Справа № 809/3478/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 809/3478/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі судді
Тимощука О.Л. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 1371 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
в суд з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 1371 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача наявна податкова
заборгованість в сумі 1371 грн з податку
на доходи фізичних осіб, яка виникла в
результаті несплати самостійно
визначених авансових внесків за три
квартали, що підлягали сплаті в 2012 році,
згідно з розрахунком податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб за 2011 рік. Оскільки
заборгованість добровільно
відповідачем не погашена, просить суд
стягнути її в судовому порядку.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, але подала до
канцелярії суду клопотання про розгляд
справи без участі уповноваженого
представника. Просила позов
задовольнити повністю (а.с.38).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.21). Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи, чи про розгляд справи за
відсутності відповідача на адресу суду
не поступало. Правом подання
заперечення на адміністративний позов
відповідач не скористався.

Відтак, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з огляду на наявні у
матеріалах справи докази, які повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Частиною шостою статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищенаведене суд вважає
можливим розглянути дану
адміністративну справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов,
дослідивши та оцінивши надані суду
письмові докази та інші матеріали
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 08.09.2014
року, державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 проведено
14.05.2003 року (а.с.16), та згідно із ст. 15
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року, зі змінами та доповненнями
(надалі також - ПК України) відповідач є
платником податків та зборів.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду даної адміністративної
справи за відповідачем обліковується
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1371 грн. Факт
наявності заборгованості
підтверджується довідкою про борг від
24 вересня 2014 року (а.с.5), довідкою
розрахунком податкового боргу (а.с.6) та
виписками з облікової картки платника
податку на доходи фізичних осіб щодо
відповідача (а.с.7,8,10-11).

Заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1371 грн виникла в
результаті несплати сум згідно поданої
податкової декларації про майновий
стан і доходи, а саме: - декларації за 2011
р. (а.с.12-14). Згідно з долученим
розрахунком податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб
встановлено квартальний авансовий
платіж в сумі 457 грн, оскільки
відповідачем прострочена сплата
авансового платежу за три квартали,
сума заборгованості становить 1371 грн.

Судом встановлено, що відповідачу
направлялася податкова вимога на суму
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб за №3568-25 від 01.07.2014 року в
розмірі 1527,59 грн. Дана вимога не вручена
відповідачу з незалежних від позивача
причин, що підтверджується довідкою
поштового відправлення із зазначенням
причини невручення (а.с.9).

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори в порядку та в
розмірах встановлених законом. Згідно
із статтею 68 Конституції України, кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України.

Статтею 18 ПК України встановлено, що
податковим агентом визнається особа,
на яку цим Кодексом покладається
обов'язок з обчислення, утримання з
доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до
платників податку і мають права та
виконують обов'язки, встановлені цим
Кодексом для платників податків.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України
передбачено, що ставка податку з
доходів фізичних осіб становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих), у тому числі, але не виключно у
формі заробітної плати, інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат або інших виплат і винагород,
які нараховуються (виплачуються,
надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Пунктом 179.1 статті 179 ПК України
передбачено, що платник податку
зобов'язаний подавати річну декларацію
про майновий стан і доходи (податкову
декларацію) відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до підпункту е) пункту 176.1
статті 176 ПК України одним із обов'язків
платника податків є обов'язок
своєчасно сплачувати узгоджену суму
податкових зобов'язань, а також суму
штрафних (фінансових) санкцій,
нарахованих органом державної
податкової служби, та пені, за винятком
суми, що оскаржується в
адміністративному або судовому
порядку.

Пунктом 176.2 стаття 176 ПК України
передбачено, що особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані,
зокрема, своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок,
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Згідно з пунктами 177.1 та 177.5 статті 177 ПК
України, доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу. Фізичні особи - підприємці
подають до контролюючого органу
податкову декларацію за місцем своєї
податкової адреси за результатами
календарного року у строки,
встановлені цим Кодексом для річного
звітного податкового періоду, в якій
також зазначаються авансові платежі з
податку на доходи. Авансові платежі з
податку на доходи фізичних осіб
розраховуються підприємцем
самостійно, але не менш як 100 відсотків
річної суми податку з оподатковуваного
доходу за минулий рік (у співставних
умовах), та сплачуються до бюджету по 25
відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15
травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Абзацом 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України
встановлено, що у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Пунктом 14.1.175 Податкового кодексу
України визначено, що податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно із пунктом 87.1. статтею 87
Податкового кодексу України джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті
Податкового кодексу України
передбачено, що джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Враховуючи, що податковий борг в сумі
1371 грн., виник в результаті порушення
відповідачем вимог податкового
законодавства, а останнім не подано
жодного доказу його сплати, суд дійшов
висновку, що даний адміністративний
позов підставний та підлягає до
задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в
дохід бюджету заборгованість з податку
на доходи фізичних осіб в сумі 1371 (одна
тисяча триста сімдесят одна) гривня 00
коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя /підпис/
Тимощук О.Л.