Справа № 103/3903/12 (2а-103/287/12)
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/800/23878/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Калашнікової О.В.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі Автономної
Республіки Крим про визнання
незаконними дії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 06
листопада 2012 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі Автономної
Республіки Крим про визнання
незаконними дій відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 березня 2013 року скасовано
постанову Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 06
листопада 2012 року та прийнято нове
рішення про задоволення позову.
Визнано протиправним та скасовано
розпорядження управління Пенсійного
фонду України в Бахчисарайському
районі № 153002 від 23.11.2011 про припинення
виплати пенсії ОСОБА_4 за Списком № 2.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Бахчисарайському
районі АРК провести перерахунок та
сплатити пенсію ОСОБА_4 за Списком № 2 з
01 грудня 2011 року.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою та
просить його скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно записів в трудовій
книжці ОСОБА_4 працював на посаді
зварювальника з 11.05.1974 по 30.05.1977 та з
19.06.1979 по 24.05.1988 на Ташкентському
Пуско-налагоджувальному управлінні
(реорганізоване в Кібрайський
комбінат будівельних матеріалів).

04 січня 2011 року ОСОБА_4 була призначена
та виплачувалась пенсія за віком на
пільгових умовах по Списку №2.

Розпорядженням № 153002 Пенсійного фонду
України в Бахчисарайському районі від
23.11.2011 ОСОБА_4 було припинено виплату
пенсії за Списком № 2 згідно акту
перевірки Позабюджетного Пенсійного
фонду Ташкентської області
Кібрайського району. Відповідно до
вказаного акту, при перевірці
пільгового стажу встановлено, що в
документах архівного фонду
«Кібрайського комбінату будівельних
матеріалів» в книгах нарахування
заробітної плати та книгах наказів за
1974-1977 роки та 1979-1988 роки ОСОБА_4 не
значиться.

Однак необхідно зауважити, що у
вказаному акті перевірки не зазначено
ким його склав та дату складення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
перевірці наявності пільгового стажу
позивача в документах архівного фонду
відсутні дані щодо його зайнятості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення
про задоволення позовних вимог ОСОБА_4,
суд апеляційної інстанції вірно
зазначив, що управління Пенсійного
фонду України в Бахчисарайському
районі Автономної Республіки Крим
протиправно припинено нараховування
та виплату позивачу пенсії на
пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду апеляційної інстанції
та вважає за доцільне зазначити про
таке.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема: жінки
- після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи із шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки
роботи - жінкам.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту
4 Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992 № 442 відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, записи в трудовій книжці
позивача об'єктивно та беззаперечно
вказують на той факт, що ОСОБА_4 дійсно
працював на посаді зварювальника з
11.05.1974 по 30.05.1977 та з 19.06.1979 по 24.05.1988 на
Ташкентському Пуско-налагоджувальному
управлінні (реорганізоване в
Кібрайський комбінат будівельних
матеріалів). В підтвердження вказаного
стажу Кібрайським будівельним
комбінатом 15.03.2011 надано довідку з
зазначенням того, що ОСОБА_4 працював на
Ташкентському Пуско-налагоджувальному
управлінні повний робочий день у
період з 11.05.1974 по 30.05.1977 та у період з
19.06.1979 по 24.05.1988.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що відповідачем
не підтверджено належними та
допустимими доказами правомірність та
обґрунтованість прийнятого ним
рішення щодо позивача, оскільки,
неналежне оформлений документ - акт
перевірки в якому не зазначено хто його
склав та дату його складання, не
можливе вважати офіційним документом
на підставі якого можливе прийняті
розпорядження про припинення виплати
пенсії.

З урахуванням вищенаведеного,
здійснивши аналіз залучених до справи
доказів, суд апеляційної інстанцій
дійшов правильного висновку про
необхідність задоволення заявленого
позову, оскільки всупереч приписів
частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідач не надав беззаперечних
доказів обґрунтованості його
висновків, зазначених у спірному
рішенні.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом апеляційної
інстанцій вірно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: