Справа № 804/16474/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
за участю представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Заводського району
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
07 жовтня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
прокурора Заводського району міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у зв'язку із неналежним
розглядом подання прокурора
Заводського району міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 20.08.2014 року №2273/2693;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області призначити пенсію ОСОБА_2 за
списком №1, починаючи з 20.04.2012 року з
урахуванням вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та постанови Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 25.02.2013 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08.10.2014 р.
провадження по справі було відкрито та
справа призначена до судового
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В результаті здійснення прокуратурою
Заводського району м.
Дніпродзержинська на підставі
постанови від 11.08.2014 року №51 перевірки
в порядку прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням норм
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» діяльності посадових
осіб Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, встановлено порушення вимог
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині ст.ст.7, 8, 44, 45
зазначеного закону, яке полягає в
20.04.2012 року до відповідача вперше
звернувся ОСОБА_2 із заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах за списком №1, в задоволенні
якої рішенням відповідача від 24.04.2012
року йому було відмовлено з підстав
відсутності пільгового стажу 10 років.
Не погоджуючись з даним рішенням,
ОСОБА_2 оскаржив вказане рішення в
судовому порядку, наслідком чого стало
винесення Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська постанови від 25.02.2013
року, якою зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області зарахувати
ОСОБА_2 до пільгового стажу період
служби у складі Збройних сил СРСР з
12.05.1984 по 29.05.1986 року та яка ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
зазначена вище постанова від 25.02.2013
року була залишена без змін.
Відповідачем відповідно до протоколу
від 10.07.2013 року №514 ОСОБА_2 була
призначена пенсія за списком №1,
починаючи з 16.05.2013 року.
Прокурор вважає зазначену дату
призначення пенсії такою, що не
відповідає вимогам Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», про що ним було
внесено подання від 20.08.2014 року №2273/2693,
яке він вважає невиконаним, що і стало
підставою для його звернення до суду.
Прокурор в судове засідання з`явився,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та, з урахуванням письмового
обґрунтування підстав для звернення до
суду від 29.10.2014 року та пояснень,
наданих у судовому засіданні, просив
суд задовольнити позов в повному
обсязі за викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судове
засідання з`явився, щодо задоволення
адміністративного позову заперечував,
обгрутовуючи свою позицію
запереченнями проти адміністративного
позову від 22.10.2014 року та письмовими
поясненнями по справі від 29.10.2014 року, в
яких зазначив наступне. Враховуючи, що
саме постановою суду від 25.02.2013 року
відповідача було зобов'язано вчинити
певні дії, а саме: зарахувати періоди
роботи до пільгового стажу ОСОБА_2,
підставою для виконання зазначеного
рішення стала дата набрання ним
законної сили - 16.05.2013 року, доказом чого
є протокол №514 від 10.07.2013 року про
призначення пенсії ОСОБА_2 з 16.05.2013 року
та розрахунок його стажу. Відтак,
відповідач вважає дії Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в частині
виконання постанови Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 25.02.2013 року у справі №415/6048/12 та
відхилення подання прокурора
Заводського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 20.08.2014 року №2273/2693
обґрунтованими, та такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства, а вимоги позовної заяви
- безпідставними і такими, що не
підлягають задоволенню.

Дослідивши в судовому засіданні
докази, наявні в матеріалах справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

10.04.2012 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області з заявою про призначення
пенсії за віком по списку №1.

25.04.2012 року рішенням комісії з
призначення пенсій відділу з
призначення управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області №19 громадянину ОСОБА_2 було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах за списком №1
відповідно до ст.13 п «а» Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з огляду
на відсутність пільгового стажу роботи
10 років, оскільки період проходження
строкової військової служби з 12.05.1084 -
по 29.05.1986 не зараховано до пільгового
стажу.

25.02.2013 року постановою Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у справі
2-а/208/13/13 зазначене вище рішення було
скасовано, та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області зарахувати
до пільгового стажу ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за списком №1 період
служби ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі
Збройних сил СРСР з 12.05.1984 року по 29.05.1986
року.

16.05.2013 року ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
справі 415/6048/12 (2-а/208/13/13) постанова
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25.02.2013 року у справі 2-а/208/13/13
була залишена без змін, а відтак, 16.05.2013
року набрала законної сили відповідно
до ст.254 КАС України.

10.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська із заявою, якою
просив прийняти копії постанови
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25.02.2013 року у справі 2-а/208/13/13
та ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року у справі 415/6048/12 (2-а/208/13/13)
для поновлення призначення пенсії за
віком по списку №1 за матеріалами
відмовної справи.

10.07.2013 року протоколом УПФУ в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська за №514 ОСОБА_2 була
призначена пільгова пенсія по списку
№1 з 16.05.2013 року.

05.08.2013 року ухвалою Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області було
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2
про роз'яснення рішення суду від 25.02.2013
року.

08.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
прокуратури м. Дніпродзержинська з
заявою про злочин, в якій наполягав,
зокрема, як на зобов'язанні з боку
прокуратури щодо УПФУ в Заводському
районі м. Дніпродзержинська виконати
вимоги п. «а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та п.1.1 ст.45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відносно призначення
йому пенсії з дати його першого
звернення, а саме - з 10.05.2012 року, так і на
притягненні до кримінальної
відповідальності за невиконання
судових рішень та законів України осіб,
наведених у переліку в тексті
зазначеної заяви.

23.07.2014 року листом «Про надання
інформації щодо призначення пенсії
ОСОБА_2.» за №5750/05/43 відповідач
повідомив прокурора Заводського
району м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області щодо
обставин призначення пенсії ОСОБА_2

20.08.2014 року прокурором Заводського
району м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області на адресу
відповідача було направлено подання
«Про усунення порушень вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
№2273/2693, в якому прокурор, посилаючись
на призначення ОСОБА_2 пенсії за
списком №1 з 16.05.2013 року, тобто з моменту
винесення рішення апеляційної
інстанції , а не з 20.04.2012 року, тобто з
моменту його звернення, та вважаючи
зазначене грубим порушенням вимог ст.45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», керуючись ст.23 Закону
України «Про прокуратуру», вимагав:
негайно усунути допущені порушення
вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», причин та умов, що їм
сприяли; перепризначити пенсію ОСОБА_2
за списком №1, починаючи з 20.04.2012 року з
урахуванням вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та постанови Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 25.02.2013 року; вирішити питання про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності головного
спеціаліста УПФУ в Заводському районі
м. Дніпродзержинська ОСОБА_3., головного
спеціаліста з перевірки за
правильністю призначення пенсії
ОСОБА_4; про результати розгляду
вказаного подання повідомити
прокуратуру Заводського району м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в 45 - денний термін з моменту
отримання зазначеного подання з
наданням копій документів на
підтвердження його виконання.

03.09.2014 року УПФУ в Заводському районі м.
Дніпродзержинська листом за №6978/08/43
повідомило позивача про відхилення
вказаного вище подання, в якому
зазначило наступне. Після подання
ОСОБА_2 10.07.2013 року заяви про поновлення
призначення йому пенсії за віком по
списку №1, зазначена пенсія вказаній
особі була призначена протягом двох
днів з 16.05.2013 року, тобто з дати набрання
законної сили постановою Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 25.02.2013 року, що підтверджується
розпорядженням №514 від 10.07.2013 року.
Враховуючи викладене, відповідач
зазначив, що управління, діючи
наступним чином та розглянувши заяву
ОСОБА_2 діяло у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, виконуючи судові
рішення по справі 415/6048/12 (2-а/208/13/13).

Правовідносини, пов'язані зі
здійсненням прокурорського нагляду за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, регулюються нормами
Конституції України, Закону України
«Про прокуратуру», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тощо.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
прокуратуру» визначаються правові
основи діяльності прокуратури, та,
відповідно до зазначеної норми
повноваження прокурорів, організація,
засади та порядок діяльності
прокуратури визначається Конституцією
України, цим Законом, іншими
законодавчими актами. Органи
прокуратури у встановленому порядку в
межах своєї компетенції вирішують
питання, що випливають із
загальновизнаних норм міжнародного
права, а також укладених Україною
міждержавних договорів.

Відповідно до ст.4. визначено завдання
прокурорського нагляду за додержанням
законів, та, зокрема, зазначено, що
діяльність органів прокуратури
спрямована на всемірне утвердження
верховенства закону, зміцнення
правопорядку і має своїм завданням
захист від неправомірних посягань:1)
закріплених Конституцією України
незалежності республіки, суспільного
та державного ладу, політичної та
економічної системи, прав національних
груп і територіальних утворень; 2)
гарантованих Конституцією, іншими
законами України та міжнародними
правовими актами
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та
громадянина; 3) основ демократичного
устрою державної влади, правового
статусу місцевих Рад, органів
самоорганізації населення.

Відповідно до ст. 5 вказаного закону
визначено такі функції прокуратури,
як:1) підтримання державного
обвинувачення в суді; 2) представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом; 3)
нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство; 4) нагляд
за додержанням законів при виконанні
судових рішень у кримінальних справах,
а також при застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.
На прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до ст.19 наведеного закону
визначається предмет нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
який, зокрема, здійснюється за: 1)
відповідністю актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
2) додержанням законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) м законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності. При
цьому перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до ст. 20 наведеного закону
визначаються повноваження прокурора
та зазначається, що при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право: 1) безперешкодно за посвідченням,
що підтверджує займану посаду, входити
у приміщення органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
військових частин і штабів незалежно
від встановленого в них режиму,
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності без
особливих перепусток, де такі
запроваджено. Отримання від
Центрального депозитарію цінних
паперів, Національного банку України
та депозитарних установ інформації, що
міститься у системі депозитарного
обліку цінних паперів, здійснюється в
порядку та обсязі, встановлених
Законом України "Про депозитарну
систему України"; 2) витребовувати від
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, військових
частин, державних підприємств, установ
та організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів; 3) вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз; 4)
мати доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірки, у
тому числі за письмовою вимогою, і
таких, що містять комерційну таємницю
або інформацію з обмеженим доступом.
Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність"; 5)
отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури.

Дії, передбачені пунктами 3, 4 та 5
частини першої цієї статті, можуть бути
вчинені виключно під час проведення
перевірки в порядку, передбаченому
статтею 21 цього Закону.

При виявленні порушень закону прокурор
у межах своєї компетенції має право:1)
вносити подання; 2) у встановленому
законом порядку ініціювати
притягнення особи до дисциплінарної,
адміністративної відповідальності,
складати протокол про адміністративне
правопорушення та починати досудове
розслідування; 3) звертатися до суду в
передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.21 вказаного вище
закону визначаються підстави для
проведення перевірок та порядок їх
проведення, у зв'язку з чим
зазначається, що перевірки проводяться
за письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. При
цьому перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

У разі якщо захист прав і свобод людини
і громадянина та інтересів держави
згідно із законом є компетенцією
відповідних органів державного
нагляду (контролю), перевірки
проводяться з обов'язковим наданням
оцінки щодо законності їх діяльності. У
зв'язку з бездіяльністю уповноваженого
органу державного нагляду (контролю)
або відсутністю такого органу
вживаються відповідні заходи
прокурорського реагування, спрямовані
на забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави.

Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю. Постанова прокурора може
бути оскаржена цими особами до
прокурора вищого рівня або суду в
порядку адміністративного судочинства
протягом десяти днів з дня одержання
копії постанови. За результатами
розгляду скарги прокурор вищого рівня
приймає рішення про задоволення скарги
та скасування постанови або про
відмову у задоволенні скарги.
Оскарження постанови до прокурора
вищого рівня не позбавляє особу права
на її оскарження до суду, яке може бути
здійснене нею протягом десяти днів з
дня одержання рішення прокурора вищого
рівня про результати розгляду скарги.

Оригінали витребуваних чи отриманих
прокурором актів, документів та
матеріалів мають бути повернуті
відповідним особам після закінчення
перевірки, крім випадків долучення їх
до матеріалів кримінального
провадження в порядку, передбаченому
процесуальним законодавством. У разі
необхідності до закінчення перевірки
можуть бути повернуті копії зазначених
документів.

Відповідно до ст.23 зазначеного закону
визначається правова природа такого
акту, як подання прокурора. Зокрема,
зазначається, що подання є це актом
реагування прокурора на виявлені
порушення закону з вимогою (вимогами)
щодо: 1) усунення порушень закону,
причин та умов, що їм сприяли; 2)
притягнення осіб до передбаченої
законом відповідальності; 3)
відшкодування шкоди; 4) скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; 5) припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб.

Подання може бути внесено
Прем'єр-міністру України, Кабінету
Міністрів України, Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
міністерствам та іншим центральним і
місцевим органам виконавчої влади,
органам місцевого самоврядування,
військовим частинам, громадським
об'єднанням, органам державного
нагляду (контролю), посадовим і
службовим особам цих органів,
підприємствам, установам та
організаціям незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичним особам -
підприємцям.

Відповідний прокурор має бути
повідомлений про результати розгляду
подання та вжиті заходи у визначений
ним строк, що обчислюється з дня
отримання подання та не може бути
меншим 10 днів.

Колегіальний орган, якому внесено
подання, повідомляє про день його
розгляду прокурору, який вправі
особисто взяти участь у засіданні
цього органу.

У разі відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначається порядок
звернення за призначенням
(перерахунком) пенсії, який полягає у
наступному. Заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком
може бути подана застрахованою особою
не раніше ніж за місяць до досягнення
пенсійного віку. Органи Пенсійного
фонду мають право вимагати відповідні
документи від підприємств, організацій
і окремих осіб, видані ними для
оформлення пенсії, а також в необхідних
випадках перевіряти обґрунтованість
їх видачі та достовірність поданих
відомостей про осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, умови їх праці
та інших відомостей, передбачених
законодавством для визначення права на
пенсію.

Відповідно до ст.45 зазначеного закону
наступним чином визначаються строки
призначення (перерахунку) та виплати
пенсії. Пенсія призначається з дня
звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку:1) пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку. У разі якщо при
відстрочці часу призначення пенсії за
віком не здійснюється підвищення
розміру пенсії за неповний місяць
страхового стажу, пенсія, обчислена
відповідно до статті 29 цього Закону,
призначається з дня, що настає за
останнім днем повного місяця
відстрочки часу виходу на пенсію, який
враховано до страхового стажу;2) пенсія
по інвалідності призначається з дня
встановлення інвалідності, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня
встановлення інвалідності. У такому
самому порядку призначається пенсія по
інвалідності в розмірі пенсії за віком,
якщо вимоги частини другої статті 33
цього Закону виконані на день
встановлення інвалідності, і з дня
виникнення такого права - якщо вимоги
частини другої статті 33 цього Закону
виконані в період після встановлення
інвалідності до дня звернення за
призначенням пенсії по інвалідності. У
разі коли вимоги частини другої статті
33 цього Закону виконані після
призначення пенсії по інвалідності,
пенсія по інвалідності в розмірі
пенсії за віком призначається з дня
настання такого права, якщо звернення
за призначенням пенсії по інвалідності
в розмірі пенсії за віком відбулося не
пізніше трьох місяців з дня настання
такого права. 3) пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається з
дня, що настає за днем смерті
годувальника, якщо звернення про
призначення такого виду пенсії
надійшло протягом 12 місяців з дня
смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на
період, протягом якого пенсіонер має
право на виплату пенсії відповідно до
цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на
інший за бажанням особи може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Відповідно до ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

При цьому, право на справедливий
судовий розгляд, яке гарантовано
пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, має розумітися у світлі преамбули
Конвенції, у відповідній частині якої
зазначено, що верховенство права є
спільною спадщиною Високих Договірних
Сторін. Одним з фундаментальних
аспектів верховенства права є принцип
правової визначеності, який передбачає
повагу до принципу res judicata - принципу
остаточності рішень суду. Цей принцип
стверджує, що жодна із сторін не має
права вимагати перегляду остаточного
та обов'язкового рішення суду просто
тому, що вона має на меті добитися
нового слухання справи та нового її
вирішення.(п.40 мотивувальної частини
Рішення Європейського суду з прав
людини від 03 квітня 2008 року (справа
Пономарьова проти України)).

Виходячи з викладеного, судові рішення
вважаються законними, доки вони не
скасовані в апеляційному чи
касаційному порядку, визначеному
процесуальним законом, у межах
провадження справи, у якій вони
ухвалені.

Виключне право перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь -
який спосіб судових рішень поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається.

Відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначається порядок набрання
законної сили судовим рішенням у
адміністративній справі, та, зокрема,
зазначається, що постанова або ухвала
суду першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Частиною 1 ст.79 КАС України визначено,
що письмовими доказами є документи (у
тому числі електронні документи), акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи, що містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Стаття 8 КАС України зазначає, що
принципами здійснення правосуддя в
адміністративних судах є: верховенство
права; законність; рівність усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом; змагальність
сторін, диспозитивність та офіційне
з'ясування всіх обставин у справі;
гласність і відкритість
адміністративного процесу;
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішень
адміністративного суду, крім випадків,
установлених цим Кодексом;
обов'язковість судових рішень.

Зокрема, стаття 10 КАС України визначає
рівність усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, а відповідно до ч.1 ст.11
КАС України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття
рішення(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частина 1 статті 71 КАС України
встановлює, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
ч.2 ст.71 КАС України визначає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з системного аналізу
наведених вище норм чинного
законодавства України, а також
письмових доказів, наявних в
матеріалах справи, відповідна
постанова в порядку статті 20 Закону
України «Про прокуратуру» про
здійснення перевірки відповідача, в
якій прокурор зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 Закону України «Про
прокуратуру», прокурором Заводського
району міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області не
виносилася, а перевірка Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області фактично
була проведена на підставі письмового
звернення ОСОБА_2, розглянутого, як в
судовому засіданні зазначив позивач,
за правилами розгляду звернень
громадян, а не в порядку кримінального
провадження.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що за наслідками
здійснення такої перевірки прокурором
Заводського району міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області було внесено та направлено на
адресу Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області відповідне подання з вимогою
про перепризначення пенсії та
вирішення питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності осіб,
зазначених у вказаному поданні.

З матеріалів справи також вбачається,
що зазначене вище подання було
відхилено відповідним листом
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, із чітким зазначенням
відповідачем про вчинення дій в межах
чинного законодавства України та щодо
послідовного виконання зазначених
вище рішень суду у справі № 415/6048/12
(2-а/208/13/13), які набрали законної сили.

При цьому суд зауважує, що наведена
вище ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає строки
призначення відповідних пенсій за
умови відсутності спору з приводу
призначення таких пенсій.

Зокрема, виходячи з обставин даної
справи, судом встановлено, що саме
рішенням суду, яке набрало законної
сили 16.05.2013 року в порядку ст.254 КАС
України, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області зарахувати
до пільгового стажу ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за списком №1 період
служби ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі
Збройних сил СРСР з 12.05.1984 року по 29.05.1986
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначене рішення було повною мірою
виконано відповідачем, що
підтверджується протоколом УПФУ в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська від 10.07.2013 року за
№514, відповідно до якого ОСОБА_2 була
призначена пільгова пенсія по списку
№1 з 16.05.2013 року, тобто з моменту
набрання зазначеним вище рішенням
законної сили, та про що відповідачем
було неодноразово повідомлено
позивача.

З огляду на зазначене, не підлягає
сумніву той факт, що, відповідач,
відхиляючи зазначене вище подання
прокурора з наведених у своєму листі
обставин, повністю виконав рішення
суду, яке набрало законної сили 16.05.2013
року щодо призначення ОСОБА_2 пільгової
пенсії по списку №1 з моменту набрання
зазначеним вище рішенням законної
сили.

Враховуючи викладене, суд критично
ставиться до наведеного позивачем
обґрунтування щодо наявності факту
протиправної бездіяльності
відповідача у зв'язку із неналежним
розглядом подання прокурора
Заводського району міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 20.08.2014 року №2273/2693, оскільки
сам факт такої бездіяльності
спростовується письмовими доказами,
наведеними вище та наявними в
матеріалах справи, відсутністю
обгрунтування такої бездіяльності
будь - якими належними доказами в
розумінні ст.70 КАС України з боку
позивача, а також вчиненням з боку
відповідача дій, спрямованих на
виконання рішення суду, яке набрало
законної сили 16.05.2013 року щодо
призначення ОСОБА_2 пільгової пенсії по
списку №1 з моменту набрання
зазначеним вище рішенням законної
сили.

Зазначене вище має логічним наслідком
і відмову в задоволенні позовної
вимоги щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області призначити
пенсію ОСОБА_2 за списком №1, починаючи
з 20.04.2012 року з урахуванням вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
постанови Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 25.02.2013 року,
оскільки з відповідно до норм чинного
законодавства, наведених вище,
прокурору не надано повноважень щодо
довільного тлумачення законного і
обґрунтованого рішення суду, яке
набрало законної сили у встановленому
чинним процесуальним законодавством
порядку.

Відтак, встановивши в судовому
засіданні та підтвердивши доказами,
наявними в матеріалах справи вчинення
зазначених вище дій відповідачем: на
підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття
рішення(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні зазначеного
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову прокурора Заводського району
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у зв'язку із неналежним
розглядом подання прокурора
Заводського району міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 20.08.2014 року №2273/2693;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області призначити пенсію ОСОБА_2 за
списком №1, починаючи з 20.04.2012 року з
урахуванням вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та постанови Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 25.02.2013 року - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 31
жовтня 2014 року.

Суддя
Є.О. Жукова