Справа № 821/2885/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/2885/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області про визнання
протиправною та скасування постанови
№ 7/21-04-15-47 від 03.07.14,

встановив:

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач) звернувся до суду з позовом
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області (далі - Інспекція
ДАБК у Херсонській області про
визнання протиправною та скасування
постанови № 7/21-04-15-47 від 03.07.14 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
результатами перевірки ФОП ОСОБА_2
відповідачем винесено постанову №
7/21-04-15-47 від 03.07.14 р. про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у сумі 21 924
грн. Позивач вважає, що оскаржувана
постанова незаконна та підлягає
скасуванню, оскільки позивач не
виступає ні замовником, ні підрядником
при виконанні будівельних робіт, крім
того, земляні роботи з подальшим
влаштуванням мачти на капітальний
фундамент старанного типу (бетон), не
перебуває у власності або користуванні
позивача. Також вказав, що Базова
станція (Wi-Fi) за своїм конструктивним
рішенням жодним чином не пов'язана із
земельною ділянкою, тимчасово
розміщена на вже існуючому об'єкті,
збудованому на земельній ділянці, що не
належить позивачу, при цьому у мачти
базової станції відсутній дотик із
землею.

В судовому засіданні представник
позивача просив адміністративний
позов задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Письмові заперечення у
встановлений строк до суду не надав.

Розглянувши подані документи,
врахувавши позицію представника
позивача, адміністративний позов та
документи покладені в його основу,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду спору по суті,
суд приходить до наступного: 18.06.2014
року Інспекцією ДАБК проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів та правил.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено 18.06.2014 р. припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

03.07.2014 р. відповідачем винесено
постанову N 7/21-04-15-47 про накладення
штрафу на ФОП ОСОБА_2 у сумі 21 924 грн.

Щодо виниклих спірних правовідносин,
суд зазначає наступне: повноваження
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України щодо здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю визначені статтею 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.2011р. №439/2011,
та Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р. №553.

Відповідно до положень Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Згідно із ст. 41 цього Закону, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок), п.1 якого передбачено,
що він визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Посадові
особи інспекцій мають службові
посвідчення встановленого зразка,
форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку N 553,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Так, відповідно до акту перевірки,
встановлено, що під час перевірки із
залученням представників Зеленівської
селищної ради за адресою: АДРЕСА_1
виявлено порушення вимог
містобудівного законодавства, а саме:
самовільно змонтована мачта базової
станції (вай фай), проведені земляні
роботи з подальшим влаштуванням мачти
на капітальний фундамент старанного
типу (бетон), що підтверджується
матеріалами фото фіксації. Дозвільна
документація на проведення
будівельних робіт в Інспекції не
реєструвалась. В ході перевірки,
місцевою радою надано документи, що
підтверджують замовника будівництва:
висновок щодо електромагнітної
сумісності радіолектроного засобу
(базової станції) № 219-65-0080205 де вказаний
власник та адреса місця встановлення
засобу, ліцензія на користування
радіочастотними ресурсами АЕ №183602,
свідоцтво платника єдиного податку.

Відповідно до п. 9 Порядку № 553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, щодо якого
неможливо встановити суб'єкта
містобудування, який будує чи збудував
такий об'єкт, перевірка проводиться
із залученням представників органів
місцевого самоврядування та
органів внутрішніх справ. Документи,
оформлені за результатами такої
перевірки, надсилаються до
відповідного органу внутрішніх справ
для встановлення особи суб'єкта
містобудування.

Крім того, відповідачем відомості про
вручення вказаного акту позивачу або
відповідний запис про його відмову в
отриманні акту не надано.

Згідно п. 18 Порядку № 554, акт перевірки
складається у двох примірниках. Один

примірник надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Крім того, судом встановлено, що
позивачу направлення на здійснення
позапланової перевірки не надавалось,
відповідачем також доказів
направлення вказаного повідомлення не
надано, як і не надано підтвердження
вручення акту від 18ю06ю2014 р.

Згідно ст. 2 Закону України 'Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної" діяльності від
14.10.1994 р. N 208/94-ВР, суб'єкти
містобудування, які здійснюють
проектування об'єктів, експертизу
проектів будівництва, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів
містобудування, будівельних норм,
державних стандартів і правил, у тому
числі за нестворення безперешкодного
життєвого середовища для осіб з
обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення,
незабезпечення приладами обліку
води і теплової енергії, а також за
заниження категорії складності
об'єкта будівництва.

З матеріалів справи вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не
виступає ні замовником, ні підрядником
при виконанні будівельних робіт.

Відповідно до абз. 1 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України 'Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності' від 14.10.1994 p. N 208/94-ВР
відповідальність покладається на
замовника будівництва об'єктів.

Згідно з Державним актом на право
приватної власності на землю І-ХС N 002729
від 15.05.2000 p., власником земельної
ділянки, розташованої на території:
АДРЕСА_1, є ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 26 Закону України 'Про
регулювання містобудівної діяльності'
від 17.02.2011 p. N 3038-V забудова територій
здійснюється шляхом розміщення
об'єктів будівництва. При цьому
проектування та будівництво об'єктів
відповідно до частини 5 цієї статті
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
визначеному порядку шляхом отримання
замовником або проектувальником
вихідних даних; розроблення проектної
документації та проведення у випадках,
передбачених статтею 31 цього Закону, її
експертизи; затвердження проектної
документації; виконання підготовчих та
будівельних робіт; прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів; реєстрації права власності на
об'єкт містобудування.

Крім того, судом встановлено, що базова
станція (Wi-Fi) за своїм конструктивним
рішенням жодним чином не пов'язана із
земельною ділянкою, тимчасово
розміщена на вже існуючому об'єкті,
збудованому на земельній ділянці, що не
належить позивачу.

Отже, надані місцевою радою документи
на підтвердження замовника
будівництва, а саме висновок щодо
електромагнітної сумісності
радіоелектронного засобу (базової
станції) N 219-65-0080205, ліцензія на
користування радіочастотними
ресурсами АЕ N 183602, Свідоцтво платника
єдиного податку, не підтверджують того,
що позивач є суб'єктом містобудування
або замовник будівництва.

Допитані в якості свідка ОСОБА_4 вказав,
що земельну ділянку за вказаною
адресою: АДРЕСА_1. При цьому, вишку
збудовано його батьком. ПП ОСОБА_2, лише
розмістив її за його згодою пристрій
для трансляції радіочастот.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону
України 'Про регулювання містобудівної
діяльності', оператор телекомунікацій,
який на договірних засадах тимчасово
розмістив на існуючій споруді
обладнання, яке конструктивно ніяк не
пов'язане із земельною ділянкою, не
набуває правового статусу замовника
будівництва, а отже, на такого
оператора не поширюються передбачені
вказаним Законом процедури, які
регулюють забудову територій.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду справи,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень не доведено
правомірність своїх дій.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та законодавство, яке регулює
спірні правовідносини, суд вважає, щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158,
159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області № 7/21-04-15-471 від
03.07.2014 р.

Повернути фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з
Державного бюджету України сплачений
судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 10 листопада 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 6.1