Справа № 804/9516/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р. Справа № 804/9516/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Тулянцевої І.В.

при секретарі
Уваровій М.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішень про опис майна у
податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач) в якому просить визнати
протиправними та скасувати рішення
Центральної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області ДПС про опис
майна у податкову заставу від 21.06.2011 р.
№ 15139/10/240 та від 13.07.2011 р. № 16623/10/240.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що в червні 2014 року йому
стало відомо, що 21.06.2011 р. та 13.07.2011 р.
Центральною міжрайонною державною
податковою інспекцією у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області ДПС
(правонаступником якої являється -
Криворізька центральна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) були
винесені Рішення про опис майна у
податкову заставу № 15139/10/240 від 21.06.2011 р.
та №16623/10/240 від 13.07.2011 р., які є
неправомірними та підлягають
скасуванню. Так, на думку позивача,
оскаржувані рішення були винесені з
порушенням вимог Податкового кодексу
України, які регламентують процедуру
застосування податкової застави майна
позивача, а саме, не була складена та
направлена на адресу ФОП податкова
вимога про наявність податкового
боргу, опис майна проведено без
визначення його балансової вартості,
чим порушені інтереси позивача на
вільне володіння та розпорядження
майном, що належить йому на праві
приватної власності.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
його задовольнити із вказаних
обставин. В судове засідання 10.09.2014 року
представник позивача не з'явився, подав
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач - Криворізька центральна
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проти
позову заперечував. Подав до суду
письмові заперечення які залучені до
матеріалів справи (а.с. 36-37) з яких
свідчить, що оскаржувані Рішення про
опис майна позивача у податкову
заставу були прийняті правомірно,
оскільки ФОП ОСОБА_1 має податковий
борг у розмірі 21930,75 грн., який виник в
2004-2006 роках у зв'язку із нарахуванням
штрафних санкцій. Оскільки, узгоджені
податкові зобов'язання позивачем не
були в добровільному порядку сплачені,
на підставі даних картки особового
рахунку платника 21.06.2011 р. та 13.07.2011 р.
відповідачем були прийняті Рішення про
опис майна у податкову заставу та
складені Акти опису майна від 21.06.2011 р.
№ 17 та від 13.07.2011 р. № 27, копії яких були
направлені на адресу позивача
рекомендованою поштою. Вважають, що
оскаржувані рішення були прийняті у
відповідності до норм діючого на той
час податкового законодавства і
підстави для їх скасування, відсутні.

В судове засідання 10.09.2014 р. представник
відповідача не з'явився. Подав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження (а.с. 37).

З огляду на викладене, враховуючи, що
матеріали справи містять докази, які в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, а також зважаючи на
приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
документами, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
при винесені постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 (індивідуальний
номер фізичної особи платника податків
та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1)
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Криворізької міської ради
Дніпропетровської області з 03.02.1995 року
(а.с. 10) та знаходиться на обліку як
платник податків і зборів в
Криворізькій центральній об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

21.06.2011 року заступником начальника
Центральної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
(правонаступником якої являється -
Криворізька центральна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) Неклюдовою
В.В. було прийнято Рішення № 15139/10/240 про
опис майна у податкову заставу ФОП
ОСОБА_1 (а.с. 16).

В той же день, 21.06.2011 року податковим
керуючим Штаньовою І.Л. на підставі
Рішення № 15139/10/240 про опис майна ФОП
ОСОБА_1 у податкову заставу, було
проведено опис майна боржника, а саме:
автомобіль марки БА38142, номерний знак
НОМЕР_2, який належить на праві
приватної власності ОСОБА_1, про що було
складено Акт опису майна від 21.06.2011 р. №
17 (а.с. 16-зв.).

13.07.2011 року заступником начальника
Центральної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
(правонаступником якої являється -
Криворізька центральна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) Неклюдовою
В.В. було прийнято Рішення № 16623/10/240 про
опис майна у податкову заставу ФОП
ОСОБА_1 (а.с. 17).

В той же день, 13.07.2011 року податковим
керуючим Штаньовою І.Л. на підставі
Рішення № 16623/10/240 про опис майна ФОП
ОСОБА_1, було проведено опис майна
боржника у податкову заставу, а саме:
домоволодіння, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1 та належить на праві
приватної власності ОСОБА_1, про що було
складено Акт опису майна від 13.07.2011 р. №
27 (а.с. 17-зв.).

З матеріалів справи також свідчить, що
про винесення вказаних рішень про опис
майна у податкову заставу та складання
опису майна від 21.06.2011 р. та 13.07.2011 р.
позивачеві стало відомо 16.06.20214 року про
що свідчать його звернення до ОДПІ від
16.06.2014 р. та підписи на копіях
зазначених рішень (а.с. 16-18).

Згідно наданої відповідачем картки
особового рахунку платника податку,
станом на 24.06.2014 року за позивачем
рахується податковий борг в розмірі
21930,75 грн., який виник ще в 2004 році (а.с.
38-50,70-80).

Як зазначено в запереченнях
відповідача, Рішення про опис майна
боржника - ОСОБА_1 від 21.06.2011 р. № 15139/10/240
та 13.07.2011 р. № 16623/10/240 були прийняті у
відповідності до положень ст.ст. 88,89
Податкового кодексу України на
підставі даних картки особового
рахунку платника, згідно яких
обліковується податковий борг у сумі
21930,75 грн., який утворився в 2004-2006 роках
(а.с. 36-37). Крім того, з відповіді наданої
ОДПІ на адвокатський запит
представника позивача за № 9216/10/04-81-100
від 02.07.2014 року свідчить, що оскільки
податковий борг виник до набрання
чинності Податкового кодексу України,
заборгованість зі сплати штрафних
санкцій за порушення законодавства про
патентування, за порушення норм
регулювання обігу готівки та про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг не вважалася податковим боргом,
тому податкові вимоги фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 по даній
заборгованості не формувалися та не
надсилалися (а.с. 22-23).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість дій відповідача з
приводу прийняття Рішень про опис
майна у податкову заставу від 21.06.2011 р.
№ 15139/10/240 та 13.07.2011 р. № 16623/10/240, як актів
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
проаналізувавши положення
законодавчих актів, якими врегульовані
спірні правовідносини, суд зауважує на
наступному.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (далі - ПК України), податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Питання застосування податкової
застави на період виникнення спірних
правовідносин були врегульовані
статтями 88 та 89 Податкового кодексу
України та Порядком застосування
податкової застави органами державної
податкової служби, затвердженим
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 р. №1043,
зареєстрованого Міністерством юстиції
України 30.12.2010 р. за № 1438/18733 (чинного до
09.12.2011 р.).

Згідно з пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, податкова застава -
спосіб забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом. У
разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави. З метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу (п.п. 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України.)

З урахуванням положень ст.89 ПК України
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Відповідно до п.89.3 ст.89 Податкового
кодексу України майно, на яке
поширюється право податкової застави,
оформлюється актом опису. До акта опису
включається ліквідне майно, яке
можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг. Акт опису майна, на
яке поширюється право податкової
застави, складається податковим
керуючим у порядку та за формою, що
затверджені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики. Відмова платника податків
від підписання акта опису майна, на яке
поширюється право податкової застави,
не звільняє такого платника податків
від поширення права податкової застави
на описане майно. У такому випадку опис
здійснюється у присутності не менш як
двох понятих.

Правовідносини з приводу формування,
надсилання, вручення та відкликання
податкових вимог органами державної
податкової служби на момент виникнення
спірних правовідносин були
регламентовані ст.59, 60 ПКУ та Порядком
направлення органами державної
податкової служби податкових вимог
платникам податків, затвердженим
Наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1037,
зареєстрованим в Мінюсті України 30.10.2010
р. за № 1432/18727 (далі - Порядок №1037), а з
приводу податкової застави - ст.ст. 88-90,
92, 93 ПК України.

Як вбачається зі змісту ст.59 ПК України
та положень Порядку №1037, обставиною, з
якою законодавець пов'язує виникнення
у податкового органу повноважень на
формування та надіслання платнику
податків податкової вимоги, є, зокрема
несплата таким платником узгодженої
суми грошового зобов'язання,
визначеної в податковому
повідомленні-рішенні, у встановлені
законом строки.

Відповідно до п.1.7 Порядку застосування
податкової застави органами державної
податкової служби, затвердженим
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 р. №1043,
право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

Пунктом 1.11 Положення № 1043 встановлено,
що повідомлення про виникнення права
податкової застави міститься у
податковій вимозі, яка надсилається
платнику податків відповідно до вимог
статті 59 розділу II Податкового кодексу
України.

З аналізу наведених норм свідчить, що
підставою для прийняття рішення про
опис майна боржника у податкову
заставу є наявність двох обставин: по -
перше, це наявність на момент винесення
рішення податкового боргу; по - друге,
направлення повідомлення про
виникнення у податкового органу права
податкової застави.

Судовим розглядом справи встановлено,
що сума податкового боргу в розмірі
21930,75 грн., утворилася внаслідок
несплати узгоджених податкових
зобов'язань по податковим
повідомленням - рішенням винесеними за
результатами перевірки позивача в 2004
році (а.с. 77-80) в період дії Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-III (далі -
Закон України № 2181-III). Відповідно до
положень п.1.3 ст. 1 цього Закону,
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання, являються
податковим боргом. Згідно з п. 1.1. ст. 1
Закону України № 2181-III, податкова
вимога - письмова вимога податкового
органу до платника податків погасити
суму податкового боргу.

Матеріалами справи підтверджено, що
податкова вимога відповідачем щодо
виникнення податкового боргу на адресу
позивача не формувалась та не
направлялась ні у період чинності
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-III, ні після
набрання чинності Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (а.с. 36-37).

Відповідачем на обґрунтування своє
позиції не надано належних та
допустимих доказів наявності у
платника податків - позивача станом на
дату прийняття оскаржуваних Рішень про
опис майна у податкову заставу, тобто
на 21.06.2011 р. та 13.07.2011 р., податкового
боргу, який виник внаслідок несплати
ним узгодженої суми грошового
зобов'язання, або у разі несплати у
строки, встановлені ПКУ, суми грошового
зобов'язання, визначеної ДПІ. Про факт
направлення позивачу повідомлення про
виникнення права податкової застави,
що міститься у податковій вимозі, яка
надсилається платнику податків
відповідно до вимог ст. 59 ПКУ,
відповідачем не зазначено.

Тобто, відповідачем при винесенні
Рішень про опис майна у податкову
заставу від 21.06.2011 р. № 15139/10/240 та 13.07.2011
р. № 16623/10/240 була порушена процедура
прийняття таких рішень, визначена
нормами ст.ст. 88-89 ПК України та
Порядком застосування податкової
застави органами державної податкової
служби, затвердженим Наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 р. №1043, що свідчить про їх
протиправність.

За таких обставин, суд не приймає до
уваги твердження відповідача,
викладені в запереченнях щодо того, що
відповідно до норм Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 р. № 2181-III, винесення податкової
вимоги не передбачалось, оскільки
штрафні санкції, нараховані податковим
органом за порушення законодавства про
патентування, порушення норм
регулювання обігу готівки та про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, не вважались податковим боргом.

Суд також звертає увагу на ту
обставину, що п. 2.2 Порядку № 1043
передбачено, що майно, на яке
поширюється право податкової застави,
оформлюється актом опису майна за
відповідною формою. Згідно п. 2.6
вказаного Порядку, у разі, якщо
балансову вартість такого майна не
визначено, його опис здійснюється за
результатами оцінки, яка проводиться
відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні». Пунктом 3.1. Порядку № 1043 також
встановлено обов'язок податкової
служби зареєструвати податкову
заставу у відповідному Реєстрі в
п'ятиденний строк з дня склдання акту
опису майна.

Як було з'ясовано судом, опис майна
проведено без визначення його
балансової вартості, що
підтверджується Актами опису майна у
податкову заставу від 21.06.2011 р. №17 та
від 13.07.2011 р. № 27 (а.с. 16-17).

Між тим, у відповідності з п. 89.2 ст. 89 ПК
України, балансова вартість майна
платника податків, що описується в
податкову заставу має відповідати сумі
податкового боргу платника податку.

За таких обставин суд вважає, що
оскаржувані Рішення прийняті з
порушенням встановленого податковим
законодавством порядку та способу, а
саме за відсутності факту несплати
позивачем узгодженої суми грошового
зобов'язання при належному
повідомленні про наявність такого
податкового боргу, та без урахування
усіх обставин, що мають значення для їх
вчинення, безпідставно та
необґрунтовано, у зв'язку з чим,
оскаржувані Рішення про опис майна у
податкову заставу від 21.06.2011 р. та 13.07.2011
р. є протиправними та підлягають
скасуванню.

Враховуючи, що на підставі Рішень про
опис майна у податкову заставу від
21.06.2011 р. № 15139/10/240 та 13.07.2011 р. № 16623/10/240
відповідачем складені Акти опису майна
від 21.06.2011 р. № 17 та від 13.07.2011 р. № 27, а
відповідно до п.3.1 Порядку № 1043, орган
державної податкової служби
зобов'язаний безоплатно зареєструвати
податкову заставу у відповідному
державному реєстрі у п'ятиденний строк
з дня складення акта опису майна, суд
вважає, що задоволення позовних вимог
лише в частині визнання протиправними
та скасування Рішень про опис майна у
податкову заставу не захистять в
повній мірі права та інтереси позивача,
у зв'язку із чим керуючись ст. 11 КАС
України, суд виходить за рамки позовних
вимог позивача.

Так, положення п.93.1 ст.93 ПКУ містять
вичерпний перелік обставин, з
настанням яких податкова застава
припиняється. Набрання законної сили
рішенням суду про скасування рішення
податкового органу про опис майна у
податкову заставу не є документом, що
засвідчує закінчення будь-якої з подій,
визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту
93.1 ст.93 ПКУ, а тому не може бути
самостійною підставою для звільнення
майна платника податків з-під
податкової застави та її виключення з
відповідних державних реєстрів
відповідно ст. 93 ПКУ. За таких обставин
суд вважає за необхідне зобов'язати
відповідача звільнити майно ФОП ОСОБА_1
з-під податкової застави згідно з
Актами опису від 21.06.2011 р. № 17 та від
13.07.2011 р. № 27, та виключити їх з
державних реєстрів застав рухомого або
нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Таким чином,
особливістю адміністративного
судочинства є те, що тягар доказування
в спорі покладається на відповідача -
орган публічної влади, який повинен
надати суду всі матеріали, які
свідчать про його правомірні дії. З
урахуванням того, що відповідач
правомірність оскаржуваних Рішень
належним чином не довів, позовні вимоги
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 86, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішень про опис майна у
податкову заставу - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Центральної міжрайонної
державної податкової у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області ДПС
(правонаступником якої являється
Криворізька центральна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) від 21.06.2011 р.
№15139/10/240 та 13.07.2011 р. № 16623/10/240 про опис
майна у податкову заставу.

Зобов'язати Криворізьку центральну
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звільнити
майно ОСОБА_1 (індивідуальний номер
фізичної особи платника податків та
інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1)
з-під податкової застави згідно з
Актами опису майна від 21.06.2011 р. № 17 та
від 13.07.2011 р. № 27, та виключити їх з
державних реєстрів застав рухомого або
нерухомого майна.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (індивідуальний
номер фізичної особи платника податків
та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1,
прож.: 50103 АДРЕСА_2) витрати по сплаті
судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.
(сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами,
визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 КАС України.

Суддя І.В.
Тулянцева