Справа № 2а-1392/12/0970
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/129413/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства
«Прикарпатжитлобуд» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року по справі № 2а-1392/12/0970 за позовом
Закритого акціонерного товариства
«Прикарпатжитлобуд» до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання
недійсним та скасування розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство
«Прикарпатжитлобуд» (далі - ЗАТ
«Прикарпатжитлобуд») звернулось до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську, в якому просило
визнати недійсним та скасувати
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій від
24 квітня 2012 року № 259/04, складений
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську для ЗАТ
«Прикарпатжитлобуд».

В обґрунтування позовних вимог
вказувало на несвоєчасність
направлення відповідачем
оскаржуваного розрахунку та без
надання до нього жодних первинних та
узгоджених з платником документів, що
підтверджують правильність та
достовірність показників,
відображених у даному розрахунку. Крім
цього, зазначало, що відповідачем
безпідставно включено у суму
відшкодувань додаткові доплати,
надбавки та підвищення, призначені
відповідно до законодавства України, а
також пенсії особам, яким не видавались
довідки про підтвердження трудового
стажу, що дає право на пільгову пенсію.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» оскаржило
зазначену постанову суду, посилаючись
на те, що вона прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на обставини, викладені в
позовній заяві, а також на те, що судом
першої інстанції не враховано
відсутність в матеріалах справи
документів в підтвердження наявності в
нього боргу.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового засідання,
що у відповідності до частини 4 статті
196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
апеляційному розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ЗАТ «Прикарпатжитлобуд»
відповідно до статті 14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» є
страхувальником і перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в м. Івано-Франківську.

Листом від 24 квітня 2012 року № 259/04
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську направлено
ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» розрахунок
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
квітня 2012 року.

Відповідно до вказаного розрахунку
починаючи з 01 квітня 2012 року місячний
розмір відшкодування в 2012 році за
списком № 2 становить 4795.44 грн., розмір
доплати за попередні періоди станом на
01 квітня 2012 року згідно з розрахунків,
що надійшли з відділів призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України - 12777.06 грн.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці та
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсій за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». При цьому,
зберігається порядок витрат на виплату
і доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» об'єктом
оподаткування для збору податків,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1
цього Закону (а це суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують найману
працю; філії, відділення та інші
відокремлення підрозділи платників
податку, зазначених вище, що не мають
статусу юридичної особи, розташованої
на території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на доплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Статтею 4 вказаного Закону встановлено
ставки збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 100
відсотків від даного об'єкта
оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1.

Пунктом 6.1 вказаної Інструкції
передбачено, що відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зокрема, 100 відсотків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
абзацу 1 частини 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінету Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
у повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на
відповідача, а позивач зобов'язаний
здійснити відшкодування зазначених
витрат у розмірах, визначених
відповідачем. Підставою для
відшкодування вказаних сум є
розрахунок цих витрат, який
надсилається позивачу.

Посилання позивача на несвоєчасність
направлення відповідачем
оскаржуваного розрахунку, що, на його
думку, є підставою для визнання
розрахунку протиправним, не
заслуговують на увагу, оскільки таке
порушення не впливає на наявність і
розмір сум витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій працівникам та не
звільняє позивача від обов'язку їх
відшкодування.

Крім цього, чинним законодавством
України на органи Пенсійного фонду
України не покладено обов'язку
направляти підприємствам відомості
про фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
зазначені у Додатку № 8.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
правомірність призначення пільгових
пенсій працівникам позивача
відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не є предметом даного
судового розгляду, а відтак, відповідні
покликання апелянта є безпідставними.

Що стосується включення відповідачем
до сум витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, працівникам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 додаткових доплат,
надбавок та підвищень, що призначені
відповідно до законодавства України,
то суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що таке підвищення мало
місце на виконання частини 3 статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у зв'язку із збільшенням
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, а відтак,
посилання позивача на їх
безпідставність є помилковим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог
ЗАТ «Прикарпатжитлобуд».

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства
«Прикарпатжитлобуд» залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року по справі № 2а-1392/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський