Справа № 809/3238/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р.
Справа № 809/3238/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
М.І.Кишинський розглянувши в
письмовому провадженні в приміщенні
суду адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 2649,25 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
в суд з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 2649,25
грн.

Вимоги адміністративного позову
мотивовані тим, що відповідач в
порушення вимог Конституції України та
Податкового кодексу України не в
повному обсязі сплачував єдиний
податок в зв'язку з чим допустив
заборгованість перед бюджетом в сумі
2649,25 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про те на адресу
суду надіслав клопотання про розгляд
справи в письмовому провадженні та без
участі представника позивача. Позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.
Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засіданні не з'явився. Поштове
відправлення із відміткою поштового
зв'язку "за зазначеною адресою не
проживає" повернулося на адресу суду
разом із копією ухвали суду про
відкриття провадження в даній
адміністративній справі та повідсткою
про виклик до суду. Згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 07 жовтня 2014 року
місцезнаходження відповідача
значиться: АДРЕСА_1, тобто адреса, за
якою відправлено ухвалу про відкриття
провадження у даній справі та
повісткою про виклик до суду. Згідно із
частиною 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:
юридичним особам та фізичним
особам-підприємцям-за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином. Крім того,
відповідно до змісту частини 11 статті 35
КАС України у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Розглянувши адміністративний позов,
дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи письмові докази, суд
встановив наступне.

Відповідач по справі
зареєстрований Богородчанською
районною державною адміністрацією як
суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа та взятий на
податковий облік в Державній
податковій інспекції у
Богородчанському районі Головного
управління Мнідоходів в
Івано-Франківській області як платник
податків.

На підставі поданої відповідачем
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування, останній
перейшов на спрощену систему
оподаткування зі сплати єдиного
податку.

Згідно зазначеної заяви, відповідачем
відповідно до свідоцтва про сплату
єдиного податку була обрана друга
група платника єдиного податку.
Основними видами господарської
діяльності відповідача є діяльність,
роздрібна торгівля побутовими
електротоварами в спеціалізованих
магазинах.

Відповідно до затвердженого
Івано-Франківською міською радою
переліку ставок єдиного податку, для
здійснюваного відповідачем вище
зазначеного виду діяльності
встановлено максимальну ставку
єдиного податку у розмірі 20% до розміру
мінімальної заробітної плати, що
становить 2649,25 грн.

Згідно частини 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України (пункт 1.1
статті 1 Податкового кодексу України,
надалі-Кодекс).

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 293.1 статті 293 Кодексу
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Підпунктом 2 пункту 293.2 даної
статті передбачено, що фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Підпунктом 298.1.2. п.298.1 ст.295 ПКУкраїни
визначено зареєстровані в
установленому порядку фізичні особи -
підприємці, які до закінчення місяця, в
якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, вважаються
платниками єдиного податку з першого
числа місяця, наступного за місяцем, у
якому відбулася державна реєстрація.

Пунктом 295.1 статті 295 Кодексу
встановлено, що платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Підпунктом 56.11 статті 56 Кодексу
передбачено, що не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38
Кодексу виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, у відповідача наявна
заборгованість перед бюджетом зі
сплати єдиного податку станом на 06.10.2014
року в сумі 2649,25 грн., в тому числі 2635,39
грн. дана сума заборгованості виникла
внаслідок несвоєчасної сплати
самостійно задекларованої суми
грошового зобов'язання по єдиному
податку фізичних осіб, згідно заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування №1085/Б від 20.06.2012 року; 13,86
грн. дана сума заборгованості виникла
внаслідок застосування пені за
несвоєчасне перерахування суми
податкового зобов'язання.

Відповідно до ст.59 Податкового
кодексу України ОСОБА_1 вручено
податкову вимогу №407-25 від 10.07.2014 року.

Отже, відповідач в порушення
вимог статті 67 Конституції України,
статей 16, 38, 295 Податкового кодексу
України не виконав свого податкового
обов'язку несвоєчасно сплачував свої
податкові зобов'язання зі сплати
єдиного податку, в зв'язку з чим
допустив заборгованість перед
бюджетом в сумі 2649,25 грн., що у
відповідності до норм статті 20
Податкового кодексу України є правом
податкового органу на звернення до
суду щодо стягнення такої
заборгованості.

Таким чином, заборгованість
відповідача становить 2649,25 грн., що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податків та
іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідачем на момент розгляду справи
не подано доказів сплати
заборгованості в сумі 2649,25 грн. та не
спростовано дану заборгованість, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає до
задоволення, а сума в розмірі 2649,25
стягненню в судовому порядку.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден.
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України заборгованість зі
сплати єдиного податку в сумі 2649 (дві
тисячі шістсот сорок девять) гривень, 25
коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Кишинський М.І.

Постанова складена 23 жовтня 2014
року.