Справа № 820/11953/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 р.Справа №
820/11953/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання
Городової А.О.

представника позивача Жукова Н.Д.

представника відповідача Наконечного
А.С. Городовоъ

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.2014р.
по справі № 820/11953/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕНЕКСІМ"

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

23.06.2014 року позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ЕНЕКСІМ",
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив визнати
недійсним і протиправним та скасувати
повністю податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Київському районі міста
Харкова № від 28.04.2014 року, згідно
якого ТОВ "Енексім" збільшено податкове
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств ) у розмірі 250700,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.14 року
по справі № 820/11953/14 адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енексім" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі міста Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення - рішення -
задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Київському районі міста
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
від 28.04.2014 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енексім"
зареєстровано Виконавчим комітетом
Харківської міської ради 22.09.2010 року
() та знаходиться на
податковому обліку в ДПІ у Київському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області від 23.09.2010 року за
№ 31412.

Згідно довідки з ЄДРПОУ ТОВ
"Енексім" видами діяльності за КВЕД є:
46.69 Оптова торгівля іншими машинами й
устаткованням (основний), 33.13 Ремонт і
технічне обслуговування електронного
й оптичного устатковання, 33.14 Ремонт і
технічне обслуговування електричного
устатковання, 46.90 Неспеціалізована
оптова торгівля, 71.20 Технічні
випробування та дослідження, 72.19
Дослідження й експериментальні
розробки у сфері інших природничих і
технічних наук.

На підставі направлень від 10.02.2014 року
№ 176, № 177, № 178, № 181, № 195, № 196, виданих
ДПІ у Київському районі м. Харкова,
головним державним податковим
ревізор-інспектором відділу перевірок
платників управління податкового
аудиту ДПІ у Київському районі м.
Харкова Плужник Оленою Андріївною,
головним державним
ревізор-інспектором відділу
контрольно-превірчої роботи доходів і
зборів з фізичних осіб управління
доходів і зборів з фізичних осіб
Костоглодовою Іриною Анатоліївною,
державним інспектором відділу
контрольно-перевірчої роботи доходів і
зборів з фізичних осіб управління
доходів і зборів з фізичних осіб
Зуботенко К.М., начальником відділу з
питань координації погашення
заборгованостей Гришиним Олексієм
Івановичем, головним державним
ревізор-інспектором відділу контролю
за проведенням розрахункових операцій
управління податкового та митного
аудиту головного управління
Міндоходів у Харківській області
Засядько Яною Миколаївною, головним
державним ревізор-інспектором відділу
контролю за проведенням розрахункових
операцій управління податкового та
митного аудиту головного управління
Міндоходів у Харківській області
Спіциним Віталієм Вікторовичем,
відповідно до плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на I квартал 2014 року,
проведена планова виїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енексім" , з питання дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2010 року по 31.12.2012 року, валютного
контролю та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року.
Перевірка проводилася з 10.02.2014 року по
21.02.2014 року.

За результатами вказаної
перевірки складено Акт про результати
планової виїзної перевірки ТОВ
"Енексім" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2010
року по 31.12.2012 року.

На підставі вищевказаного Акту
перевірки ДПІ у Київському районі м.
Харкова Міндоходів у Харківській
області було винесене податкове
повідомлення-рішення від 28.04.14 року за
№ , яким визначено ТОВ "Енексім"
податкове зобов'язання по податку на
прибуток підприємств ) у розмірі
250700,00 грн..

Не погодившись із вищезазначеним
податковим повідомленням-рішенням
відповідача, позивач для захисту своїх
прав звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що викладені в акті перевірки
твердження податкового органу про
порушення ТОВ "Енексім" п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України є
помилковим, оскільки базується лише на
припущеннях та невірних висновках, що
суперечить вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
акт перевірки не містить належних та
допустимих доказів вчинення платником
податків порушення Податкового
кодексу України при справлянні податку
на прибуток.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача та скасування
податкового повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Київському районі міста Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № від 28.04.2014
року.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень мають бути
законними та обґрунтованими,
прийнятими чи вчиненими в межах
наданих повноважень, мати під собою
конкретні об'єктивні факти, на підставі
яких його ухвалено або вчинено, а суд,
відповідно до ч. 3ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, перевіряє чи прийнято
такі рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем при складанні Акту
зазначено, що перевіркою встановлено
завищення задекларованих позивачем
показників у рядку 05.1 Декларації,
собівартість придбаних та
реалізованих товарів (робіт послуг) в
сумі 1090000,00 грн., в тому числі у IV
кварталі 2011 року в сумі 1090000,00 грн., а
саме: в порушення п.138.4 ст. 138
Податкового кодексу України, до витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування віднесено вартість
придбаних товарів на суму 1090000,00 грн.,
які не реалізовані покупцям, або по
яким відсутні доходи по звітному
періоді.

Тапкож матеріалами справи
підтверджено, що доходи підприємства у
IV кварталі 2011 році склали 8829970,63 грн.
(без ПДВ) та 10595964,76 грн. з ПДВ. Витрати
підприємства у IV кварталі 2011 року
склали 8327236,03 грн. (без ПДВ), 9989278,69 грн. (з
ПДВ).

Підтверджена від'ємна різниця між
доходом з продажу та витратами на
придбання товарів, робіт, послуг за
вказаний період складає 502734 грн. 60 коп.,
а після відрахування від вказаної суми
адміністративних витрат та витрат на
збут, прибуток за вказаний період склав
201871,00 грн., що і задекларовано
підприємством у відповідних
деклараціях з податку на прибуток
(копії наявні в матеріалах справи).

Відповідний податок в розмірі 46431,00 грн.
було сплачено до державного бюджету, що
підтверджується відповідним платіжним
дорученням, наявними в матеріалах
справи.

Колегія суддів зазначає, що на
підтвердження фактичного здійснення
зазначених операцій позивачем до суду
апеляційної інстанції надано
відповідні докази - належним чином
засвідчені копії відповідних
документів (договорів, податкових
накладних, товарно-транспортних
накладних, видаткових накладних, актів
виконаних робіт, платіжних доручень
тощо), оригінали виписок з ЄДРПОУ
стосовно контрагентів.

Оцінивши перелічені первинні
документи за правилами ст.86 КАС
України, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
зміст оглянутих документів містить
назву документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції;
особистий підпис особи, яка брала
участь у здійсненні господарської
операції; первинні документи виписані
реально існуючими суб'єктами права, а
тому оглянуті документи не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ст. 44 Податкового
кодексу України, п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за № 168/704, спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак сприймаються судом як належні
та допустимі докази вчинення
господарських операцій на
підтвердження віднесення витрат до
собівартості продукції.

Колегія суддів зазначає, що у ході
розгляду справи у судах першої та
апеляційної інстанцій відповідачем за
правилами ч. 2 ст.71 КАС України не
спростовано достовірності відомостей
цих первинних документів, а тому
згадані договори та переліченні
первинні документи є належними та
допустимими доказами наявності між
позивачем та контрагентами позивача
факту вчинення правочинів, віднесених
до витрат та собівартості продукції, в
розумінні ст.202 Цивільного кодексу
України.

З матеріалів справи вбачається, що
банківські виписки та платіжні
доручення засвідчують факт виконання
позивачем зобов'язань із придбання та
реалізації продукції шляхом
перерахування безготівкових грошових
коштів. Доказів повернення цих коштів
до позивача, наявності у позивача та
його контрагентів спільного інтересу
щодо їх отримання позивачем (що могло б
мати місце в разі пов'язаності цих
осіб), до матеріалів справи суб'єктом
владних повноважень до матеріалів
справи не подано.

За правилами Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" операція по
списанню коштів з банківських рахунків
платника податку призводить до зміни
стану та структури активів і
зобов'язань такого платника, а тому
приєднані до справи документи про
оплату товарів та послуг є належними та
допустимими доказами реальності
вчинених між позивачем та
контрагентами позивача господарських
операцій.

Враховующи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що вказані
господарські операції вірно враховані
позивачем при формуванні собівартості
придбаних та реалізованих товарів
(робіт,послуг) та своїх валових витрат
та об'єкта оподаткування з податку на
прибуток, а тому у відповідача були
відсутні підстави для винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення щодо збільшення
позивачу суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток в розмірі 250700,00
грн..

Стосовно викладених в акті перевірки
тверджень податкового органу про
порушення ТОВ "Енексім" п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України колегія
суддів зазначає, що вони є помилковими,
оскільки базуються лише на припущеннях
та невірних висновках, що суперечить
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, акт
перевірки не містить належних та
допустимих доказів вчинення платником
податків порушення Податкового
кодексу України при справлянні податку
на прибуток.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідач в даному випадку діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, що призвело до
звуженню змісту та обсягу існуючих
прав і свобод та суперечить вимогам
Основного Закону України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.14 року
по справі № 820/11953/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.09.2014р.
по справі № 820/11953/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П'янова Я.В. Чалий І.С. Повний текст
ухвали виготовлений 11.11.2014 р.