Справа № 826/12770/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2014 року 11:25 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання
Іконнікової О.Ю., за участю
представників: позивача - Опаріна О.Л.,
Злидня М.А., відповідача - Старощука С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А»доДержавної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києвіпровизнання
протиправним та скасування Наказу від
05 серпня 2014 року № 1401, визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії та утриматися від
вчинення певних дій, -
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 15 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
29 серпня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А» (далі - ТОВ
«ЕЛСІ А», позивач) з адміністративним
- визнання протиправним та скасування
наказу Державної податкової інспекції
у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
№ 1401;
- визнання протиправними дій
1) проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
2) складання акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
- зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
- зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій, а саме
використовувати факти, викладені в
акті від 18.08.2014 р. № 393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», в якості доказової
інформації при виявленні порушень
вимог законодавства під час проведення
податкових перевірок ТОВ «ЕЛСІ А» та
В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що наказ про проведення
перевірки було видано з порушенням
вимог ст. 78 Податкового кодексу
України, в частині вимог щодо
виникнення права на видання наказу та
проведення перевірки.
Крім того, на думку позивача, дії
відповідача щодо проведення перевірки
та складання акту перевірки є
протиправними, як і внесення до нього
висновків про те, що правочини між ТОВ
«ЕЛСІ А» та ТОВ «ФОРМУЛА ПРОФІТ», ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» не спрямовані на
реальне настання правових наслідків.
На переконання позивача, у
контролюючого органу не було правових
підстав робити висновки про
відсутність реальної можливості
поставок послуг та товарів
підприємству ТОВ «ЕЛСІ А» від ТОВ
(контрагенти-постачальники ТОВ «ЕЛСІ
А») за наслідками документальної
позапланової виїзної перевірки
Крім того, позивач вказує на те, що
інформація на підставі висновків акту
перевірки була введена до бази даних АС
«Податковий блок», з якої інформація
автоматично надійшла до бази даних
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» та
На переконання позивача, такими діями
контролюючого органу порушені законні
права та обов'язки платника податків,
оскільки поведінка суб'єкта владних
повноважень у такий спосіб ставить
суб'єкта господарювання у правову
невизначеність, оскільки, з одного
боку, є висновки акту перевірки про
встановлені порушення закону, а з
іншого боку, такі дії відповідача
зачіпають не лише законні інтереси
підприємства, а й позбавляють його
можливості для оскарження висновків
Відтак, на думку позивача, зміна
контролюючим органом на підставі акту
перевірки та без прийняття відповідних
податкових повідомлень-рішень
задекларованих платником податків
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, як спосіб реагування на
виявлені порушення податкового
законодавства, законодавством не
З цих підстав, позивач зазначає, що дії
суб'єкта владних повноважень у такий
спосіб ставлять суб'єкта
господарювання у правову
невизначеність та істотно порушують
Використовуючи своє конституційне
право на захист власних прав та
інтересів, позивач з вимогами про
визнання протиправним та скасування
наказу на проведення перевірки,
визнання протиправними дій
контролюючого органу, зобов'язання
його вчинити певні дії та утриматися
від вчинення певних дій, звернувся до
суду.
В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги повністю
підтримали та просили їх задовольнити.
Контролюючий орган подав заперечення,
в яких зазначає, що відповідно до
обставин, передбачених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.
78 ПК України, керівником суб'єкта
владних повноважень прийнято рішення
про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
Також, на переконання контролюючого
органу, він під час проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки суб'єкта господарювання діяв
у чіткій відповідності до приписів
норм чинного законодавства.
Крім того, відповідач вказує на те, що
акт перевірки не є правовим актом
індивідуальної дії, який встановлює,
змінює або скасовує норми права чи
породжує права та обов'язки суб'єкта,
якому він адресований. Акт перевірки
фіксує встановлення певних фактів, цей
документ не є рішенням суб'єкта владних
повноважень. Також, встановлення в акті
перевірки факту відсутності реальної
можливості поставок послуг та товарів
підприємству позивача від його
контрагентів-постачальників (ТОВ
«ФОРМУЛА ПРОФІТ», ТОВ «ПРОМСТАЙЛ
КОМ'ЮНІТІ») не тягне за собою жодних
юридичних наслідків до таких угод та є
лише позицією контролюючого органу,
яка за наявності підстав, має бути
доведена в суді.
Як наслідок, викладені в акті перевірки
висновки та власне сам акт не є
рішенням органу владних повноважень, а
відтак не породжує для платника
податків настання будь-яких юридичних
наслідків та не впливає на його права,
обов'язки та законні інтереси, що в свою
чергу виключає можливість такого
платника податків, з урахуванням ст. 17
КАС України, на їх оскарження в
судовому порядку.

Також, відповідач вказує на те, що
судовому захисту в адміністративних
судах України підлягає лише порушене
право, а отже предмет оскарження за
правилами адміністративного
судочинства повинен мати юридичне
значення, тобто впливати на коло прав,
свобод, законних інтересів чи
обов'язків, а також встановлені законом
умови їх реалізації.

В наданих запереченнях, відповідач
просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити, в
судовому засіданні проти задоволення
адміністративного позову представник
відповідача заперечував.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А»
(ідентифікаційний код юридичної особи
25269803) зареєстроване 13.10.1997 р.
Оболонською районною у м. Києві
державною адміністрацією (Свідоцтво
про державну реєстрацію юридичної
особи серії А01 № 680568). Вказане
товариство розташоване за адресою: 03170,
м. Київ, бульвар Ромена Роллана, будинок
13-В.

ТОВ «ЕЛСІ А» взято на податковий облік
в органах державної податкової служби
17.10.1997 р. за № 15-119/25269803, на час перевірки
товариство перебувало на обліку в ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві.

Згідно Свідоцтва № 100320779 від 04.02.2011 р.
ТОВ «ЕЛСІ А» є платником податку на
додану вартість з 21.10.1997 р.
(індивідуальний податковий номер
40).

05 серпня 2014 року В.о. начальника ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями)
прийнято Наказ «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ЕЛСІ А» ()» № 1401 (далі - Наказ № 1401), на
підставі якого, начальнику управління
податкового аудиту необхідно провести
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «ЕЛСІ А» ()
з питань правильності нарахування,
повноти та своєчасності внесення до
бюджету податку на додану вартість по
взаємовідносинах з контрагентами за
період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р., тривалістю
5 робочих днів з « 05» серпня 2014 року.

На підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) та
Наказу № 1401 від 05.08.2014 р. контролюючим
органом оформлено направлення на
перевірку № 1388/26-57-22-04-21 П від 05.08.2014 р.
(далі - Направлення № 1388/26-57-22-04-21 П).

В період з 05.08.2014 р. по 11.08.2014 р. ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕЛСІ
А», код за з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р., за результатами якої складено
Акт № 393/26-57-22-04-10/25269803 від 18 серпня 2014
року (далі - Акт № 393/26-57-22-04-10/25269803).

В ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення наступних вимог:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, зі змінами і
доповненнями, в результаті чого,
завищено податкові зобов'язання за
березень 2014 року на суму 4 952 728,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. п. 201.1, 201.6 та 201.10 ст. 201, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і
доповненнями), наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
форми податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної» від
01.11.2011 р. № 1379, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 р.
№ 1333/20071, пунктів 1 та 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-XIV (із змінами і
доповненнями), підпункту 2.5 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704 (із змінами і доповненнями), в
результаті чого, завищено податковий
кредит за березень 2014 року в сумі 4 785
275,00 грн.

Незгода з Наказом відповідача № 1401 та
його діями щодо проведення перевірки
та складання акту, необхідністю
вчинення ним певних дій, а також
необхідністю утриматися від вчинення
певних дій обумовила позивача
звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕЛСІ А»,
виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній на момент винесення
оскаржуваного наказу) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

В статті 75 ПК України визначені види
перевірок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.

Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин, зокрема:

- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Як свідчать матеріали перевірки,
направлення на документальну
позапланову перевірку від 05.08.2014 р. №
1388/26-57-22-04-21 П та копію наказу від 05.08.2014
р. № 1401 вручено 05.08.2014 р. під розписку
директору ТОВ «ЕЛСІ А» Белетеєву
Олексію Юрійовичу.

Перевірку проведено з відома директора
підприємства позивача Белетеєва
Олексія Юрійовича.

Згідно з п. 78.8 ст. 78 ПК України порядок
оформлення результатів документальної
позапланової перевірки встановлено
статтею 86 цього Кодексу.

У відповідності до п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про
результати перевірки не зараховується
до строку проведення перевірки,
встановленого цим Кодексом (з
урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Пунктом 86.3 ст. 86 ПК України визначено,
що акт (довідка) документальної виїзної
перевірки, що визначено статтями 77 і 78
цього Кодексу, складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами контролюючого органу, які
проводили перевірку, та реєструється у
контролюючому органі протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або
його законних представників від
підписання акта (довідки) посадовими
особами контролюючого органу
складається відповідний акт, що
засвідчує факт такої відмови. Один
примірник акта або довідки про
результати виїзної планової чи
позапланової документальної перевірки
у день його підписання або відмови від
підписання вручається або
надсилається платнику податків чи його
законному представнику.

Відмова платника податків або його
законних представників від підписання
акта перевірки або отримання його
примірника не звільняє платника
податків від обов'язку сплатити
визначені контролюючим органом за
результатами перевірки грошові
зобов'язання.

У разі відмови платника податків або
його законних представників від
отримання примірника акта або довідки
про результати перевірки або
неможливості його вручення та
підписання у зв'язку з відсутністю
платника податків або його законних
представників за місцезнаходженням
такий акт або довідка надсилається
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 58 цього Кодексу
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень. У зазначених у
цьому абзаці випадках контролюючим
органом складається відповідний акт.

У відповідності до п. 86.7 ст. 86 ПК України
у разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив
бажання взяти участь у розгляді його
заперечень до акта перевірки,
контролюючий орган зобов'язаний
повідомити такого платника податків
про місце і час проведення такого
розгляду. Таке повідомлення
надсилається платнику податків не
пізніше наступного робочого дня з дня
отримання від нього заперечень, але не
пізніше ніж за два робочих дні до дня їх
розгляду.

Участь керівника відповідного
контролюючого органу (або
уповноваженого ним представника) у
розгляді заперечень платника податків
до акта перевірки є обов'язковою. Такі
заперечення є невід'ємною частиною
акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових
зобов'язань приймається керівником
контролюючого органу (або його
заступником) з урахуванням результатів
розгляду заперечень платника податків
(у разі їх наявності). Платник податків
або його законний представник може
бути присутнім під час прийняття
такого рішення.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

З приводу встановлених під час
розгляду справи обставин суд зазначає
наступне.

Так, згідно позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа: Державна податкова
адміністрація в Донецькій області про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови
платників податків, спрямовані на
оскарження рішень (у тому числі наказів
про призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2442 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, за
наслідками проведеної документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача, відповідачем 18 серпня 2014 року
складено акт № 393/26-57-22-04-10/25269803, таким
чином, мета що ставилась в
оскаржуваному наказі виконана.

Таким чином, визнання протиправним та
скасування Наказу ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1401 від
05.08.2014 р. про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» за умови її проведення не буде
мати наслідком поновлення порушених,
на думку позивача, охоронюваних
законом прав та інтересів.

За вказаних обставин, підстави для
задоволення вимоги позивача про
визнання протиправним та скасування
Наказу від 05 серпня 2014 року № 1401
відсутні.

Стосовно вимог позивача про визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення перевірки та складання за
її наслідками акту перевірки №
393/2б-57-22-04-10/25269803, суд зазначає наступне.

Дії по проведенню перевірки, дії щодо
формування висновків акту перевірки та
безпосередньо дії по складанню акту
перевірки є функціональними
обов'язками контролюючого органу, які
самі по собі не створюють для позивача
будь-яких негативних наслідків та не
покладають на позивача податкових
обов'язків. Дії відповідача в зв'язку із
визначенням висновків в акті перевірки
та дії по складанню акту не порушують
та не можуть порушувати прав позивача,
оскільки лише рішення, прийняте за
результатами перевірки створює для
платника податків правові наслідки у
вигляді, зокрема, виникнення обов'язку
сплатити певну суму податків.

Крім того, рішення, дії або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то у разі незгоди з
діями чи рішенням контролюючого
органу, вимога про визнання
протиправними дій відповідача, в тому
числі дій контролюючого органу щодо
проведення перевірки/звірки, складанню
акту перевірки/звірки, не буде мати
своїм правовим наслідком захист прав
позивача, адже таке право підлягає
захисту, зокрема, шляхом пред'явлення
позову про скасування рішення
контролюючого органу, яким визначено
суму податкових зобов'язань чи
штрафних (фінансових) санкцій.

При цьому, висновки, викладені в акті
перевірки, який не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а також обставини,
які покладені в основу висновків акту,
оцінюються судом нарівні з іншими
доказами під час розгляду справи при
оскарженні відповідного податкового
повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу на той факт, що
зменшення (збільшення) грошового
зобов'язання платнику податків може
бути здійснено лише шляхом винесення
відповідного податкового
повідомлення-рішення згідно з ст. 58 ПК
України, а не шляхом складання акту за
наслідками проведеної перевірки. При
цьому, позивачем не оскаржуються дії
(бездіяльність) контролюючого органу
щодо невинесення таких податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Водночас, в п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України
зазначено, що позивач - це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ним при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушуються, створено або
створюють перешкоди для реалізації або
мають місце інші ущемлення прав чи
свобод.

При цьому, задоволеними можуть бути
лише ті вимоги, які відновлюють
охоронювані законом права, свободи та
інтереси позивача.

Таким чином, вимоги позивача стосовно
визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ЕЛСІ А» ()
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р. та складання акту від 18.08.2014 р.
№ 393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.» задоволеними бути не можуть,
оскільки не мають своїм наслідком
відновлення прав та інтересів позивача
за захистом яких він звернувся до суду.

Стосовно вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», суд зазначає наступне.

З 01 січня 2013 року на підставі наказу ДПС
України «Про введення в експлуатацію
інформаційної системи «Податковий
Блок» від 24 грудня 2012 року № 1197 введено
в експлуатацію ІС «Податковий блок» в
органах державної податкової служби
усіх рівнів.

Відповідно до п. 2.6 Методичних
рекомендацій щодо порядку взаємодії
між підрозділами органів державної
податкової служби при організації,
проведенні та реалізації матеріалів
перевірок платників податків,
затверджених наказом ДПС України від
31.10.2012 р. № 948 після впровадження
підсистеми «Податковий аудит» системи
«Податковий блок» форми, передбачені
додатками 1 - 9 до Методичних
рекомендацій, а також передбачені
Методичними рекомендаціями документи
складаються, ведуться та накопичуються
в електронному вигляді в підсистемі
«Податковий аудит» системи
«Податковий блок».

Працівники підрозділів, що здійснюють
(очолюють) перевірки, вносять необхідну
інформацію до інформаційної бази
результатів контрольно-перевірочної
роботи АС «Аудит» (підсистеми
«Податковий аудит» системи
«Податковий блок» - після її
впровадження) на кожному етапі
організації, проведення та реалізації
матеріалів перевірок (при направленні
повідомлення платнику податків про
початок документальної планової
(невиїзної позапланової) перевірки,
оформленні направлення на проведення
перевірки, реєстрації акта (довідки)
перевірки (звірки), інших складених
актів (довідок), прийнятті та
направленні податкового
повідомлення-рішення, складанні
протоколів про адміністративне
правопорушення тощо - в день вчинення
відповідних дій, адміністративного або
судового оскарження грошового
зобов'язання, визначеного у прийнятих
податкових повідомленнях-рішеннях - в
день отримання відповідних документів
або отримання інформації в
установленому порядку (до підсистеми
«Податковий аудит» системи
«Податковий блок» додатково вноситься:
наказ про проведення перевірки;
протокол засідання постійної комісії
із розгляду спірних питань,
заперечення до акта перевірки,
висновок і відповіді на такі
заперечення; додатково приєднуються
акти в електронному вигляді з усіма
передбаченими додатками, інші
визначені підсистемою дані).

У випадку якщо перевірку здійснювали
(очолювали) працівники іншого органу
ДПС, такими працівниками
забезпечується складання та надання не
пізніше наступного робочого дня органу
ДПС, де на обліку перебуває платник
податків, необхідної інформації для
внесення до інформаційної бази
результатів контрольно-перевірочної
роботи АС «Аудит» (підсистеми
«Податковий аудит» системи
«Податковий блок» - після її
впровадження) та інших баз даних
органів ДПС.

Відповідні підрозділи органу ДПС, на
обліку в якому перебуває платник
податків, забезпечують внесення до
інформаційних баз даних відповідної
інформації та даних не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання, а також вжиття заходів щодо
своєчасного погашення платником
податків донарахованих перевіркою сум
податкових зобов'язань із відповідним
повідомленням органу ДПС, що
здійснював (очолював) перевірку, про
результати апеляційного узгодження, а
також повноту і своєчасність їх сплати.

На підставі проведених перевірок
підрозділи органу ДПС, який проводив
(очолював) перевірку, узагальнюють
інформацію про виявлені схеми ухилень
від оподаткування або мінімізації
податкових зобов'язань (у випадку їх
виявлення) та вносять їх до АС «Реєстр
схем і елементів ухилення».

У той же час, при вирішенні даної
справи, суд враховує правову позицію
Вищого адміністративного суду України,
висловлену ним в Інформаційному листі
від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10,
відповідно до якого процесуальна
діяльність суду із встановлення
обґрунтованості права платника
податку на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість повинна включати такі
етапи: 1) встановлення факту здійснення
господарської операції; 2) встановлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції; 3) встановлення
зв'язку між фактом придбання товарів
(послуг), спорудженням основних фондів,
імпортом товарів (послуг) і
господарською діяльністю платника
податку; 4) встановлення дотримання
платником податку спеціальних вимог
щодо документального підтвердження
сум податкового кредиту та/або
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість; 5) встановлення факту
надмірної сплати податку на додану
вартість у ціні товарів (послуг), що
придбані платником податку.

Як зазначено в Інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
від 02 червня 2011 року № 742/11/13-11, витрати
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

В ході дослідження матеріалів справи
судом встановлено, що на підставі
аналізу бази даних ІАС «Податковий
блок» було встановлено, що ТОВ «ЕЛСІ А»
за березень 2014 року мало
взаємовідносини з наступними
постачальниками: ТОВ «ФОРМУЛА ПРОФІТ»
() на суму ПДВ 3 072 213,86 грн.
та ТОВ «ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» () на суму ПДВ 1 713 061,57 грн.

При проведенні документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ЕЛСІ А» () з питань
дотримання вимог правильності
обчислення, повноти та своєчасності
сплати до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах із ТОВ
«ФОРМУЛА ПРОФІТ» (), ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» ()
за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.
встановлено, що оригінали первинних
документів по вищевказаних суб'єктах
господарювання були надані
супровідним листом від 03.04.2014 р. № 0304/1
СВ УСБ України в Луганській області в
рамках кримінального провадження,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000038 від 14.03.2014
р., за ознаками кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч.
2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-5 КК України.
Решта документів надано супровідним
листом від 14.07.2014 р. до СВ
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві в рамках кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0002202 від 24.03.2014 р., за ознаками
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 190 КК України.

Отже, первинні документи (копії
документів), що підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту по взаємовідносинах із ТОВ
«ФОРМУЛА ПРОФІТ» (), ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» ()
до перевірки не надано.

Також, до перевірки не надана
інформація щодо проведених
розрахунків.

Також, до перевірки не надано
документи, що підтверджують
відповідність отриманого товару
встановленим стандартам та технічну
документацію, яка встановлює вимоги до
його якості, а порядок транспортування
(фізичного переміщення) активів не
підтверджено товарно-транспортними
накладними або актами прийому-передачі
товару.

Як підтверджено матеріалами справи,
при проведенні документальної
позапланової виїзної перевірки
контролюючим органом були використані
дані Акту ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві № 1322/26-55-22-10/38865996.

Відповідно до Акту № 1322/26-55-22-10/38865996,
зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку з тим, що на момент проведення
перевірки ТОВ «ФОРМУЛА ПРОФІТ», , має стан - 9 «направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням» в зв'язку з чим
отримати документальне підтвердження
порядку відображення в
бухгалтерському та податковому
обліках господарських відносин із
платниками податків за період
січень-березень 2014 року на запит Акту
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві від 06.05.2014 р. № 20794/10/26-55-22-10-10 не
має можливості.

Висновками Акту № 1322/26-55-22-10/38865996 є те,
що ТОВ «ФОРМУЛА ПРОФІТ» здійснювало
діяльність спрямовану на здійснення
операцій пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам, а
отже, товариство використовувалось з
метою прикриття незаконної діяльності.

Врахувавши вищевикладене, відповідач в
своєму акті № 393/26-57-22-04-10/25269803 дійшов
висновку про відсутність реальної
можливості поставок послуг та товарів
підприємству ТОВ «ЕЛСІ А» від ТОВ
«ФОРМУЛА ПРОФІТ» ()
(контрагент-постачальник), а саме
відсутність трудових ресурсів,
технічного персоналу, виробничих
активів, які економічно необхідні для
здійснення господарських операцій у
зазначених обсягах, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.

Оскільки неможливо придбавати послуги
у ТОВ «ФОРМУЛА ПРОФІТ» ()
на користь ТОВ «ЕЛСІ А», неможливий і їх
продаж в подальшому на користь ТОВ
«Інпас Інтернешинал Вест», ТОВ «Дако»,
ТОВ «Гембірд Технолоджі», ТОВ «Даймонд
Трейд», ТОВ «Джембьорд Україна», ТОВ
«Елітоп-Ком».

На думку контролюючого органу,
операції між ТОВ «ЕЛСІ А» та ТОВ
«ФОРМУЛА ПРОФІТ» () не
мають реального характеру (факту
поставки товару, послуг виконавцем для
замовника).

Крім того, по матеріалам перевірки
вбачається, що ТОВ «ПРОМСТАЙЛ
КОМ'ЮНІТІ» (), яке
перебуває на обліку в ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, стан платника - 8 «до ЄДР
внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням».

Врахувавши вищевикладене, відповідач в
своєму акті № 393/26-57-22-04-10/25269803 дійшов
висновку про відсутність реальної
можливості поставок послуг та товарів
підприємству ТОВ «ЕЛСІ А» від ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» ()
(контрагент-постачальник), а саме
відсутність трудових ресурсів,
технічного персоналу, виробничих
активів, які економічно необхідні для
здійснення господарських операцій у
зазначених обсягах, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.

Оскільки неможливо придбавати послуги
у ТОВ «ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» () на користь ТОВ «ЕЛСІ А»,
неможливий і їх продаж в подальшому на
користь ТОВ «Інпас Інтернешинал Вест»,
ТОВ «Дако», ТОВ «Гембірд Технолоджі»,
ТОВ «Даймонд Трейд», ТОВ «Джембьорд
Україна», ТОВ «Елітоп-Ком».

На думку контролюючого органу,
операції між ТОВ «ЕЛСІ А» та ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» ()
не мають реального характеру (факту
поставки товару, послуг виконавцем для
замовника).

За результатами проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки, відповідачем встановлено
порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1
ст. 188, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, зі
змінами і доповненнями, в результаті
чого, завищено податкові зобов'язання
за березень 2014 року на суму 4 952 728,00 грн.
та п. 44.1 ст. 44, п. п. 201.1, 201.6 та 201.10 ст. 201, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і
доповненнями), наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
форми податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної» від
01.11.2011 р. № 1379, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 р.
№ 1333/20071, пунктів 1 та 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-XIV (із змінами і
доповненнями), підпункту 2.5 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704 (із змінами і доповненнями), в
результаті чого, завищено податковий
кредит за березень 2014 року в сумі 4 785
275,00 грн.

З приводу встановлених під час
розгляду справи фактів суд зазначає, що
відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про
інформацію» від 02 жовтня 1992 року за №
2657-XII визначено, що податкова
інформація - це сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Джерела отримання податкової
інформації, яка може бути використана
контролюючим органом для забезпечення
його діяльності визначені ст. 72 ПК
України.

Зокрема, відповідно до пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72
ПК України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючого
органу використовується інформація, що
надійшла за результатами податкового
контролю.

Виходячи з системного аналізу вказаних
вище норм, суд зазначає, що
контролюючий орган під час проведення
документальної позапланової перевірки
вправі використовувати висновки актів
перевірок інших платників податків.

У той же час, суд зазначає, що копій
первинних документів по
взаємовідносинах з ТОВ «ФОРМУЛА
ПРОФІТ» () та ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» ()
позивачем до перевірки надано не було.

При цьому, під час розгляду вказаної
справи судом встановлено, що на адресу
позивача був надісланий запит СВ УСБУ в
Луганській області від 01.04.2014 р. за №
63/6/553 щодо надання оригіналів
документів по взаємовідносинах з
підприємствами-контрагентами, а також
іншої документації за період: жовтень
2012 року по березень 2014 року включно.

Зазначені оригінали документів
позивач ініціатору запиту надіслав
листом від 03.04.2014 р. за № 0304/01.

Окрім цього, відповідно до відомостей,
викладених в акті перевірки позивача,
решту первинних
фінансово-господарських документів
було надано супровідним листом від
14.07.2014 р. до СВ Голосіївського РУ ГУМВС
України в м. Києві.

З приводу встановленого, суд зазначає,
що відповідно до п. 85.9 ст. 85 ПК України у
разі коли до початку або під час
проведення перевірки оригінали
первинних документів, облікових та
інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, а також
виконання вимог іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, були
вилучені правоохоронними та іншими
органами, зазначені органи зобов'язані
надати для проведення перевірки
контролюючому органу копії зазначених
документів або забезпечити доступ до
перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та
підписами посадових (службових) осіб
правоохоронних та інших органів, якими
було здійснено вилучення оригіналів
документів, або яким було забезпечено
доступ до перевірки вилучених
документів, повинні бути надані
протягом трьох робочих днів з дня
отримання письмового запиту
контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в
абзаці першому цього пункту, було
вилучено правоохоронними та іншими
органами, терміни проведення такої
перевірки, у тому числі розпочатої,
переносяться до дати отримання
вказаних копій документів або
забезпечення доступу до них.

Чинним Кримінальним процесуальним
кодексом України регламентовано
порядок вилучення речей, документів та
майна у главах 15,16 та 19.

Зокрема, це може відбуватися у спосіб
тимчасового доступу до речей та
документів (ст. 159 КПК України),
тимчасового вилучення майна (ст. 167 КПК
України) чи обшуку (ст. 234 КПК України).

Вилучення документів на підставі
запиту органу досудового
розслідування чинним законодавством
не передбачено.

У той же час суд зазначає, що
витребування від підприємств, установ
та організацій документів, є у
відповідності до ст. 93 КПК України
способом збирання доказів, до якого
примусовий порядок не застосовується
та не позбавляє можливості платника
податків належним чином вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд
приходить до переконання про
відсутність підстав для застосування
відповідачем в спірних
правовідносинах п. 85.9 ст. 85 ПК України.

Водночас, згідно з положеннями п. 44.6 ст.
44 ПК України у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Як встановлено, позивачем до позову
надано копії первинних документів
(договори поставки, додаткові угоди,
додатки, ТТН, банківські виписки,
генеральні доручення, довіреності,
декларації про відповідність,
сертифікати відповідності товарів, що
були предметами договорів) по
подальшій реалізації ним товару своїм
контрагентам: ТОВ «Інпас Інтернешинал
Вест», ТОВ «Дако», ТОВ «Гембірд
Технолоджі», ТОВ «Даймонд Трейд», ТОВ
«Джембьорд Україна», ТОВ «Елітоп-Ком».

Первинні ж документи (договори
поставки від 12.03.2014 р. № 120314 та від 21.03.2014
р. № 2103/14-1, видаткові, податкові
накладні, рахунки-фактури) щодо
формувань податкових зобов'язань та
податкового кредиту по
взаємовідносинах з ТОВ «ФОРМУЛА
ПРОФІТ» () та ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» (),
надані позивачем під час розгляду
справи не були дослідженими
контролюючим органом під час
проведення перевірки.

Окрім цього, з метою з'ясування
обставин фінансово-господарської
діяльності позивача в судове засідання
викликалися свідки: ОСОБА_7 (директор
ТОВ «ФОРМУЛА ПРОФІТ») та ОСОБА_8
(директор ТОВ «ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ»).

Проте, останні в судове засідання не
прибули, у зв'язку із чим суд не може
прийняти вказані документи як належні
докази, які підтверджують право
позивача на формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
взаємовідносинах з вказаними вище
контрагентами за наявності вказаної
інформації у позивача.

Отже, за вказаних обставин, суд
приходить до переконання про
відсутність доведення факту
реальності господарських відносин
позивача з його контрагентами.

Таким чином, інформація викладена в
Акті № 393/26-57-22-04-10/25269803 від 18.08.2014 р. та
його висновки знайшли своє
підтвердження під час розгляду даної
адміністративної справи, в зв'язку із
чим в задоволенні вимоги щодо
зобов'язання відповідача вилучити з
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», «Податковий блок»,
«Аудит» інформацію, внесену на
підставі акту від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», слід відмовити повністю.

Стосовно вимоги позивача про заборону
ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві використовувати
факти, викладені в акті від 18.08.2014 р. №
393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», в якості доказової
інформації при виявленні порушень
вимог законодавства під час проведення
податкових перевірок ТОВ «ЕЛСІ А» та
його контрагентів, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи з аналізу зазначеної норми
вбачається, що звернення юридичних
осіб до адміністративного суду за
захистом своїх прав та інтересів
можливе за умови коли вже мають місце
порушені права та інтереси таких осіб.

Враховуючи те, що вимога позивача про
заборону ДПІ у Святошинському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві
використовувати факти, викладені в
акті від 18.08.2014 р. № 393/2б-57-22-04-10/25269803 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А», код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з контрагентами за період з 01.03.2014 р. по
31.03.2014 р.», в якості доказової
інформації при виявленні порушень
вимог законодавства під час проведення
податкових перевірок ТОВ «ЕЛСІ А» та
його контрагентів, заявлена на
майбутнє, така вимога задоволенню не
підлягає.

Судом оцінена надана позивачем під час
розгляду справи копія постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2014 р. у
справі № 826/6213/14 за позовом ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» до ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії,
якою апеляційну скаргу ТОВ «ПРОМСТАЙЛ
КОМ'ЮНІТІ» задоволено, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16.07.2014 р. скасовано,
адміністративний позов ТОВ «ПРОМСТАЙЛ
КОМ'ЮНІТІ» задоволено: визнано
протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо розірвання договору про
визнання електронних документів №
190320141 від 19.03.2014 р., укладеного з ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ»; визнано
протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві по проведенню зустрічної
звірки, результати якої оформлені
актом № 1182/26-59-22-02/38956464 від 07.05.2014 р. «Про
неможливість зустрічної звірки ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за березень 2014
р.»; визнано протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо внесення змін до АІС
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі інформації, викладеної в акті
№ 1182/26-59-22-02/38956464 від 07.05.2014 р. «Про
неможливість зустрічної звірки ТОВ
«ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за березень 2014
р.»; зобов'язано ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
вилучити з АІС «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» інформацію, внесену
на підставі акту № 1182/26-59-22-02/38956464 від
07.05.2014 р. «Про неможливість зустрічної
звірки ТОВ «ПРОМСТАЙЛ КОМ'ЮНІТІ» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за березень 2014
р.», та відобразити показники,
задекларовані Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПРОМСТАЙЛ
КОМ'ЮНІТІ» за березень 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу на той факт, що
вказане судове рішення стосуються
осіб, які не є сторонами у даній
адміністративній справі, а жодні
обставини щодо позивача або
відповідача у них не встановлювались.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до листа Вищого адміністративного суду
України від 14.11.2012 р. № 2379/12/13-12
передбачене частиною першою статті 72
КАС України звільнення від доказування
не має абсолютного характеру і не може
сприйматися судом як неможливість
спростування під час судового розгляду
обставин, які зазначені в іншому
судовому рішенні. Висновки щодо
фактичних обставин справи, наведені у
чинних судових рішеннях за інших
адміністративних, цивільних чи
господарських справ не повинні
сприйматись як обов'язкові.

Для спростування преюдиційних
обставин, передбачених частиною першою
статті 72 КАС України, учасник
адміністративного процесу, який ці
обставини заперечує, повинен подати
суду належні та допустимі докази. Ці
докази повинні бути оцінені судом, що
розглядає справу, у загальному порядку
за правилами статті 86 КАС України.

Відповідних належних та допустимих
доказів, які б спростовували висновки
відповідача, позивачем надано не було.

Отже, з урахуванням викладеного вище,
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі №
826/6213/14, не можуть бути враховані при
вирішення вказаної адміністративної
справи.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування (ч. 1
ст. 70 КАС України).

Зазначене вище дає суду підстави
стверджувати, що дії відповідача є
правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи
позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено
правомірність його дій.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими, а
тому в задоволенні адміністративного
позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕЛСІ А» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 20.10.2014 р.