Справа № К/9991/91167/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/91167/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до заступника
Дніпродзержинського міського голови з
питань виконавчих органів міської
ради, керуючого справами виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради Завгородньої Тетяни Жоржівни про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 1 червня 2011 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до заступника
Дніпродзержинського міського голови з
питань виконавчих органів міської
ради, керуючого справами виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради Завгородньої Тетяни Жоржівни про
визнання дій протиправними та
зобов'язання відповідачів надати
роз'яснення (інформацію) на його
депутатське звернення.

В обґрунтування позову посилався на те,
що відповідачі, протиправно надали
відповідь на його депутатське
звернення, яка не відповідає вимогам
чинного, на час спірних правовідносин,
законодавства, а тому вважаючи це
порушенням своїх прав, просив про
задоволення позову.

Постановою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 1 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач обраний
депутатом Дніпродзержинської міської
ради VІ скликання Дніпропетровської
області України.

9 грудня 2010 року позивач, в порядку
Закону України від 11 липня 2002 року №
93-ІV «Про статус депутатів місцевих
рад» (далі Закон № 93-ІV),
звернувся з депутатським зверненням за
№ 66, в якому просив надати йому
офіційне роз'яснення того, на яких
підставах в будівлі виконавчих органів
Дніпродзержинської міської ради
регулярно знаходиться громадянин США
ОСОБА_6.

Крім того, в своєму зверненні просив
роз'яснити, чи є він радником,
консультантом або помічником
Дніпродзержинського міського голови,
або будь-кого з депутатів
Дніпродзержинської міської ради, чи
видане йому відповідне посвідчення та
чи затверджене його призначення
розпорядчим актом органів місцевого
самоврядування.

Листом заступника голови з питань
діяльності виконавчих органів міської
ради, керуючої справами виконавчого
комітету міської ради від 16 грудня
2010 року за № 945 ОСОБА_4 повідомлено про
те, що поставлені у цьому зверненні
питання не пов'язані з його
депутатською діяльністю, тобто таке
звернення не носить характеру
депутатського, а тому не підлягає
розгляду в порядку статті 13 Закону №
93-ІV.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що депутатське звернення не
відповідало вимогам статті 13 Закону №
93-ІV, оскільки його вимоги не
стосувались питань, пов'язаних з
депутатською діяльністю позивача, а
тому відповідач, відмовляючи у його
задоволенні діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так, у відповідності до частин 3, 4
статті 140 Конституції України місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, є районні та обласні ради.

За змістом частини 1 статті 141
Конституції України (у редакції Закону
України від 1 лютого 2011 року № 2952-VI, яка
діяла у період спірних правовідносин)
до складу сільської, селищної, міської,
районної, обласної ради входять
депутати, які обираються жителями села,
селища, міста, району, області на основі
загального, рівного, прямого виборчого
права шляхом таємного голосування.
Строк повноважень сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
депутати якої обрані на чергових
виборах, становить п'ять років.
Припинення повноважень сільської,
селищної, міської, районної, обласної
ради має наслідком припинення
повноважень депутатів відповідної
ради.

А відповідно до частини 4 цієї статті
статус голів, депутатів і виконавчих
органів ради та їхні повноваження,
порядок утворення, реорганізації,
ліквідації визначаються законом.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначено Законом
України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(далі Закон № 280/97-ВР).

Частиною 11 статті 49 цього Закону
встановлено, що повноваження
депутатів, порядок організації і
гарантії депутатської діяльності
визначаються Конституцією України, цим
Законом, законом про статус депутата,
іншими законами.

Зокрема, згідно положень пункту 1
частини 2 статті 11 Закону № 93-ІV, при
здійсненні депутатських повноважень
депутат місцевої ради має також право
на депутатське звернення, депутатський
запит, депутатське запитання.

Депутатське звернення, у розумінні
частини 1 статті 13 Закону № 93-ІV,
це - викладена в письмовій формі вимога
депутата місцевої ради з питань,
пов'язаних з його депутатською
діяльністю, до місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб, а
також керівників правоохоронних та
контролюючих органів, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності, розташованих на
території відповідної ради, здійснити
певні дії, вжити заходів чи дати
офіційне роз'яснення з питань,
віднесених до їх компетенції.

При цьому, визначаючи поняття
депутатської діяльності, слід
враховувати, крім іншого, приписи
частини 2 статті 2 та норми глави
1 Закону № 93-ІV «Діяльність депутата
місцевої ради у виборчому окрузі»,
статтями 10 та 11 якої визначено права та
обов'язки депутата місцевої ради.

Таким чином, виходячи зі змісту
вищезазначених правових норм, під
депутатською діяльністю слід розуміти
діяльність депутата, пов'язаної з
реалізацією наданих йому Конституцією
та Законами України прав та виконанням
обов'язків, спрямованих на
представництво інтересів
територіальної громади, виборців свого
виборчого округу, який зобов'язаний
виражати і захищати інтереси
відповідної територіальної громади та
її частини - виборців свого виборчого
округу, виконувати їх доручення в межах
своїх повноважень, наданих законом,
брати активну участь у здійсненні
місцевого самоврядування.

Отже, депутатське звернення, має
стосуватись вищезазначених питань,
пов'язаних з депутатською діяльністю
та розглядається у строк та в порядку,
встановленому Законом № 93-ІV.

В свою чергу, за правилами частини 2
статті 13 цього Закону місцеві органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи, а
також керівники правоохоронних та
контролюючих органів, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності, розташованих на
території відповідної ради, до яких
звернувся депутат місцевої ради,
зобов'язані у десятиденний строк
розглянути порушене ним питання та
надати йому відповідь, а в разі
необхідності додаткового вивчення чи
перевірки дати йому відповідь не
пізніш як у місячний строк.

Разом з тим, як правильно встановлено
судами та підтверджується матеріалами
справи, депутатське звернення ОСОБА_4
розглянуте відповідачем у строк,
встановлений законом, а питання,
порушені у ньому, не стосувались
депутатської діяльності позивача та
інтересів територіальної громади,
виборців свого виборчого округу.

За таких обставин, суди дійшли
правильних висновків про
правомірність дій відповідачів та
відсутності підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, рішення судів
попередніх інстанцій відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 1 червня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2011 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало