Справа № 816/3829/14
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/3829/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мекенченко М.А.,

представників позивача - Кононенка В.А.,
Харечкіної В.А.,

представника відповідача - Вербицької
І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд - ВБР" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Буд - ВБР"
(надалі - позивач, ТОВ "Буд-ВБР")
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (надалі - відповідач, КОДПІ),
яким просило скасувати податкове
повідомлення - рішення від 05.02.2014 №
/143, яким позивачу збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 58 966,25
грн, з них за основним платежем 47 173,00
грн та застосовано штрафні санкції в
розмірі 11 793,25 грн, та від 04.03.2014 за №
/286, яким позивачу збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в загальному розмірі 68
112,00 грн, з них за основним платежем 45
408,00 грн та застосовано штрафні санкції
в розмірі 22 704,00 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог
посилалися на незгоду із висновками
актів документальних позапланових
перевірок ТОВ "Буд-ВБР" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "Агросервіс Інвест Плюс" за період з
01.01.2013 по 31.01.2013 та з ТОВ "Армабуд-ТЕХ" за
період з 01.06.2013 по 30.06.2013, що набрали
форму актів від 21.01.2014 № 166/16-03-22-02-12/36804785
та від 13.02.2014 № 414/16-03-22-02-12/36804785
відповідно, а саме щодо нереальності та
безтоварності проведених із
вищевказаними контрагентами
господарських операцій. Пояснювали, що
всі фінансово-господарські операції із
даними контрагентами мали реальний
характер та в повному обсязі
відображені в бухгалтерському та
податковому обліку позивача.

Представники позивача в судовому
засіданні вимоги позовної заяви
підтримали, просили їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував в
повному обсязі, просив відмовити у його
задоволенні, посилаючись на
правомірність висновків актів
перевірки.

Заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Буд-ВБР"
() зареєстровано
юридичною особою державним
реєстратором виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради 22.02.2010, про
що в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб -
підприємців здійснено запис №
0007151.

ТОВ "Буд-ВБР" перебуває на податковому
обліку в КОДПІ 24.02.2010 за № 55093 та є,
зокрема, платником податку на додану
вартість згідно свідоцтва № 200108987
серії НБ № 567762 (а.с. 222 т.1).

У період з 09.01.2014 року по 14.01.2014 року
посадовою особою КОДПІ згідно із п.п.
78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПКУ та відповідно до
наказу Кременчуцької ОДПІ від 28.11.2013
року № 1545 проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
"Буд-ВБР" () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
"Агросервіс Інвест Плюс" () за період з 01.01.2013 по 31.01.2013.

Перевіркою встановлено, що позивач у
перевіряємому періоді мав фінансово -
господарські відносини із ТОВ
"Агросервіс Інвест Плюс" на підставі
договору на виконання робіт (надання
послуг) № 03/01-3 від 03.01.2013 року, згідно
якого Замовник (ТОВ "Буд-ВБР") замовляє,
а Виконавець (ТОВ "Агросервіс Інвест
Плюс") бере на себе виконання
загальнобудівельних,
будівельно-монтажних та ремонтних
робіт(а.с. 10 т.1).

Виконання вказаного договору
оформлено актами типової форми № Кб-2в
виконаних робіт та № Кб-3 довідками про
вартість виконаних робіт:

- від 30.01.2013 року № 00-01-04 «Котел ПТВМ
100» (а.с. 118-122 т.1), включено до
податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 30.01.2013 № 986 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у січні 2013
року" на загальну суму 9001,20 грн, в т.ч.
ПДВ - 1500,20 грн.(а.с.71 т.1);

- від 30.01.2013 року № 00-01-06 «Зміна
діаметрів трубопроводів поз. 8, поз. 19 з
Ду600 на Ду500мм. Бітумна установка.
Виробництво №3» (а.с.145-149 т.1), включено
до податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 30.01.2013 № 984 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у січні 2013
року" на загальну суму 10003,20 грн, в т.ч.
ПДВ - 1667,20 грн. (а.с. 70 т. 1);

- від 31.01.2013 року № 00-01-03 «Заміна
агрегату електронасосного вихрового
ВК 5/24, ВК 10/45 АУ2» (а.с. 112-117 т. 1), включено
до податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 31.01.2013 № 1043 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у січні 2013
року" на загальну суму 50000,40 грн, в т.ч.
ПДВ - 8333,40 грн.(а.с.75 т.1);

- від 30.01.2013 року № 00-01-07 «Заміна
вогнетривкої футеровки» (а.с. 159-164 т. 1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
30.01.2013 № 988 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
січні 2013 року" на загальну суму 30560,40
грн, в т.ч. ПДВ - 5093,40 грн.(а.с.72 т.1);

- від 31.01.2013 року № 00-01-01
«Реконструкція приміщень основного
корпусу Третьої міської лікарні под.
відділення анестезіології з ліжками
інтенсивної терапії і операційного
блоку по вул. Павлова в м. Кременчук»
(опалення) (а.с. 78-82 т. 1), включено до
податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 31.01.2013 № 1041 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у січні 2013
року" на загальну суму 48009,60 грн, в т.ч.
ПДВ - 8001,60 грн.(а.с.74 т.1);

- від 31.01.2013 року № 00-01-05 «Заміна
вогнетривкої футеровки» (а.с. 128-133 т. 1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
30.01.2013 № 989 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
січні 2013 року" на загальну суму 35461,20
грн, в т.ч. ПДВ - 5910,20 грн.(а.с.73 т.1);

- від 31.01.2013 року № 00-01-08
«Реконструкція приміщень основного
корпусу Третьої міської лікарні под.
відділення анестезіології з ліжками
інтенсивної терапії і операційного
блоку по вул. Павлова в м. Кременчук
(водопровід і каналізація) (а.с. 176-180 т. 1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
31.01.2013 № 1051 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
січні 2013 року" на загальну суму 45210,00
грн, в т.ч. ПДВ - 7535,00 грн.(а.с.76 т.1);

- від 31.01.2013 року № 00-01-02
«Реконструкція приміщень основного
корпусу Третьої міської лікарні под.
відділення анестезіології з ліжками
інтенсивної терапії і операційного
блоку по вул. Павлова в м. Кременчук
(водопровід і каналізація) (а.с. 93-97 т. 1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
31.01.2013 № 1052 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
січні 2013 року" на загальну суму 54792,00
грн, в т.ч. ПДВ - 9132,00 грн.(а.с.77 т.1).

Розрахунки здійснювались згідно
платіжних доручень № 63 від 05.03.2013 року
на загальну суму 100 000 грн., у т.ч. ПДВ -
16666,67 грн., №68 від 14.03.2013 року на загальну
суму 80 000 грн., у т.ч. ПДВ - 13333,33 грн., № 91
від 28.08.2013 року на загальну суму 100 000
грн., у т.ч. ПДВ - 16666,67 грн. (а.с. 33-35 т. 2). За
даними перевірки, заборгованість ТОВ
«Буд-ВБР» перед ТОВ «Агросервіс Інвест
Плюс» за надані послуги станом на 14.01.2014
року становить 93038 грн. з ПДВ.

За висновками перевірки,
вищеперелічені операції не мали
реального характеру, а здійснювалося
лише їх документальне оформлення з
метою формування податкових
показників та збільшення податкового
кредиту.

До таких висновків посадові особи
відповідача, що здійснювали перевірку,
дійшли, враховуючи акт від 04.03.2013 №
220/22-2/37037062 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Агросервіс
Інвест Плюс» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
за період вересень 2012 року по січень 2013
року. Так, за наслідками даної
перевірки встановлено завищення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань ТОВ «Агросервіс Інвест
Плюс» за перевіряємий період у зв'язку
з відсутністю поставок товарів та
укладення угод без мети настання
реальних наслідків. Господарські
операції ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс»
щодо придбання товарів (робіт, послуг)
на адресу контрагентів-покупців не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових, виробничо-складських
приміщень та іншого майна, які
економічно необхідні для здійснення
господарських операцій, відсутністю
ділової мети та необхідного обсягу
цивільної дієздатності.

За результатами перевірки посадовими
особами КОДПІ складено акт від 21.01.2014 №
166/16-03-22-02-12/36804785, яким зафіксовано
висновки про порушення позивачем п. 201.1,
п. 201.6 ст. 201, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті
до бюджету в сумі 47173 грн. за січень 2013
року.

На підставі даних висновків акту
перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено
податкове повідомлення - рішення від
05.02.2014 № /143, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 58 966,25 грн, з них за основним
платежем 47 173,00 грн та застосовано
штрафні санкції в розмірі 11 793,25 грн.

Також судом встановлено, що у період з
03.02.2014 року по 07.02.2014 року посадовою
особою КОДПІ згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.
78 ПКУ та відповідно до наказу
Кременчуцької ОДПІ від 03.02.2014 року № 343
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ "Буд-ВБР" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ "Армабуд-ТЕХ"
() за період з 01.06.2013 по
30.06.2013.

Перевіркою встановлено, що позивач у
перевіряємому періоді мав фінансово -
господарські відносини із ТОВ
"Армабуд-ТЕХ" на підставі договору на
виконання робіт (надання послуг) № 02/04-1
від 02.04.2013 року, згідно якого Замовник
(ТОВ "Буд-ВБР") замовляє, а Виконавець
(ТОВ "Армабуд-ТЕХ") бере на себе
виконання загальнобудівельних,
будівельно-монтажних та ремонтних
робіт. Виконавець бере на себе послуги
по наданню спец автомобілів для
виконання будівельно-монтажних робіт
(а.с. 11 т.1).

Виконання вказаного договору
оформлено актами типової форми № Кб-2в
виконаних робіт та № Кб-3 довідками про
вартість виконаних робіт:

- від 21.06.2013 року № 00-06-02 «Ремонт
обладнання корпусу» (а.с. 53-56 т.1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
21.06.2013 № 256 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
червні 2013 року" на загальну суму 60 000
грн, в т.ч. ПДВ - 10 000 грн.(а.с.14 т.1);

- від 21.06.2013 року № 00-06-05 «Ремонт
обладнання» (а.с. 43-46 т.1), включено до
податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 21.06.2013 № 257 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у червні 2013
року" на загальну суму 58 756,80 грн, в т.ч.
ПДВ - 9792,80 грн.(а.с.15 т.1);

- від 21.06.2013 року № 00-06-04 «Заміна
вогнетривкої футеровки» (а.с. 25-28 т.1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
21.06.2013 № 258 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
червні 2013 року" на загальну суму 58152,00
грн, в т.ч. ПДВ - 9692,00 грн.(а.с.16 т.1);

- від 21.06.2013 року № 00-06-03 «Заміна
вогнетривкої футеровки» (а.с. 18-20 т.1),
включено до податкового кредиту на
підставі податкової накладної від
21.06.2013 № 259 з номенклатурою поставки
"виконані будівельно-монтажні роботи у
червні 2013 року" на загальну суму 57718,80,00
грн, в т.ч. ПДВ - 961980,00 грн.(а.с.17 т.1);

- від 21.06.2013 року № 00-06-02 «Монтажні
роботи» (а.с. 53-55 т.1), включено до
податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 21.06.2013 № 254 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у червні 2013
року" на загальну суму 13903,20 грн, в т.ч.
ПДВ - 2317,20 грн.(а.с.12 т.1);

- від 21.06.2013 року № 00-06-01 «Монтажні
роботи» (а.с. 62-64 т.1), включено до
податкового кредиту на підставі
податкової накладної від 21.06.2013 № 255 з
номенклатурою поставки "виконані
будівельно-монтажні роботи у червні 2013
року" на загальну суму 23919,60 грн, в т.ч.
ПДВ - 3986,60 грн.(а.с.13 т.1).

Розрахунки здійснювались у
безготівковій формі згідно
банківських виписок № 195 від 14.06.2013 року
на загальну суму 20 000 грн., у т.ч. ПДВ -
3333,33 грн., № 198 від 14.06.2013 року на
загальну суму 20 000 грн., у т.ч. ПДВ - 3333,33
грн., № 183 від 01.06.2013 року на загальну
суму 36 000 грн., у т.ч. ПДВ - 6000,00 грн., № 186
від 01.06.2013 року на загальну суму 49 000
грн., у т.ч. ПДВ - 8166,66 грн. За даними
перевірки, заборгованість ТОВ
«Буд-ВБР» перед ТОВ «Армабуд-ТЕХ» за
надані послуги станом на 30.06.2013 року
становить 147450,40 грн. з ПДВ.

За висновками перевірки,
вищеперелічені операції не мали
реального характеру, а здійснювалося
лише їх документальне оформлення з
метою формування податкових
показників та збільшення податкового
кредиту.

До таких висновків посадові особи
відповідача, що здійснювали перевірку,
дійшли, враховуючи акт від 18.11.2013 №
1796/26-59-22-07/38406268 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Армабуд-ТЕХ» з контрагентами, з якими
платником податку задекларовані
взаємовідносини за період з 01.06.2013 по
30.09.2013. Так, за наслідками даної
перевірки встановлено завищення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань ТОВ «Армабуд-ТЕХ» за
перевіряємий період, оскільки
правочини, укладені ТОВ «Армабуд-ТЕХ»
та підприємствами-постачальниками, не
спричинили настання реальних
наслідків, оскільки відсутня будь-яка
інформація щодо виробничих
потужностей, складських приміщень,
устаткування, що необхідно для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

За результатами перевірки посадовими
особами КОДПІ складено акт 13.02.2014 №
414/16-03-22-02-12/36804785, яким зафіксовано
висновки про порушення позивачем п. 44.1
ст. 44, п. 201.1, п. 201.6 ст. 201, п. 198.1, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті
до бюджету в сумі 45408 грн. за червень 2013
року.

На підставі даних висновків акту
перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено
податкове повідомлення - рішення від та
від 04.03.2014 за № /286, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість в
загальному розмірі 68 112,00 грн, з них за
основним платежем 45 408,00 грн та
застосовано штрафні санкції в розмірі
22 704,00 грн.

Із податковими
повідомленнями-рішеннями від 05.02.2014 №
/143 та від 04.03.2014 за № /286
позивач не погодився, у зв'язку з чим
звернувся до адміністративного суду із
даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням - рішенням,
суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття
рішення;своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Порядок та правила формування
податкового кредиту визначені ст. 198
Податкового кодексу України (надалі -
ПКУ).

Відповідно до чинного законодавства
ПДВ є податком на споживання товарів
(робіт, послуг) на митній території
України і платником його виступає
кожний суб'єкт (юридична чи фізична
особа), який є споживачем цих товарів
(робіт, послуг), незалежно від факту
походження товарів. При цьому особи за
умови реєстрації їх як платників ПДВ
мають право відшкодовувати свої
витрати із сплаченого податку за
рахунок податку, отриманого з покупця.
Тобто в нашій країні, як і в більшості
країн, де є цей податок, застосовується
непрямий метод оцінки доданої вартості
- метод податкового кредиту, тобто сума
ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету,
визначається як різниця між сумами
податку, отриманого від покупців, і
сумами податку, сплаченого
постачальникам.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

З огляду на вказані положення, право
на формування податкового кредиту
виникає у платника податків у випадку
придбання товарів (послуг),
безпосередньо пов'язаного з
господарською діяльністю, за наявності
податкових накладних, виданих на
реально отриманий товар (роботи,
послуги).

Це підтверджується також правовою
позицією Верховного Суду України у
справах, викладеної у справах,
пов'язаних з визначенням податкових
зобов'язань з ПДВ та бюджетним
відшкодуванням ПДВ, в яких Верховний
Суд України звертає увагу на
необхідність з'ясування судами при
розгляді справ на те, чи мали операції з
придбання та реалізації товарів
(послуг) реальний характер, як
перевозились і зберігались товари
(чиїм транспортом, за чий рахунок, яким
є розмір витрат, якою особою
виконувались роботи чи надавались
послуги, які матеріали
використовувалися для виконання
робіт), чи були такі операції взагалі
можливі з урахуванням оперативності їх
проведення та інш.

При цьому, Вищий адміністративний суд
України листом від 02.06.2011, № 742/11/13-11
"Щодо однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України" звернув увагу
судів на те, що будь-які документи (у
тому числі договори, накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" одним із
принципів бухгалтерського обліку є
превалювання суті над формою, тобто
операції обліковуються відповідно до
їх суті, а не лише з урахуванням
юридичної форми. Таким чином,
господарська операція, яка не
відбулась, не може бути об'єктом
оподаткування.

Також листом від 01.11.2011 р. № 1936/11/13 - 11
Вищий адміністративний суд України з
метою однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
звертав увагу судів на те, що для
з'ясування обставин реальності
вчинення господарської операції судам
належить ретельно перевіряти доводи
податкових органів про фактичне
нездійснення господарської операції,
викладені в актах перевірки або
підтверджені іншими доказами.
Документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції - умов
перевезення, зберігання товарів,
змісту послуг, що надаються тощо. При
цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Надаючи оцінку реальності здійснення
вищевказаних господарських операцій
та їх зв'язку із господарською
діяльністю позивача, а також виходячи
із принципу "офіційного з'ясування всіх
обставин у справі", суд виходить із
наступного.

За змістом пояснень представника
позивача, основним видом діяльності
ТОВ "Буд-ВБР" за КВЕД є 41.20 -
будівництво житлових і нежитлових
будівель. Крім того, видами діяльності
позивача за КВЕД є: 42.21 - будівництво
трубопроводів, 43.33 - покриття підлоги і
облицювання стін, 25.11 - виробництво
будівельних металевих конструкцій і
частин конструкцій, 43.29 - інші
будівельно-монтажні роботи, 43.22 - монтаж
водопровідних мереж, систем опалення і
кондиціонування (а.с. 218 т.1).

Для виконання основного виду
діяльності підприємство позивача має
ліцензії на здійснення господарської
діяльності серії АВ № 590396, видану
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України 19.09.2011, строком дії з
19.09.2011 по 23.6.2013, та серії АЕ № 261643, видану
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України 14.06.2013, строком дії з
07.06.2013 по 07.06.2018.

Так, у межах вищевказаних видів
діяльності ТОВ "Буд-ВБР" укладено ряд
договорів, зокрема:

- договір підряду № 3989 від 27.12.2012
року, укладений із ВАТ «Полтавський
ГЗК», зідно якого підрядник (ТОВ
«Буд-ВБР») зобов'язується виконати
роботи з капітального, поточного
ремонту, заміні змінного обладнання,
ремонту технологічних і сантехнічних
трубопроводів, вогнетривких робіт ЦПО
та інших цехах комбінату (а.с. 240-243 т. 1);

- договір на виконання робіт №
16-07/12 від 02.07.2012 року, укладений із КГП
«Союзрембуд» про виконання
сантехнічних робіт по капітальному
ремонту Третьої міської лікарні м.
Кременчук (а.с. 244-245 т. 1);

- договір № 30 від 02.01.2013 року,
укладений з фірмою
«Укртатнафтасервіс» про виконання
ремонтно-будівельних, будівельних
робіт (а.с. 79 т.2).

Виконання договорів позивача із
вищевказаними замовниками та
генпідрядниками були оформлені
сторонами відповідними актами форми №
Кб-2в виконаних робіт та № Кб-3 довідка
про вартість виконаних робіт (а. с. 37-78 т.
2).

Далі представники позивача пояснювали,
що для виконання вищезазначених
договорів залучалися субпідрядники
ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс» та ТОВ
«Армабуд-ТЕХ».

Таким чином судом встановлено, що ТОВ
«Буд-ВБР» не виконували
будівельно-монтажних робіт у
перевіряємому періоді, а складені акти
форми Кб-2в із вищезгаданими
замовниками не відповідають дійсному
економічному змісту проведених
операцій.

За змістом пояснень представника
позивача, ТОВ «Буд-ВБР» виступали у цих
операціях посередником, що, на думку
позивача, не суперечить законодавству.

Суд погоджується, що надання послуг з
посередництва не суперечить чинному
законодавству, однак вважає за
необхідне зазначити, що в такому
випадку господарські відносини
повинні документально оформлювалися у
відповідності до їх дійсного
економічного змісту і фактичних
операцій, що відбулись насправді.

Договір підряду характеризується
тільки йому властивими рисами:
підрядник виконує роботу згідно із
завданням замовника, по-друге,
обов'язку підрядника виконати
відповідну роботу та передати його
замовнику кореспондується право і
обов'язок замовника прийняти виконану
належним чином роботу та сплатити
відповідну ціну. За договором підряду
обумовлені права та обов'язки сторін,
пов'язані з виготовленням предмета, а
не тільки з його передачею та оплатою.

Перевіряючи реальність здійснення
спірних господарських операцій із ТОВ
«Агросервіс Інвест Плюс» та ТОВ
«Армабуд-ТЕХ», їх зв'язок із
господарською діяльністю позивача та
наявності змін у структурі активів
позивача та його контрагентів за
результатами даної операції, судом
встановлено наступне.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Таким чином,
юридичний аспект вчинених
господарських дій або подій не входять
до складу поняття "господарська
операція" (бухгалтерський чи
економічний ефект).

Положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 18 "Будівельні контракти" (надалі
- Положення (стандарт) 18), затверджене
наказом Мінфіну від 28.04.2001 № 205,
зарестровано в Міністерстві юстиції
України 21.05.2001 за № 433/5624, визначає
методологічні засади формування
підрядниками у бухгалтерському обліку
інформації про доходи та витрати,
пов'язані з виконанням будівельних
контрактів, та її розкриття у
фінансовій звітності.

Пунктом 2 даного Положення поняття
"будівництво" визначено як спорудження
нового об'єкта, реконструкція,
розширення, добудова, реставрація і
ремонт об'єктів, виконання монтажних
робіт.

Така сфера діяльності як
"будівництво" має свою специфіку, а
господарські операції, здійснені у цій
діяльності, мають документально
оформлюватися з урахуванням цієї
специфіки.

Зокрема, реальність проведення
будівельних робіт може бути
підтверджена проектно-кошторисною
документацією, затвердженою в
установленому порядку, необхідними
ліцензіями та дозволами, будівельною
документацією, яка утворюється в
процесі будівництва (загальний журнал
робіт, документи авторського нагляду,
акти прихованих робіт, документи по
контролю якості виконаних робіт у
процесі будівництва та інш.).

Згідно із Законом України "Про
будівельні норми", будівельні норми -
затверджений суб'єктом нормування
підзаконний нормативний акт
технічного характеру, що містить
обов'язкові вимоги у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Відповідно до цього закону державні
будівельні норми (надалі - ДБН),
стандарти і правила розробляються й
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує та
реалізує державну політику у сфері
будівництва, містобудування та
архітектури. Нині згідно з Указом
Президента України № 1085/2010 "Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади" таким
органом є Міністерство регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
(далі - Мінрегіон) України, утворене
шляхом реорганізації Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України та Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України.

Державні будівельні норми "Склад та
зміст проектної документації на
будівництво" ДБН А.2.2-3-2012, затверджені
наказом Мінрегіону України від 03.03.2012 №
98 (чинні з 01.07.2012) встановлюють склад та
зміст проектної документації на нове
будівництво, реконструкцію,
капітальний ремонт та технічне
переоснащення будинків, будівель,
споруд, будь-якого призначення, їх
комплексів, лінійних об'єктів
інженерно-транспортної
інфраструктури.

За змістом п. 9.1 ДБН А.3.1-5:2009
«Організація будівельного
виробництва», затверджених та введених
в дію наказами Мінрегіонбуду від 25.12.2009
№ 689, від 31.08.2010 № 334 та від 25.05.2011 № 53,
будівельні організації забезпечують
відповідність будівельної продукції
вимогам "Технічного регламенту
будівельних виробів, будівель і
споруд", конкретизованим у
регламентних технічних умовах і
будівельних нормах.

Будівельна організація відповідно до
вимог чинних стандартів ISO серії 90 000
здійснює комплекс технічних,
економічних і організаційних заходів з
ефективного управління якістю на всіх
стадіях створення будівельної
продукції (п. 9.2 ДБН А.3.1-5:2009).

Пунктом 9.4 ДБН А.3.1-5:2009 передбачено, що
контроль якості виконання робіт у
процесі виробництва, зокрема, включає
вхідний контроль конструкцій, виробів,
матеріалів та устаткування,
операційний контроль виробничих
процесів, приймальний контроль
будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009
"Організація будівельного виробництва"
на кожному об'єкті будівництва
належить вести загальний журнал робіт
та складати акти на закриття
прихованих робіт. Загальний журнал
робіт є основним первинним виробничим
документом, який відтворює
технологічну послідовність, строки,
якість і умови виконання
будівельно-монтажних робіт.

Це далеко не повний перелік державних
будівельних норм, які встановлюють
вимоги та умови до будівництва та його
документального оформлення.

Однак, суду не надано ані
проектно-технічних документацій, у
відповідності до яких здійснювалися
будівельно-монтажні роботи, копія якої
обов'язково повинна бути у підрядника,
ані будівельної документації, яка
безумовно мала б бути утворена в
процесі реального здійснення
будівельних робіт (загальний журнал
робіт, документи авторського нагляду,
акти прихованих робіт, документи по
контролю якості виконаних робіт у
процесі будівництва та інш.) по жодному
із вище перелічених об'єктів
будівництва.

З метою бухгалтерського обліку пунктом
2 Положення (стандарт) 18 "об'єкт
будівництва" визначено як сукупність
будівель і споруд або окремі будівлі і
споруди, будівництво яких
здійснюється за єдиним проектом.

Основні вимоги до проектної та робочої
документації визначені ДСТУ Б А.2.4-4:2009.

Вимогами вказаного документу
встановлено, що проектна документація
виготовляється у чотирьох примірниках:
один із них залишається у проектанта,
другий надається замовнику, третій -
підряднику і четвертий - архівний.

За відсутності проектів кошторисно -
технічної документації на об'єкт
будівництва взагалі ставить під сумнів
фактичну наявність таких об'єктів
будівництва та не надає права платнику
податку формувати показники
бухгалтерської та податкової
звітності, виходячи із вартості таких
об'єктів будівництва, оскільки вони не
є підтвердженими документально із
урахуванням специфіки господарської
операції.

Аналізуючи складені між позивачем та
ТОВ «Агросервіс Інвест Плюс», ТОВ
«Армабуд-ТЕХ» акти форми Кб-2в, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У будівництві є дві примірні форми
первинних документів з обліку - "Акт
приймання виконаних будівельних робіт"
(№ КБ-2в) та "Довідка про вартість
виконаних будівельних робіт та
витрати" (№ КБ-3), які затверджені
наказом Мінрегіонбуду від 04.12.2009 № 554
(із змінами, внесеними наказом
Мінрегіону від 19.09.2011 № 195, що діяв на
момент виникнення спірних
правовідносин - втратив чинність
згідно з наказом Мінрегіону від 20.01.2014
№ 16). По будовах (об'єктах), що
здійснюються за рахунок бюджетних
коштів і коштів підприємств, установ і
організацій державної форми власності
взаєморозрахунки за виконані обсяги
будівельних робіт здійснюються
обов'язково на підставі форм № КБ-2в та
№ КБ-3.

Для підприємств, що виконують роботи за
рахунок інших джерел фінансування,
застосування примірних форм № КБ-2в і №
КБ-3 є рекомендованим. У цих випадках
може складатися інший документ, форма
якого зазначається у договорі підряду,
що забезпечує отримання інформації про
дату, види, обсяги та вартість
виконаних робіт, обчислення прибутку, з
обґрунтуванням вартості та
підтвердженням витрат матеріальних
ресурсів.

Як було зазначено вище, сторони
оформили свої господарські
взаємовідносини саме актами форм №
КБ-2в та № КБ-3, які підписані у
двосторонньому порядку між ТОВ
«Буд-ВБР» як підрядником та ТОВ
«Агросервіс Інвест Плюс», ТОВ
«Армабуд-ТЕХ» як субпідрядниками.

Однак, у випадку здійснення
будівельних робіт по ланцюгу
постачання "замовник" - "підрядник" -
"субпідрядник", такі акти підписуються
у тристоронньому порядку всіма
суб'єктами містобудування, що
передбачено затвердженими формами
актів.

Одночасно суд зауважує, що наявні в
матеріалах справи акти форм № КБ-2в та
№ КБ-3 не містять найменування об'єктів
будівництва та їх адрес, у зв'язку з чим
не надається можливим достовірно
встановити, де саме та на яких об'єктах
будівництва виконувалися зазначені в
цих актах роботи, у зв'язку з чим вони не
мають юридичної доказовості щодо
економічного змісту та реальності
здійснення вищевказаних послуг.

Також суд зазначає, що умови договорів,
укладених позивачем з ТОВ «Агросервіс
Інвест Плюс», ТОВ «Армабуд-ТЕХ», не
конкретизовані щодо виду будівельних і
будівельно-монтажних робіт та способу
їх виконання. Так, зокрема, договори не
містять інформації, з якого матеріалу
вони виконувались і хто надавав такий
матеріал. В судовому засіданні
представники позивача також не надали
інформації, з чийого матеріалу
виконувалися роботи за вказаними
договорами, чи складався звіт про
використаний матеріал та чи
передавалися залишки матеріалу
позивачу у разі, якщо ці матеріали йому
належали.

На запити суду до ТОВ «Агросервіс
Інвест Плюс», ТОВ «Армабуд-ТЕХ» про
надання інформації щодо суті
господарських операцій з ТОВ "Буд-ВБР"
та доказів на підтвердження реальності
господарських операцій відповідей не
надано.

Отже, на думку суду, у зв'язку із
відсутністю будь-яких будівельних
документів, які б були створені
позивачем та його контрагентом в
процесі реального здійснення
будівельних робіт, які вони зобов'язані
були оформлювати в силу вищевказаних
норм, у спірних випадках мало місце
лише документальне оформлення
господарських операцій без
підтвердження їх реального виконання.

Підсумовуючи вищевикладене, та
виходячи із аналізу матеріалів справи,
суд критично оцінює доводи позивача
щодо реальності всіх вищеописаних
господарських операцій, яка
пов'язується позивачем із оформленням
цих операцій необхідними первинними
документами, що на його думку
відповідають вимогам законодавства
про бухгалтерський облік, повною їх
оплатою та відображенням їх в повному
обсязі в бухгалтерському та
податковому обліках підприємства.

Доктрина реальності господарської
операції, що сформувалася усталеною
судовою практикою з розгляду даної
категорії спорів, полягає в тому, що
наслідки для податкового обліку
створює лише фактичний рух активів, а
не задекларований на папері.

Реальність операції - це відповідність
даних бухгалтерського та податкового
обліку реальним обставинам, що повинно
підтверджуватися належними доказами.

В податковому спорі головним є не
цивільно-правові підстави тієї чи
іншої операції, а наявність руху
активів між контрагентами,
встановлення факту зміни руху активів
чи зміни стану зобов'язань платника
податку внаслідок придбання ним
товарів (послуг), що використовуються
таким платником у своїй господарській
діяльності.

Якщо проводити кореляцію з нормами
цивільного права, під час розгляду
податкових спорів вирішальне значення
має не те, про що сторони домовилися, а
те, що вони вчинили, тобто не зміст
зобов'язання, а його фактичне
виконання.

Позивачем як на перевірку, так і до
справи надано лише первинні документи
по оформленню результатів
господарських операцій усі в
стандартному комплекті ( акт здачі -
прийняття робіт (послуг), податкова
накладна та платіжні доручення про
проведення платежів).

При цьому не надано жодного документу,
який би міг свідчити про реальне
виконання будівельних робіт з
урахуванням специфіки таких операцій,
тобто позивачем не створено жодного
документу із будівельної документації,
яка безумовно повинна бути наявна у
підрядника при реальному виконанні
таких робіт.

Із аналізу вищенаведеного судом не
встановлено реальності та фактичності
спірних господарських операцій.

Отже, позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до правил розподілу судових
витрат, встановлених статтею 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у випадку відмови в задоволені
позову, сплачений судовий збір
позивачу не повертається.

Одночасно, суд зазначає, що правові
засади справляння судового збору,
платників, об'єкти та розміри ставок
судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначаються Законом
України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №
3674-VI (надалі - Закон № 3674).

За подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати (п.1 ч. 3 ст. 4 Закону №
3674).

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору" від 19.09.2013 № 590-VII
доповнено Закон № 3674 частиною 4 статті
4, за якою під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Так, позивачем при зверненні до суду з
позовною заявою сплачено судовий збір
в розмірі 266,52 грн. згідно квитанції від
22.09.2014 № 349 (а.с. 2 т. 1), тобто 10 відсотків
від повного розміру судового збору в 2
665,20 грн. (2 відсотки розміру майнових
вимог).

Враховуючи, що у задоволенні позовних
вимог позивачу відмовлено, решта суми
судового збору в розмірі 2 398 грн. 68 коп.
(2 665,20 грн. - 266,52 грн.) підлягає стягненню
з позивача на підставі ч. 4 ст. 4 Закону
№ 3674.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд - ВБР" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд - ВБР" на користь
Державного бюджету України решту суми
судового збору у розмірі 2398 грн. 68 коп.
(дві тисячі триста дев'яносто вісім
гривень шістдесят вісім копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 10
листопада 2014 року.

Суддя
Л.О. Єресько