Справа № 814/449/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р. Справа № 814/449/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року по справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
„Миколаївське підприємство „Ера" до
державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області від 30.12.2013р. № .

Відповідач не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
Постанову суду та прийняти нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позову.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є необґрунтованим,
незаконним та прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Крім того, відповідач зазначає,
що висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
з 18.11.2013 р. по 22.11.2013 р. проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на додану вартість за травень,
липень, серпень 2013 р. щодо відображення
правових відносин з
контрагентами-постачальниками ТОВ
"Універсал Люкс" за травень 2013 р., ТОВ
"Дніпродім" за липень, серпень 2013 р. та
контрагентами-покупцями, за
результатами якої складено акт від
29.11.2013 р. № 347/14-03/22-08/14307475 (а. с. 13-36).

За наслідками розгляду заперечень на
акт перевірки, відповідачем з 12.12.2013 р.
по 18.12.2013 р. проведена повторна
перевірка позивача, результати якої
оформлені актом від 18.12.2013 р. №
405/14-03-22-08/14307475 (а. с. 37-53).

Під час перевірки встановлено
порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст. 198,
п. 200.1 ст. 200, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), в результаті чого завищено
суму податку на додану вартість за
травень, липень, серпень 2013 р. на суму
242726,36 грн.

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
30.12.2013 р. № про збільшення суми
грошового зобов'язання зі сплати
податку на додану вартість за основним
платежем у розмірі 242726,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 60682,00 грн. (а. с. 12).

За період, який перевірявся
відповідачем, позивач мав господарські
відносини з наступними контрагентами:

ТОВ "Універсал Люкс" (договір поставки
від 23.05.2013 р. № 23/05-13 (а. с. 59-62);

ТОВ "Дніпродім" (договори поставки від
25.07.2013 р. № 31/07-13 і від 12.08.2013 р. № 10/08-13 (а.
с. 92-95, 117-120).

Контрагенти поставили позивачу
матеріали для монтажу електричного
обладнання. Предмет поставки у
подальшому використаний позивачем при
виконанні договірних зобов'язань із
ПАТ "Херсонський суднобудівний завод".

На підтвердження факту укладення
правочинів позивач надав видаткові та
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні,
банківські виписки та приходні ордери
(а. с. 63-91, 96-116, 121-146).

В акті перевірки відповідач зробив
висновок про безтоварний характер
операцій позивача з
контрагентами-постачальниками. В
якості доказів використано акт ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 03.09.2013 р. № 260/3-22-01/38316190 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Універсал Люкс". В акті
вказано про те, що юридична особа не
знаходиться за зареєстрованою адресою,
відсутні основні фонди, технічний
персонал, виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби.
Перевіркою не встановлено придбання
товарів у контрагентів-постачальників
і їх подальший продаж
контрагентам-покупцям.

Крім того, відповідач посилається на
акт ДПІ в Оболонському районі м. Києва
від 03.10.2013 р. № 549/26-54-22-2/38615716 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Дніпродім". В акті вказано
про те, що юридична особа не
знаходиться за зареєстрованою адресою,
відсутні основні фонди, трудові
ресурси, складські приміщення,
транспортні засоби, устаткування.
Перевіркою не встановлено об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів у підприємств-постачальників
та по операціях з продажу цих товарів
підприємствам-покупцям.

Жодних інших доказів відповідач у акті
перевірки позивача не навів.

Незнаходження контрагентів позивача
за зареєстрованим місцезнаходженням,
відсутність умов для провадження
господарської діяльності і, можливо,
порушення ними податкового
законодавства, не означає
"автоматичного" порушення вимог
податкового законодавства самим
позивачем. Контрагенти можуть
здійснювати підприємницьку діяльність
і не за місцем реєстрації, а невнесення
змін до облікових даних не є підставою
для визнання угод безтоварними.

Серед видів діяльності позивача є
ремонт і технічне обслуговування
електричного устаткування, ремонт і
технічне обслуговування суден і
човнів. З огляду на викладене,
обґрунтованим виглядає придбання
матеріалів для виконання
електромонтажних робіт на танкері за
договором з ПАТ "Херсонський
суднобудівний завод".

Враховуючи вищенаведене, відповідач не
надав доказів на підтвердження своїх
висновків, а встановлені судом
обставини справи спростовують доводи
ДПІ про нереальність господарських
операцій позивача з ТОВ " Універсал
Люкс " і ТОВ "Дніпродім".

Згідно п.п. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у зв'язку з придбанням послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, висновки ДПІ, викладені в акті
перевірки, неправомірними та такими, що
не відповідають обставинам справи, в
зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення, прийняте на його
підставі, підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги один в один
дублюють заперечення проти позову (а.с.
172), були предметом дослідження в суді
першої інстанції та висновків
останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року по справі № 814/449/14, - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль