Справа № 2а-0370/2779/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа №
150465/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2011 року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в Луцькому
районі Волинської області до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду в Луцькому
районі Волинської області (надалі -
позивач) звернулося з адміністративним
позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, штрафу
і пені в розмірі 4299 грн. 99 коп.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач
зареєстрований як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до Пенсійного
фонду, використовує найману працю і
відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» 08.07.2010,
№2464-VI (Закон №2464-VI) зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок. Відповідачем станом на
03.10.2011 року не було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3612,22 грн.,
а тому УПФ України в Луцькому районі
було винесено рішення №163 від 4.07.2011
року, № 144 від 17.09.2011 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату єдиного
внеску на загальну суму 687 грн. 77 коп.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2011 року позовні вимоги задоволено. Суд
виходив з того, що станом на 03.10.2011 року
відповідачем не сплачено єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги в
основному покликається на те, що
позивачем не надано доказів, які б
свідчили про кількість найманих
працівників. Крім того, в розрахунку
немає детального нарахування штрафних
санкцій.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що станом на 03.10.2011
року відповідачем не сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за червень -
серпень 2011 року в сумі 3612 грн. 22 коп., а
тому УПФ України у Луцькому районі
Волинської області було винесено
рішення №163 від 4.07.2011 року про
застосування штрафних санкцій в сумі
304,18 грн., рішення № 144 від 17.09.2011 року про
застосування штрафних санкцій в сумі
230,70 грн. та нарахована пеня в сумі 153,04
грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону №
2464-VI передбачено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Єдиний внесок, відповідно до статті 7
Закону № 2464-VI нараховується на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 8 статті 9 Закону №
2464-VI, платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом.

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 25
Закону № 2464-VI за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст.195. КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
оскільки апелянтом не оскаржено
прийняті позивачем рішення з приводу
накладення штрафних санкцій у зв'язку
із несплатою єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, то дані рішення
є узгодженими. Відтак, предметом
дослідження у справі є стягнення
заборгованості, яка на момент розгляду
справи є не сплаченою, а не скасування
прийнятих позивачем рішень, тому
доводи апелянта є не обґрунтованими.

Отже, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2011 року по справі № 2-а-0370/2779/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга