Справа № 820/11536/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2014 р.
Харківський окружний адміністративний
суд в складі:
судді Самойлової В.В.
секретаря судового засідання - Гладкої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Рибоконсервний завод "Екватор" до
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
визнання протиправними дій, скасування
податкового повідомлення-рішення, -
ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор"
звернулось до належного суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
- визнати протиправним та скасувати
наказ Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № 1266 від 05.06.2014 р.
про призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Рибоконсервний завод "Екватор" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Грант Тайм" за період листопад -
грудень 2013 року, та їх подальшої
реалізації або використання у
господарській діяльності
- визнати протиправними дії Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області щодо проведення
документальної невиїзної перевірки
ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Грант Тайм" за період листопад-грудень
2013 року, та їх подальшої реалізації або
використання у господарській
діяльності підприємства, за
результатами якої було складено акт №
2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014 року;
- скасувати податкове
повідомлення-рішення Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
прийняте щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "Рибоконсервний
Позивач обґрунтовує свої вимоги
Так, він посилається на те, що при
прийнятті спірного рішення щодо
проведення перевірки податковим
органом, як і при її проведенні та і при
оформленні результатів мало місце не
дотримання вимог податкового
законодавства, оскільки висновки акту
перевірки базуються на припущеннях і
не підтверджуються об"єктивними
даними, а оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте з
порушенням норм діючого законодавства
України, що є підставою для задоволення
адміністративного позову.
В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Соловьева Е.В.
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача за
довіреністю Шамілова Л.Ш. проти позову
заперечувала, посилаючись на те, що під
час призначення та проведення вказаної
перевірки, за наслідками якої було
складено відповідний акт, фахівці
податкового органу діяли згідно до
вимог чинного податкового
законодавства, а прийняте за
результатами перевірки рішення є
законним, у зв'язку з тим, що у
складеному за результатами перевірки
акті були зафіксовані порушення вимог
податкового законодавства, за що
згідно до Податкового кодексу України
позивачу були визначені податкові
зобов'язання на підставі оскаржуваного
рішення, а тому у задоволені позовних
вимог просить відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 05.06.2014 р. відповідачем
було прийнято наказ № 1266 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Рибоконсервний завод "Екватор" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Грант Тайм" (код 38123047) за період
листопад-грудень 2013 року, та їх
подальшої реалізації або використання
у господарській діяльності
підприємства.

Підставою для прийняття оскаржуваного
наказу послугувало наступне: доповідна
записка заступника начальника
Західної ОДПІ та норми п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78.
ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу
України.

Прийняттю даного наказу передувало
таке:

- запит ОДПІ від 14.05.2014 р. №
5872/10/20-33-22-03-14/2л;

- відповідь підприємства № 30/05 від
30.05.2014 р., в якій на запит органу
податкової служби була надана
інформація та витребувані документи в
повному обсязі. Жодних зауважень щодо
надання документів в наказі
податкового органу ним не зазначено.

Так, на підставі наказу № 1266 від 05.06.2014
року фахівцями Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рибоконсервний завод "Екватор" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Грант Тайм" (код 38123047) за період
листопад-грудень 2013 року, та їх
подальшої реалізації або використання
у господарській діяльності
підприємства, за результатами якої
01.07.2014 р. був складений акт за №
2261/20-33-22-03-07/32674729, де були зафіксовані
порушення вимог податкового
законодавства, а саме:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.
198 Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
1306928 грн., що призвело до заниження суми
ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у
розмірі 1306928 грн. за перевіряємий
період.

За наслідками вказаного акту перевірки
відповідачем стосовно позивача було
прийняте податкове
повідомлення-рішення, згідно до якого
йому було донараховано відповідне
грошове зобов'язання, а саме: 18.07.2014 року
№ на загальну суму 1960392,00 грн.

При вирішенні даного спору, суд
враховує наступні обставини та
нормативні положення.

Так, відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, де передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав
належних доказів правомірності
оскаржуваних рішень та дій, оскільки,
як вбачається з наявних письмових
доказів факти вказаних порушень
позивачем вимог податкового
законодавства не знайшли свого
підтвердження при судовому розгляді та
спростовуються наступним.

Так, у статті 75 Податкового кодексу
України (п.п. 75.1) передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами ДПС в межах їх повноважень
виключно у випадках та у порядку,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України -
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок визначений ст.
78 Податкового кодексу України, у
відповідності до якої такі перевірки
можуть проводитися лише за наявності
визначених в цій статті обставин.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПКУ
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
такої обставини як: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи положення наведеної норми
матеріального права в кореспонденції з
приписами ст. 42 Податкового кодексу
України, суд зазначає, що рішення про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки може
бути прийнято податковим органом лише
в разі одночасної наявності таких умов:
1) належного складення податковим
органом і направлення адресу платника
податків обов'язкового письмового
запиту, 2) фактичного отримання
платником податків такого запиту,
тобто вручення запиту під підпис
посадовій (службовій) особі платника
податків або уповноваженому
представнику платника податків чи
повернення до податкового органу
поштового повідомлення про вручення
такого запиту платнику податків, 3)
минування строку в 10 робочих днів від
дня отримання платником податків
письмового запиту податкового органу,
4) ненадання платником податків до
податкового органу письмових пояснень
та документальних підтверджень по суті
отриманого запиту.

Отже, суд звертає увагу, що позивачем
було надано відповідь на вказаний
запит податкового органу.

У зв'язку з викладеним суд зазначає, що
своєчасне та в повному обсязі надання
платником податків письмових пояснень
та документів в підтвердження таких
пояснень до податкового органу за
змістом п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПКУ
унеможливлює прийняття податковим
органом рішення про проведення
перевірки.

А від так, оскаржуваний наказ та дії
відповідача по проведенню
вищезазначеної перевірки не можуть
вважатися правомірними.

Судом також встановлено, що підставою
для висновків податкового органу щодо
вищевказаних порушень з боку позивача,
є відсутність факту реального вчинення
ним господарських операцій з його
контрагентом - ТОВ "Грант Тайм", які
позивач мав на підставі укладеного
договору від 19.11.2013 р. № 19-11, що
базується на акті від 16.04.2014 р.
№1057/2659/22-02/38123047 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "ГРАНТ ТАЙМ",
складеного ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, з чим
суд не може погодитися, з огляду на
таке.

Так, у п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх
ввезенні на митну територію України (у
тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого
вести облік результатів спільної
діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

При судовому розгляді встановлено, що
укладений між позивачем та
вищевказаним контрагентом правочин є
дійсним, виконаним сторонами в повному
обсязі, без претензій та зауважень, ні
ким не оскарженим та у судовому порядку
не визнаний не дійсним.

Виконання умов договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи первинними
документами, бухгалтерської та
податкової звітності, які виписані
відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансової
звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" дається поняття
первинного документу - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо-безпосередньо
після її закінчення.

В даному випадку позивачем такі
документи в повному обсязі були надані
як до перевірки так і до суду. При цьому
відповідна сторона жодних зауважень до
них не мала. А від так, суд не має
підстав піддавати сумніву реальність
вчинення позивачем господарських
операцій в періоді, що перевірявся.

Також, суд вважає безпідставним
посилання відповідача на акт від 16.04.2014
р. №1057/2659/22-02/38123047, стосовно контрагента
позивача, який не може бути взятий
судом до уваги, оскільки нормами
діючого законодавства України не
передбачено можливість посилання ДПІ в
ході проведення перевірки одного
суб'єкта господарювання на акти
перевірок інших суб'єктів
господарювання.

Також, суд звертає увагу, що чинним
законодавством України на сторону
цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку перевірки відповідності
законодавству установчих документів
постачальників товару та дотримання
ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент позивача не
виконав своїх зобов'язань по сплаті
податку, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи.

Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання
податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

Окрім того, наведене підтверджується
висновком судової економічної
експертизи від 03.10.2014 р. № 10257 у даній
справі, в якому зазначено, що
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор"
висновки за актом від 01.07.2014 року №
2261/20-33-22-03-07/32674729 "Про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ "Рибконсервний завод "Екватор" про
неправомірне віднесення позивачем до
складу податкового кредиту суми ПДВ у
розмірі 1306928,00 гривень, а саме: за
листопад 2013 року - 919449,00 гривень, за
грудень 2013 року - 387479,00 гривень, що
призвело до заниження суми ПДВ, яка
підлягає сплаті до бюджету у розмірі
1306928 грн., а саме: за листопад 2013 року -
919449 грн., за грудень 2013 року - 387479 грн.
документально не підтверджується.

А від так, суд погоджується з
висновками даної експертизи, оскільки
у відповідності до ст. 82 ч. 5 КАСУ не має
підстав піддавати їх сумніву.

Враховуючи вищевикладене, суд не може
погодитися, що оскаржувані рішення та
дії є законними та обгрунтованими.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку
відповідна сторона не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її оскаржувані
дії та рішення, як суб'єкта владних
повноважень, є неправомірними, що дає
суду підстави для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 159, 160, 162 КАСУ, суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області №1266 від 05.06.2014 р.
про призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Рибоконсервний завод "Екватор" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Грант Тайм" за період листопад -
грудень 2013 року, та їх подальшої
реалізації або використання у
господарській діяльності
підприємства.

Визнати протиправними дії Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області щодо проведення
документальної невиїзної перевірки
ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
"Грант Тайм" за період листопад -
грудень 2013 року, та їх подальшої
реалізації або використання у
господарській діяльності
підприємства, за результатами якої
було складено акт № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від
01.07.2014 року.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 18.07.2014 року № ,
прийняте щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "Рибоконсервний
завод "Екватор".

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня отримання копії
постанови, шляхом подачі апеляційної
скарги, з направленням її копії до
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
11.11.2014 року.

Суддя
Самойлова В.В.