Справа № 222/988/14-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.Справа № 222/988/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Володарському районі
Донецької області на постанову
Володарського районного суду
Донецької області від 14.08.2014р. по
справі № 222/988/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Володарському районі
Донецької області

про визнання дій неправомірними,
скасування рішення про відмову в
перерахунку пенсії та зобов'язання
провести перерахунок пенсії
державному службовцю,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Володарського районного суду
Донецької області з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області, в якому просив визнати
незаконною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області, щодо перерахунку пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням нарахованих та
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати;
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області від 25.07.2014 року про відмову в
перерахунку пенсії; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області провести року перерахунок
пенсії з 01.08.2014 р. з урахування сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати, які
враховувалися при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час призначення пенсії позивачу
виходячи з розрахунку 90% від середнього
заробітку та здійснити відповідні
виплати.

Постановою Володарського районного
суду Донецької області від 14.08.2014 року
задоволено позов.

Визнано неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії з урахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги і індексації
заробітної плати та скасовано рішення
Управління пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області від 25.07.2014 року про відмову в
перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Володарському районі
Донецької області здійснити ОСОБА_1 з 01
серпня 2014 року перерахунок та виплату
пенсії, з урахуванням сум матеріальної
допомоги та індексації заробітної
плати, які враховуються при обчисленні
пенсії та з яких сплачено страхові
внески з урахуванням фактично
отриманих сум відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла на час призначення
йому пенсії, виходячи з розрахунку 90%
від середнього заробітку.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Володарського районного суду
Донецької області від 14.08.2014 та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог позивачу в
повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на те,
що матеріальна допомога (на
оздоровлення, для вирішення соціально -
побутових питань тощо) є одноразовою
виплатою і не зазначена в переліку
складових заробітної плати,
передбачених ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу», тому вона не
включається до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на
пенсійному обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 04.04.2009 року у
розмірі 90% від середнього заробітку, що
визнається відповідачем по справі.

Згідно довідки Фінансового управління
Володарської райдержадміністрації
Донецької області № 126 від 04.04.2009 року
(за формою, що затверджена Постановою
правління ПФУ від 30 жовтня 2008 року №
19-11) наданої позивачем УПФУ в
Володарському районі для призначенні
пенсії, то вона не містить даних про
нараховану та сплачену позивачу
матеріальну допомогу та індексацію.

Як вбачається з довідки Фінансового
управління Володарської
райдержадміністрації Донецької
області № 358 від 21.07.2014 року (за формою,
що затверджена Постановою правління
ПФУ від 14 лютого 2011 року № 5-1) ОСОБА_1 за
період з 01.04.2007 року по 01.04.2009 року була
сплачена індексація заробітної плати в
сумі 750,66 грн. та матеріальна допомога в
сумі 23073,81 грн.

21.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся з
довідкою про складові заробітної плати
та заявою до УПФУ в Володарському
районі Донецької області про
проведення перерахунку призначеної
пенсії з 01.08.2014 року з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати, які включені до
довідки № 358 від 21.07.2014 року виданої
Фінансовим управлінням Володарської
райдержадміністрації Донецької
області.

Рішенням УПФУ в Володарському районі
Донецької області від 25.07.2014 року
позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в
проведенні перерахунку пенсії з
включенням сум матеріальної допомоги
та індексації заробітної плати з
посиланням на ст. 33 Закону України «Про
державну службу», відповідно до якої
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати, зазначені в довідці,
не є складовою частиною заробітної
плати державного службовця, а тому не
враховується при визначенні
заробітної плати для обчислення
розміру пенсії.

Позивач, не погодившись із вказаною
відмовою відповідача, звернувся до
суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
право позивача порушено, дії
відповідача щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії з урахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги і індексації
заробітної плати є незаконними.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 37
Закону України "Про державну службу",
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно із ч. 2 ст. 33 вказаного Закону,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 33
Закону України "Про державну службу",
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.04 р.
№ 5, де вказано, що у склад фонду
додаткової заробітної плати входять
премії та винагороди, в тому числі за
вислугу років, які мають систематичний
характер, а відповідно підпункту 2.3.3
пункту 2 цієї інструкції матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом) входить до складу
фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту статті 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
він фактично отримував на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті
Закону передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування"нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.12 р. (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, беручи до уваги, що
відповідно до наданої позивачем
довідки вбачається, що на суми
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати були
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції, що вказані виплати повинні
бути враховані при визначенні розміру
призначеної позивачу на підставі ст. 37
Закону України "Про державну службу"
пенсії.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність критеріям зазначеним в
ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів
прийшла до висновку, що відмова
відповідача у перерахунку позивачу
пенсії є незаконною та
необґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що постанова
Володарського районного суду
Донецької області від 14.08.2014 року по
справі № 222/988/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Володарського районного
суду Донецької області від 14.08.2014р. по
справі № 222/988/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О.