного
земельного кадастру. У зв'язку з цим,
представник відповідача просила
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
для садівництва загальною площею 0,06 га,
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії ТР
№07861, виданого Великоберезовицькою
селищною радою 14.02.1995 року (а.с.6).

Для проведення державної реєстрації
земельної ділянки у порядку,
визначеному Законом України «Про
Державний земельний кадастр» та
Порядку ведення державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
№1051 (надалі - Порядок), у листопаді 2013
року ОСОБА_3 звернувся із відповідною
заявою про державну реєстрацію
земельної ділянки до Відділу
Держземагентства у Тернопільському
районі (а.с.33-34).

Згідно рішення № РВ-013 від 12.11.2013
року (а.с.35) позивачу відмовлено у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру у
зв'язку з невідповідністю поданих
документів вимогам, установлених
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» та Порядку ведення
Державного земельного кадастру, а саме:
земельна ділянка знаходиться в смт.
Велика Березовиця (відповідно до
державного акту серії ТР №07861 від 14.02.1995
року), а по Національній кадастровій
системі земельна ділянка знаходиться
на території Петриківської сільської
ради.

Разом з тим, місцерозташування
земельної ділянки, яка перебуває у
власності позивача з 1994 року згідно
виданого правопосвідчувального
документа є незмінним та
підтверджується розробленою
відповідно до встановлених державних
стандартів, норм і правил у сфері
землеустрою Тернопільською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру»
технічною документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (а.с.8-32).

Зі змісту сформованого кадастрового
плану земельної ділянки за
результатами кадастрової зйомки площа,
конфігурація та опис суміжних
землекористувачів є автентичним до
опису, зазначеному в державному акті на
право приватної власності на землю.

Таким чином, земельна ділянка як об'єкт
цивільних прав сформована у 1994 році не
втратила свого статусу в розумінні
цивільного та земельного
законодавства. Про що, зокрема,
зазначено і у пункті 10 розділу VII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», відповідно до якої
документи, якими було посвідчено право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою,
видані до набрання чинності цим
Законом, є дійсними.

Відповідно до ч.1. ст.79-1 Земельного
кодексу України формування земельної
ділянки передбачає визначення її
площі, меж та внесення інформації про
неї до Державного земельного кадастру.

Згідно частини 2 розділу VII Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр»,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номер. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності)".

У зв'язку із відсутністю державної
реєстрації земельної ділянки в
Державному земельному кадастрі, ОСОБА_3
замовив розроблення даного виду
землевпорядної документації у
ліцензованого суб'єкта господарювання
відповідно до Закону України «Про
землеустрій».

Під час перевірки сформованих
матеріалів державним кадастровим
реєстратором встановлено
невідповідність місця розташування
земельної ділянки відповідно до
адміністративно-територіального
утворення. Так, згідно державного акту
визначено місце розташування
земельної ділянки - Великоберезовицька
селищна рада, а відповідно до даних
державного земельного кадастру -
Петриківська сільська рада.

Згідно положення частини 5 статті 37
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», виправлення
помилок у відомостях про земельну
ділянку може здійснюватись на підставі
технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості) чи рішення суду.

Відповідно до частини 7 розділу X
Перехідних положень Земельного
кодексу України громадяни, що одержали
у власність земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано
достатніх та беззаперечних доказів
правомірності відмови у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру щодо земельної
ділянки, яка належить на праві
приватної власності позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє
відповідність оскаржуваного рішення
принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС
України.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, встановивши всі обставини, що
мають юридичне значення для вирішення
справи по суті, суд приходить до
висновку, що відмова державного
кадастрового реєстратора у проведенні
державної реєстрації земельної
ділянки обмежує ОСОБА_3 у реалізації
його прав щодо володіння, користування
та розпорядження майном, а також
суперечить загальному порядку
державної реєстрації об'єктів у
Державному земельному кадастрі по
земельних ділянках, сформованих до 2004
року, в зв'язку з чим суд вважає, що у
відповідача не було правових підстав
для відмови у проведенні державної
реєстрації, а отже позов підлягає до
задоволення шляхом зобов'язання
відповідача провести державну
реєстрацію земельної ділянки, яка
перебуває у приватній власності
позивача за її фактичним
місцемрозташуванням на території
Петриківської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,122,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати відділ Держземагенства в
Тернопільському районі Тернопільської
області провести державну реєстрацію
земельної ділянки для садівництва
загальною площею 0,06 га, яка перебуває у
власності ОСОБА_3 відповідно до
державного акта на право приватної
власності на землю серії ТР №07861 від
14.02.1995 року, за її фактичним місцем
розташування.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
23.08.2014 року.

Суддя
Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя
Данилевич Н.А.