Справа № К/9991/60368/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/60368/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Заїки М.М.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок державної та
додаткової пенсій за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області на постанову
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 лютого 2010
року та постанову апеляційного суду
Черкаської області від 11 травня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та є інвалідом ІІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, тому відповідно
до статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
на отримання щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та державної пенсії для
інвалідів ІІІ групи в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком. В
зв'язку з тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області із заявою про перерахунок
призначеної пенсії, але відповідач
відмовив у цьому.

Просив: визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області щодо відмови в перерахунку
розміру належної позивачу пенсії з
інвалідності за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1, відповідно до статей 49, 50, 54,
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»;

зобов'язати відповідача провести
позивачу перерахунок державної та
додаткової пенсії по інвалідності,
починаючи з 1 жовтня 2009 року, відповідно
до статей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, виходячи із
загальновстановленого розміру
мінімальної пенсії за віком, який
визначається з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 17 лютого
2010 року позов ОСОБА_1 було
задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області щодо відмови зробити
перерахунок пенсії ОСОБА_1

Зобов'язано відповідача здійснити
ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до чинного
законодавства України з 1 жовтня 2009
року.

Постановою апеляційного суду
Черкаської області від 11 травня 2011 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області задоволено частково. Постанову
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 лютого 2010 року
змінено, виклавши абзац третій
резолютивної частини у новій редакції.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області провести
перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за
період з 1 жовтня 2009 року по
17 лютого 2010 року державну пенсію з
інвалідності в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком відповідно до статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком відповідно до статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, який встановлений
законами України про Державний бюджет
України на відповідні роки, з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області, судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши у межах доводів
касаційної скарги за матеріалами
справи правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1 та є
інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 цього Закону (в редакції, що діяла
до 1 січня 2008 року), якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку з утратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - у розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI
частини третю та четверту статті 54
Закону № 796-ХІІ викладено в новій
редакції, відповідно до змісту яких у
всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, зокрема,
по IIІ групі інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, зокрема, по IIІ групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, зокрема,
по IIІ групі інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
№ 107-VI статтю 50 Закону № 796-ХІІ
викладено в новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам IIІ групи - у розмірі
15 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за
віком, який відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки, а не розміри твердих
сум, що установлені постановами
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 3 січня 2002 року № 1 (з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 13 липня
2004 року № 894) та «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

У 2009, 2010 роках змін до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які б встановлювали обмеження щодо
зазначених виплат, не вносилось.

Суд апеляційної інстанції
безпідставно обмежив виплату пенсії
датою 17 лютого 2011 року.

Пенсія є періодичним платежем, виплата
якого, за загальним правилом, не
обмежена у часі.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі, суди, у
разі відсутності спору про право особи
на отримання пенсії або встановлення
такого права в судовому порядку, не
мають підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Станом на дату ухвалення судового
рішення судом апеляційної інстанції
зазначені зміни внесені не були, тому у
суду не було підстав для визначення 17
лютого 2010 року кінцевою датою
перерахунку пенсії позивача.

Пунктом 7 частини першої Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI
(набрав чинності 19 червня 2011 року)
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема, статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року № 3491-VI 6
липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, пунктами 1 та 3
якої визначено інші розміри основної
та додаткової пенсії пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року №4282-УІ
встановлено, що у 2012 році норми і
положення статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Таким чином, з 23 липня 2011 року чинним
законодавством встановлено інші, ніж
передбачені статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розміри державної та додаткової пенсій
інвалідам, щодо яких встановлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 225 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в
и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду
Черкаської області від 11 травня 2011 року
скасувати.

Постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 17 лютого 2010
року змінити.

Абзац третій резолютивної частини
постанови викласти у такій редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області провести за період
з 1 жовтня 2009 року по 22 липня 2011 року
перерахунок та виплату державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначених ОСОБА_1
як інваліду ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, відповідно до
вимог частини четвертої статті 54 та
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ у розмірах 6 мінімальних пенсій
за віком та 50 процентів мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом України про Державний бюджет
України на відповідні роки, згідно
положень частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
з урахуванням сум фактично проведених
виплат.»

В решті постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
17 лютого 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Заїка М.М.