Справа № 819/2524/14-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2524/14-a

04 листопада 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баранюк А.З.

при секретарі судового засідання Дудар
М.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Господар
А.Р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративною позовною заявою
ОСОБА_3 до Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, надалі - позивач, звернулася до
Тернопільського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області, надалі -
відповідач, про зняття арешту з
автомобіля марки Mercedes-Bens 320 ML, 1998 року
випуску, кузов НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрований у РЕВ МРВ 1
ДАІ м. Тернополя на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого 03.03.2007 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
пояснив, що 02.10.2013 року між позивачкою
та ОСОБА_4, який діяв в інтересах
власника автомобіля ОСОБА_5 на підставі
довіреності від 09.03.2010 p., посвідченої
приватним нотаріусом Підволочиського
районного нотаріального округу було
укладено договір купівлі-продажу
автомобіля в простій письмовій формі.
За умовами договору продавець - ОСОБА_4,
діючи в інтересах власника автомобіля
ОСОБА_5, на підставі довіреності,
здійснив на користь покупця - ОСОБА_3
відчуження автомобіля марки Mercedes-Benz 320
ML, 1998 року випуску, р.н. НОМЕР_1., номер
кузову НОМЕР_2, який належить на праві
власності ОСОБА_5, на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого 03.03.2007 p., а покупець - ОСОБА_3
передала в якості оплати за придбаний
автомобіль грошові кошти в розмірі 60000
гривень.

12 лютого 2014 року Вінницьким міським
судом у справі № 127/27393/13-ц цей договір
визнано дійсним та визнано право
власності ОСОБА_3 на автомобіль.

Однак, у Відділі примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-600 виданого
Підволочиським районним судом
Тернопільської області 25 листопада 2011
року про стягнення з колишнього
власника автомобіля ОСОБА_5
заборгованості на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» вході виконання
якого на автомобіль було накладено
арешт.

Враховуючи наведене позивачка
звернулася до суду із позовом про
зняття арешта з автомобіля. В судовому
засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав та просив суд
позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечила та
пояснила, що арешт на автомобіль
накладено в ході виконання рішення
Підволочиського районного суду
Тернопільської області про стягнення з
ОСОБА_5 заборгованості на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України».
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі, з'ясувавши
всі обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення враховуючи наступне.

01 лютого 2012 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-600 виданого Підволочиським
районним судом Тернопільської області
25 листопада 2011 року про стягнення з
колишнього власника автомобіля ОСОБА_5
заборгованості на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України».

Постановою в.о. начальника управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області про передачу виконавчого
провадження від 28 жовтня 2013 року
виконавче провадження щодо боржника
ОСОБА_5 передано з відділу державної
виконавчої служби Підволочиського
районного управління юстиції до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області.

08 листопада 2013 року державним
виконавцем Відділу винесено постанови
про прийняття до виконання виконавчих
проваджень. Керуючись ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
(надалі - Закон № 606-XIV) винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
майна ОСОБА_5, в тому числі і спірного
автомобіля.

Водночас, 02.10.2013 року між позивачкою та
ОСОБА_4, який діяв в інтересах
попереднього власника автомобіля
ОСОБА_5, на підставі довіреності від
09.03.2010 p., посвідченої приватним
нотаріусом Підволочиського районного
нотаріального округу було укладено
договір купівлі-продажу автомобіля в
простій письмовій формі. За умовами
договору продавець - ОСОБА_4, діючи в
інтересах власника автомобіля ОСОБА_5
на підставі довіреності здійснив на
користь покупця - ОСОБА_3 відчуження
автомобіля марки Mercedes-Benz 320 ML, 1998 року
випуску , р.н. НОМЕР_1., номер кузову
НОМЕР_2, а покупець - ОСОБА_3 передала в
якості оплати за придбаний автомобіль
грошові кошти в розмірі 60000 гривень.

12 лютого 2014 року Вінницьким міським
судом у справі № 127/27393/13-ц визнано
дійсним договір купівлі-продажу
автомобіля марки Mercedes-Benz 320 ML, 1998 року
випуску , р.н. НОМЕР_1., номер кузову
НОМЕР_2 та визнано право власності
ОСОБА_3 на автомобіль. Рішення суду
набрало законної сили 25 лютого 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно із п.17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 3
«Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» судам при розгляді справ з
приводу оскарження дій державного
виконавця стосовно арешту майна
боржника потрібно враховувати, що в
межах статті 181 КАС України
розглядаються вимоги щодо арешту
(опису) майна, які не пов'язані зі спором
про право на це майно.

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (ч. 2 ст. 2 Закону № 606-XIV).

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11
Закону № 606-XIV).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 57 Закону № 606-XIV
встановлено, що арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.

Положенням абз. 4 ч. 2 ст. 57 Закону № 606-XIV
передбачено, що арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Як вже зазначалося, рішенням
Вінницького міського суду від 12 лютого
2014 року у справі № 127/27393/13-ц визнано
право власності ОСОБА_3 на автомобіль
марки Mercedes-Benz 320 ML, 1998 року випуску, р.н.
НОМЕР_1., номер кузову НОМЕР_2. Рішення
суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 60 Закону № 606-XIV особа,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зняти арешт з автомобіля марки Mercedes-Bens
320 ML, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований у РЕВ МРВ 1 ДАІ м.
Тернополя на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого 03.03.2007 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписано 10
листопада 2014 року.

Головуючий суддя
Баранюк А.З.

копія вірна:

Суддя
Баранюк А.З.