Справа № 348/3550/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2014 р. м.
Київ К/800/26257/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франкіської області на ухвалу
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 17
грудня 2013 року про заміну способу
виконання судового рішення та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франкіської області про
стягнення виплат "дитині війни",-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою
про зміну способу виконання судового
рішення та стягнення на його користь з
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франкіської області нараховану
суму 1218,08 грн.

Ухвалою Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 17 грудня 2013 року заяву
задоволено. Змiнено спосiб та порядок
виконання постанови Надвірнянського
суду Івано-Франкiвської областi вiд 6
грудня 2010 року у справi ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франкіської області про
стягнення виплат "дитині війни" щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
зробити перерахунок і виплатити ОСОБА_4
пенсію за віком як дитині війни з
врахуванням підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 17 травня 2010 року по 6 грудня 2010
року з врахуванням ст..28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум. Стягнено з Управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області на користь
ОСОБА_4 надбавку до пенсії нараховану
відповідно до ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 1000 грн. 89 коп.

Ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 березня 2014 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франкіської області подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій та у задоволенні
заяви відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановою Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 6 грудня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року, адміністративний позов ОСОБА_4
до Управління Пенсійного фонду України
в Надвірнянському районі про
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі здійснити
перерахунок розміру надбавки до пенсії
ОСОБА_4, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» - 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, обчисленої згідно положень
частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 17 травня 2010 року по 6
грудня 2010 року і сплатити
заборгованість, що виникне внаслідок
такого перерахунку за відрахуванням
вже виплаченої суми.

Постановою ВДВС Надвірнянського
РУЮ від 25 листопада 2011 року,
ВП № 29423601 відкрито виконавче
провадження та зобов'язано нарахувати
та виплатити надбавку до пенсії
позивачу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Судами встановлено, що на
виконання постанови Надвірнянського
районного суду від 6 грудня 2010 року
Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі здійснило
нарахування доплати в сумі 1000,89 грн.,
але кошти не виплатило. Неможливість
виконання постанови суду в частині
зобов'язання виплатити ці кошти
відповідач обґрунтував відсутністю
коштів з відповідним призначенням.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, судами
попередніх інстанцій не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, а заявником не надано
достатніх доказів наявності таких
підстав.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду, в тому числі
примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (пункт 2 частини 2
статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС
України дають підстави зробити
висновок про те, що суд, здійснюючи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, не може змінювати зміст
резолютивної частини рішення або
змінити обраний судом спосіб захисту
порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(статті 198, 223 КАС України).

Статтею 229 КАС України передбачено, що
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне судові рішення,
ухвалені цими судами, скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франкіської області
задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 17
грудня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 березня 2014 року
скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну
способу та порядку виконання постанови
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від
6 грудня 2010 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

В.В.Швець