Справа № 458/894/14-а 2-а/458/17/2014
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа № 876/7927/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Турківського районного суду
Львівської області від 01 серпня 2014 року
про повернення позовної заяви в справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію по втраті
годувальника,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася з позовом в
суд до управління Пенсійного фонду
України в Турківському районі
Львівської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію по втраті
годувальника.

Ухвалою Турківського районного суду
Львівської області від 25 липня 2014 року
в справі №458/894/14а адміністративний
позов було залишено без руху, оскільки
позивачем не зазначено і не подано
доказів відносно того, чи зверталась
позивачка із заявою до відділу РАЦС
Турківського РУЮ про видачу свідоцтва
про одруження чи пред'являла йому до
виконання рішення Турківського
районного суду Львівської області від
25.04.2014 року і чи отримувала відповідь
цієї установи на дане рішення.

На виконання цієї ухвали суду,
позивачем 31.07.2014 року надіслано на
адресу суду першої інстанції заяву з
проханням з власної ініціативи
витребувати докази зазначені в ухвалі
суду від 25.07.2014 року.

Ухвалою Турківського районного суду
Львівської області від 01 серпня 2014 року
в справі №458/894/14а повернено позовну
заяву позивачу з причин невиконання
вимог ухвали від 31 липня 2014 року про
залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Турківського районного суду
Львівської області від 01 серпня 2014 року
в справі №458/894/14а про повернення
позовної заяви та направити справу на
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що судове
рішення не ґрунтується на нормах
процесуального права, вважає, що його
позовну заяву безпідставно повернено
чим позбавлено права на звернення до
суду та судовий захист.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а оскаржувану ухвалу
скасувати та справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 106 КАС України у
позовній заяві зазначаються:
найменування адміністративного суду,
до якого подається позовна заява; ім'я
(найменування) позивача, поштова
адреса, а також номер засобу зв'язку,
адреса електронної пошти, якщо такі є;
ім'я (найменування) відповідача, посада
і місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі; зміст позовних
вимог згідно з частинами четвертою і
п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а в разі подання позову до
декількох відповідачів, - зміст
позовних вимог щодо кожного з
відповідачів; у разі необхідності -
клопотання про звільнення від сплати
судового збору; про звільнення від
оплати правової допомоги і
забезпечення надання правової
допомоги, якщо відповідний орган
відмовив особі у забезпеченні правової
допомоги; про призначення судової
експертизи; про витребування доказів;
про виклик свідків тощо; перелік
документів та інших матеріалів, що
додаються.

На підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Статтею 108 КАС України передбачено, що
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Копія ухвали про залишення
позовної заяви без руху невідкладно
надсилається особі, що звернулася із
позовною заявою.

В цій же статті зазначено, що позовна
заява повертається позивачеві, якщо
позивач не усунув недоліки позовної
заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, має право
на звернення до адміністративного суду
з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Судовий захист вважається найбільш
дієвою гарантією відновлення
порушених прав і свобод людини і
громадянина.

Усі публічно-правові спори, у яких хоча
б однією зі сторін є суб'єкт владних
повноважень, належать до
адміністративної юрисдикції (пункти 1,
2, 7 статті 3, частина перша статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України.

В адміністративному судочинстві на
відміну від інших видів судочинства
діє принцип офіційності, який полягає в
активній позиції суду щодо з'ясування
всіх обставин у справі (частини
четверта, п'ята статті 11, частина друга
статті 69, частина п'ята статті 71 КАС
України).

Обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на суб'єкта
владних повноважень, якщо він як
відповідач заперечує адміністративний
позов (частина друга статті 71 КАС
України). Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання такого обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали, а у разі невиконання вимоги
суду - «суд вирішує справу на основі
наявних доказів» (частини четверта,
шоста статті 71 КАС України).

Отже колегія суддів вважає
недопустимою позицію суду першої
інстанції у створенні перешкод для
звернення до суду та реалізації права
на судовий захист лише з мотивів, що
позивач не надав тих чи інших доказів
на підтвердження заявлених вимог.

Таким чином колегія суддів вважає, що
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, як така, що прийнята з
порушенням норм процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
ОСОБА_1 належить задовольнити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.199, ст.204,
п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
ухвалу Турківського районного суду
Львівської області від 01 серпня 2014 року
в справі №458/894/14а - скасувати та справу
направити на продовження розгляду в
суд першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба