Справа № 2а-5912/12/1370
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 р.
Справа № 147712/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання
Сідельник Г. М.

представника особи, яка
подала

апеляційну скаргу
(відповідача) Антонюка І. Б.

представника позивача
Свистович Ю. П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Львові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року по справі №2а - 5912/12/1370 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю торгово - виробничої
компанії «Перша приватна броварня «Для
людей - як для себе!» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Львові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів про скасування
податкового повідомлення - рішення, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Торгово - виробнича
компанія «Перша приватна броварня «Для
людей - як для себе!» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Львові
Державної податкової служби і просило
скасувати податкове повідомлення -
рішення відповідача №/4687 від 21
червня 2012 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, за
результатами проведеної відповідачем
документальної виїзної перевірки
позивача з питань правомірності
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість по
взаєморозрахунках з ТзОВ «УПК -
Харківзбут» за період січень - липень
2010 року, ТзОВ «Промтехметал» за
березень 2011 року, складено Акт
перевірки №257/08-10/31978272 від 07 червня 2012
року, яким встановлено порушення
платником податку пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14,
п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України. Зазначає,
що на підставі вищенаведеного Акту
відповідачем 21 червня 2012 року винесено
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення №/4687, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем 114 188 гривень 50 коп. та
за штрафними (фінансовими) санкціями -
на одну гривню. Стверджує, що
господарські операції з поставки
товару між позивачем і ТзОВ
«Промтехметал» є дійсними і факт їх
проведення підтверджено відповідними
первинними документами, які
відповідають усім вимогам закону і
були подані відповідачу в ході
проведення перевірки.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року позов задоволено в повному обсязі:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Львові
Державної податкової служби №/4687
від 21 червня 2012 року.

Відповідач не погодився із таким
судовим рішенням суду першої інстанції
і подав до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
перевіркою встановлено, що при
отриманні товарно - матеріальних
цінностей від ТзОВ «Промтехметал»
доручення від імені позивача на
отримання товару не видавались,
встановлено відсутність сертифікатів
на поставлені товарно - матеріальні
цінності. У позивача відсутні
документи, що підтверджують факт
перевезення товару, або факт оплати за
перевезення товару ТзОВ
«Промтехметал», як зазначено в
договорі поставки. Також, зазначає, що
ТзОВ «Промтехметал» здійснювало
діяльність, спрямовану на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам та на
незаконне формування податкового
кредиту по взаємовідносинах з
підприємствами - постачальниками та
відповідно незаконне формування
податкового зобов'язання по
взаємовідносинах з підприємствами -
покупцями.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2014
року у відповідності до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку процесуального
правонаступництва замінено
відповідача: Спеціалізовану державну
податкову інспекцію по роботі з
великими платниками податків у м.
Львові Державної податкової служби на
Спеціалізовану державну податкову
інспекцію з обслуговування великих
платників у м. Львові Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів.

В судовому засіданні представник
особи, яка подала апеляційну скаргу
(відповідача) підтримав обставини,
викладені на обґрунтування доводів
апеляційної скарги і вважає, що
постанова суду першої інстанції із
зазначених підстав підлягає
скасуванню, у зв'язку з чим у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Представник позивача не погодився з
апеляційною скаргою відповідача і
вважає, що викладені у ній обставини та
доводи не дають підстав для скасування
постанови суду першої інстанції, а тому
просить відмовити в задоволенні
апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
доводи представника особи, яка подала
апеляційну скаргу (відповідача) та
представника позивача, перевіривши і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
справи та застосування судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
всі представлені первинні документи
відповідають вимогам, встановленим
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», не викликають у суду сумнівів
щодо їх достовірності та підтверджують
реальний характер господарських
операцій між позивачем та ТзОВ
«Промтехметал» по придбанню товару для
здійснення яких у позивача були всі
можливості. Оскільки умовами договору
поставки передбачено, що поставка
товару здійснювалася на склад покупця
силами та за рахунок постачальника,
позивач не мав зобов'язань стосовно
перевезення вантажу, а тому товаро -
транспортні накладні позивачеві, як
отримувачу товару, не надавались.
Несплата податку продавцем (у тому
числі внаслідок ухилення від сплати) в
разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
відшкодування.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
наказу Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Львові Державної податкової служби від
22 травня 2012 року №61 та направленням від
24 травня 2012 року №37/08 - 10 відповідачем
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань правомірності
формування позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаєморозрахунках із ТзОВ «УПК -
Харківзбут» за період січня - липня 2010
року, ТзОВ «Промтехметал» за березень
2011 року, за результатами якої 07 червня
2012 року складено Акт перевірки №257/08 -
10/31978272.

Як вбачається з висновків
вищенаведеного Акту перевірки,
відповідачем встановлено порушення зі
сторони позивача вимог пп. 14.1.181, п. 14.1
ст. 14, п. п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит за квітень 2011 року - на суму 3 662
гривні, травень 2011 року - на суму 110 526
гривень 50 коп., що призвело до заниження
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за квітень 2011 року - в
сумі 3 662 гривні, травень 2011 року - в сумі
110 526 гривень.

На підставі висновків перевірки
відповідачем 21 червня 2012 року винесено
податкове повідомлення - рішення
№/4687, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість: за основним
платежем - на 114 188 гривень 50 коп. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в розмірі однієї гривні.

Відповідач на підтвердження
обґрунтованості висновків перевірки,
викладених в акті щодо безпідставності
включення позивачем до податкового
кредиту податку на додану вартість по
операціях з придбання товарів від ТзОВ
«Промтехметал» та правомірності
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення посилається на
те, що позивачем не підтверджено
фактичне постачання товару. Зокрема, не
надано належним чином оформлених
первинних документів, які б
підтвердили фактичне здійснення
фінансово - господарської операції та
використання в господарській
діяльності тих товарів, які повинні
бути поставлені ТзОВ «Промтехметал»:
відсутні документи, що підтверджують
факт перевезення; відсутні сертифікати
якості, відповідності; доручення на
отримання товару не видавались.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду звертає увагу
на таке.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів ( у тому числі в разі їх
ввезення на митну територію України) та
послуг.

Згідно п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї з подій, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 зазначеного Кодексу
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст. 193 Податкового кодексу України,
протягом звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(в тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п. 198.6 Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі, якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону

Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку, що податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Отже, предметом доказування у
відповідній категорії спорів є
реальність господарських операцій, що
є підставою для виникнення права на
податковий кредит, добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах.

Як вбачається з матеріалів справи, в
березні 2011 року Товариством з
обмеженою відповідальністю торгово -
виробничою компанією «Перша приватна
броварня «Для людей - як для себе!»
придбано у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтехметал»
замінні частини та матеріали для
обслуговування, монтажу та ремонту
виробничого обладнання на загальну
суму 6 000 000 гривень в тому числі
солдатко на додану вартість в сумі 1 000
000 гривень.

В підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з ТзОВ
«Промтехметал» позивачем надано суду
договір поставки, згідно умов якого
ТзОВ «Промтехметал», як Постачальник
зобов'язувася поставити, а позивач, як
Покупець зобов'язується прийняти і
оплатити продукцію в кількості,
вартістю та в асортименті, визначеному
цим договором.

Також позивачем представлено суду
видаткові накладні, податкові
накладні, платіжні доручення, журнал
обліку оприбуткованого на складі
товару за період з 01 березня 2011 року по
30 квітня 2011 року та прибуткові
накладні.

Придбаний у контрагента товар,
використаний позивачем у внутрішній
господарській діяльності, що
підтверджується карткою
бухгалтерського рахунку №6852 за період
березня - грудня 2011 року, накладними на
внутрішнє переміщення замінних частин
та матеріалів на склад
матеріально-технічного забезпечення
та із складу МТЗ на виробничі
підрозділи, актами обладнання монтажу,
актами списання товарно - матеріальних
цінностей в цехи, дільниці товариства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст і обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88 господарські
операції - це факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів.

Пунктом 2.2 цього Положення визначено,
що первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Представлені позивачем документи
містять усі необхідні реквізити як
того вимагає чинне законодавство
України.

Також слід зазначити, що на момент
здійснення спірних господарських
операцій позивач та його контрагент -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промтехметал» були
зареєстровані в установленому законом
порядку як платники податку на додану
вартість.

З урахуванням вищезазначених норм
податкового законодавства, наявних в
матеріалах справи договору, видаткових
та податкових накладних та інших
документів свідчить про те, що
документи, на підставі яких позивач
сформував податковий кредит за спірний
період, відповідають критеріям
первинного документу, через що
зазначені дії позивача щодо формування
податкового кредиту є правомірними.

Представлені позивачем первинні
документи містять інформацію щодо
змісту виконаних робіт, тобто про
обставини та характер господарської
операції, а тому достовірними доказами
виконання контрагентом позивача вимог,
обумовлених названим договором.

Відповідно до п. п. 200.1, 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
несплата податку продавцем (у тому
числі внаслідок ухилення від сплати) в
разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
відшкодування. Невиконання
контрагентом свого зобов'язання по
сплаті податку до бюджету тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Твердження відповідача на відсутність
товаросупровідних документів, які б
підтверджували реальне придбання
товару не може бути враховане судом
апеляційної інстанції у своїх
висновках, оскільки відсутність товаро
- транспортних накладних, сама по собі,
не свідчить про нікчемність
господарських операцій, так як вказані
накладні не є безумовним доказом факту
поставки товару і відсутність таких
накладних не може впливати на
податковий кредит з податку на додану
вартість за умови доведення реальності
господарської операції належним чином
оформленими документами. Товаро -
транспортні накладні є обов'язковими у
межах договору перевезення, учасниками
якого є перевізник та замовник
транспортних послуг.

Також, не можуть бути враховані
встановлені вироком Сихівського
районного суду м. Львова від 07 липня 2014
року обставини щодо фіктивного
підприємництва ТзОВ «Промтехметал»,
так як таке фіктивне підприємництво
мало місце протягом квітня - вересня 2011
року в той час як спірні господарські
операції між позивачем та вказаним
контрагентом відбувалися протягом
березня 2011 року, про що свідчать дати
укладення договору та складання
первинних документів. Крім цього,
згідно змісту акта перевірки №257/08 -
10/31978272 від 07 червня 2012 року
відповідачем позапланову виїзну
перевірку з питань правомірності
формування позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаєморозрахунках із ТзОВ
«Промтехметал» проведено за березень
2011 року і саме за цей період
відповідачем виявлено зазначені в акті
перевірки порушення.

З огляду на встановлені судами
фактичні обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції прийшов до законних і
обґрунтованих висновків про
безпідставність тверджень відповідача
щодо відсутності мети реального
настання правових наслідків
господарських операцій.
Безпідставними є також доводи
відповідача про порушення позивачем
податкового законодавства, що призвело
до завищення дозволеного податкового
кредиту та заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість. Тому, оскаржуване податкове
повідомлення - рішення прийнято
всупереч закону та за відсутності
підстав для його прийняття.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість, відповідач як суб'єкт
владних повноважень, не надав суду
достатніх та беззаперечних доказів в
підтвердження правомірності
прийнятого ним рішення.

При цьому, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується із доводами,
викладеними відповідачем на
обґрунтування апеляційної скарги, так
як вони ґрунтуються на висновках
перевірки, які були спростовані
позивачем і які обґрунтовано були
визнані судом першої інстанції такими,
що не підтверджені належними та
допустимими доказами.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції дотримався
зазначених вимог.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Львові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2012 року по справі №2а - 5912/12/1370 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю торгово -
виробничої компанії «Перша приватна
броварня «Для людей - як для себе!» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Львові Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
скасування податкового повідомлення -
рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
- у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Ухвалу в повному обсязі
складено 04 листопада 2014 року.