Справа № К/9991/84149/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/84149/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Антрацитівському районі
Луганської області про перерахунок
пенсії за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області на постанову
апеляційного суду Луганської області
від 31 жовтня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

В липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 2, з 3
травня 2008 року отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та продовжує працювати. У
червні 2010 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Антрацитівському районі Луганської
області із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до вимог статей 40, 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2009 рік, тобто за
календарний рік, що передує року
звернення за перерахунком пенсії.
Проте відповідач провів перерахунок
пенсії з урахуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2007 рік. Крім
цього, згідно вимог статті 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивач має право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком. Проте
відповідач проводить виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в значно меншому розмірі.

Позивач просив зобов'язати відповідача
провести йому з 1 червня 2010 року
перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною
страхового стажу та заробітку після її
призначення з використанням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії, за
2009 рік, та виплатити недораховані суми;
зобов'язати відповідача провести йому
перерахунок з 30 травня 2008 року
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням положень частини третьої
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплатити недораховані
суми. Перерахунок здійснювати виходячи
з мінімальної пенсії за віком,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом на
відповідний період.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 11 жовтня 2010 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Антрацитівському
районі Луганської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 червня 2010
року в зв'язку зі зміною страхового
стажу та заробітку після призначення
пенсії з використанням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії, за
2009 рік.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою апеляційного суду
Луганської області від 31 жовтня 2011 року
апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління
Пенсійного фонду України в
Антрацитівському районі Луганської
області задоволено. Рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 11 жовтня 2010 року
скасовано.

В задоволені позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Антрацитівському районі Луганської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії з 1
червня 2010 року з врахуванням показника
заробітної плати в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2009 рік відмовлено за
необґрунтованістю.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Антрацитівському
районі Луганської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, задоволено
повністю.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Антрацитівському
районі Луганської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з 30 травня 2008 року в розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком
з урахуванням вимог частини третьої
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з урахуванням фактично
виплачених сум.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області, судом апеляційної інстанції
порушення норм чинного матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
відповідач просить скасувати
постановлене рішення суду апеляційної
інстанції в частині задоволення позову
та ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову в цій
частині.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи в
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини першої статті 51
Закону № 796-XII (в редакції, що діяла
до 1 січня 2008 року) особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.

Як передбачено статтею 53 Закону № 796-XII
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте підпунктом 13 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI
статтю 51 Закону № 796-XII викладено в
новій редакції, відповідно до змісту,
зокрема, частини першої якої особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідач провів розрахунок пенсії
позивачу виходячи з положень пункту 28
розділу ІІ Закону № 107-VI, яким були
внесені зміни до статті 51 Закону № 796-XII.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI
визнані неконституційними з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього рішення.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 51 Закону № 796-ХІІ, є
мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет України на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 51 Закону № 796-ХІІ, застосуванню
підлягає мінімальний розмір пенсії за
віком, який вираховується виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законами України про Державний бюджет
України на відповідні роки, а не розмір,
що установлений постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовується,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області залишити без задоволення, а
постанову апеляційного суду
Луганської області від 31 жовтня 2011 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.