Справа № 7124/10/1270
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 листопада 2014 р.
№2а- 7124/10/1270

Харківський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

суддів - Бездітка Д.В., Нуруллаєва І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Харків
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державної
судової адміністрації України,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області
прозобов'язання здійснити перерахунок
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України, Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області в якому
просив зобов'язати Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Луганській
області провести з 01.06.2005 року по 31.12.2005
року перерахунок та сплату: розміру
заробітної плати ОСОБА_1 у
відповідність зі ст. 44 Закону України
"Про статус суддів" від 15.12.1992 зі
змінами; розміру щомісячного грошового
утримання у відповідність до Постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005
№865 з наступними змінами щодо
нарахування утримання, виходячи з
розміру перерахованої заробітної
плати згідно з ст. 44 Закону України "Про
статус суддів" від 15.12.1992 зі змінами;
виплачувати їх у встановленому законом
розмірі надалі до 01.01.2011 року.
Зобов'язати Міністерство Фінансів
України профінансувати вказані
витрати на виплату заборгованості з
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання з 01.06.2005 по 16.09.2010 та
на виплату самої заробітної плати і
щомісячного утримання з 16.09.2010 року у
встановленому законом розмірі.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 20.10.2010 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано неправомірною бездіяльність
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області щодо не проведення
перерахунку заробітної плати та
щомісячного грошового утримання
ОСОБА_1 з 19.08.2009 року з урахуванням вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на
31.12.2005, та неподання до Державної
судової адміністрації України змін до
посадового окладу та щомісячного
грошового утримання ОСОБА_1 із
зазначенням розміру заробітної плати
та щомісячного грошового утримання
виходячи із 9 мінімальних заробітних
плат, встановлених Законом на момент
проведення виплат, а з 22 травня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано неправомірною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України щодо неприйняття заходів з
повного фінансування заробітної плати
та щомісячного грошового утримання
ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року з розрахунку
посадового окладу та щомісячного
грошового утримання в розмірі 9
мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат, а з 22 травня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано неправомірною бездіяльність
Міністерства фінансів України, щодо
неприйняття заходів з повного
фінансування заробітної плати та
щомісячного грошового утримання
ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року з розрахунку
посадового окладу в розмірі 9
мінімальних заробітних плат станом на
момент проведення виплат, а з 22 травня
2008 року надбавки за вислугу років у
розмірі 40 відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас.

Зобов'яязано Територіальне управління
Державної судової адміністрації в
Луганській області провести
перерахунок ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас, а з 19
серпня 2009 року перерахунок заробітної
плати, визначивши її розмір з
урахуванням посадового окладу у
розмірі 9 мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат. Після перерахунку
здійснити виплату недоплачених сум з
утриманням обов'язкових податків та
зборів з одночасним поданням до
Державної судової адміністрації
України змін до посадового окладу.

Зобов'язано Територіальне
управління Державної судової
адміністрації в Луганській області
донарахувати та виплатити ОСОБА_1
щомісячне грошове утримання з
донарахованих сум заробітної плати.

Зобов'язано Міністерство фінансів
України профінансувати вказані
виплати.

Зобов'язано Державну судову
адміністрацію України виділити
Територіальному управлінню Державної
судової адміністрації України в
Луганській області з єдиного рахунку
Державного бюджету України №4024,
відкритого у Державному казначействі
України МФО 820172, передбаченого на
виконання рішень судів на користь
суддів, кошти для проведення виплати
недоплаченої ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас, а з 19
серпня 2009 року заробітної плати,
обчисленої з урахуванням посадового
окладу, виходячи з 9 мінімальних
заробітних плат, встановлених законом
на момент проведених виплат з 19.08.2009
року з урахуванням раніше проведених
виплат.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 1,70 грн. (одна грн. 70 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.12.2010 року

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України задоволено
частково.

Апеляційну скаргу територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Луганській
області задоволено частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року у справі № 2а-7124/10/1270 - скасовано.

Прийнято нову постанову по справі, яку
викладено в наступній редакції :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено
частково.

Визнано незаконною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України щодо неприйняття заходів по
повному фінансуванню заробітної плати
голови Артемівського районного суду м.
Луганська ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року
по 31 серпня 2010 року з розрахунку 9
мінімальних заробітних плат, розмір
яких був встановлений законами України
про державний бюджет на 2009 та 2010 роки, а
також Законом України "Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати" на
момент виплати у заявленому періоді а з
22 травня 2008 року по 31 серпня 2010 року
надбавки за вислугу років у розмірі 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас.

Зобов'язано Міністерство фінансів
України виділити з Державного бюджету
України грошові кошти на додаткове
фінансування Державної судової
адміністрації України на бюджетну
програму "Виконання рішень судів на
користь суддів" для здійснення виплати
голові Артемівського районного суду м.
Луганська ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року по
31 серпня 2010 року заробітної плати з
розрахунку 9 мінімальних заробітних
плат, а з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2010
року надбавки за вислугу років у
розмірі 40 відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас, з
врахуванням здійснених виплат.

Зобов'язано Державну судову
адміністрацію України виділити
Територіальному управлінню Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області додаткове
фінансування з бюджетної програми
"Виконання рішень судів на користь
суддів" для здійснення виплати голові
Артемівського районного суду м.
Луганська ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року
по 31 серпня 2010 року заробітної плати з
розрахунку 9 мінімальних заробітних
плат, а з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2010
року надбавки за вислугу років у
розмірі 40 відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас, з
врахуванням раніше проведених виплат.

Зобов'язано Територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області здійснити
нарахування та, за рахунок додатково
отриманого від Державної судової
адміністрації України фінансування,
виплату голові Артемівського
районного суду м. Луганська ОСОБА_1 з 19
серпня 2009 року по 31 серпня 2010 року
заробітної плати з розрахунку 9
мінімальних заробітних плат, а з 22
травня 2008 року надбавки за вислугу
років у розмірі 40 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас, з врахуванням
раніше проведених виплат.

Стягнуто з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 1 грн. 70 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17.07.2014 року касаційні
скарги ОСОБА_1 та Міністерства фінансів
України задоволено частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної судової
адміністрації України, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України, Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Луганській області про
зобов'язання здійснити перерахунок
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання - скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
судової адміністрації України,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Луганській
області про зобов'язання здійснити
перерахунок заробітної плати та
щомісячного грошового утримання
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

За наведених обставин ухвалою
Харківського окружного
адміністративного суду від 03.10.2014 року
справу прийнято до провадження.

В судове засідання позивач не прибув,
про час, дату та місце судового
засідання повідомлявся належним чином
відповідно до глави 3 Кодексу
адміністративного судочинства (а.с.13-16,
т.1).

Представник Державної судової
адміністрації України в судове
засідання не прибув, надав суду заяву в
якій просив розглядати справу у
письмовому провадженні.

Представник міністерства фінансів
України в судове засідання не прибув,
надав через канцелярію суду
заперечення на адміністративний позов
де просив слухати справу без своєї
участі.

Представники Державного казначейства
України та Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області в судове
засідання своїх уповноважених
представників не направили, про час,
дату та місце судового засідання
повідомлялись належним чином.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ч.1. ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч. 4, ст. 122 КАС України, особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до положень ч.6, ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, колегія суддів вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав та
мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на
посаді судді з 29 вересня 1980 року, з 26
липня 2004 року і по теперішній час
працює на посаді голови Артемівського
районного суду м. Луганська.

Висновком кваліфікаційної комісії
суддів загальних судів Луганської
області від 10 травня 1995 року позивачу
присвоєно другий кваліфікаційний клас
судді.

Згідно довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Луганській області
розмір посадового окладу голови суду
встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 грн., і
в подальшому при підвищені мінімальної
заробітної плати перерахунок не
проводився відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України №1243 від 21
грудня 2005 року.

Відповідно до статті 44 Закону
України «Про статус суддів» №2862-ХІІ
(в редакції, що діяла станом на час
виникнення спірних правовідносин)
заробітна плата суддів складається з
посадового окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.
Розміри посадових окладів суддів
встановлюються у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови
Верховного Суду України і не можуть
бути меншими від 50 відсотків його
окладу. Посадовий оклад судді не може
бути меншим від 80 відсотків посадового
окладу голови суду, в якому працює
суддя та складається з посадового
окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років, інших надбавок.

На рівні Закону посадові оклади
професійних суддів не встановлювались,
а тому на реалізацію цього Закону,
постановою Кабінету Міністрів
України «Про оплату праці суддів» від 03
вересня 2005 року №865 було затверджено
схеми посадових окладів керівників та
суддів Конституційного Суду України,
Верховного Суду України, вищих
спеціалізованих судів, Апеляційного
суду України, апеляційних та місцевих
судів згідно з додатками 1-6, які
розраховано виходячи з кратності до
мінімальної заробітної плати, а також
розміри надбавок до посадових окладів
суддів за кваліфікаційні класи, яка
набрала законної сили з 01 січня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 грудня 2005 року №1310 «Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року №865»
зазначену постанову доповнено,
зокрема, пунктом 4-1, яким установлено,
що розміри посадових окладів,
передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 гривні
і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не провадиться.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 19 березня 2007 року в
адміністративній справі за позовом
Особи до держави Україна, Кабінету
Міністрів України, треті особи:
Державне казначейство України,
Державна судова адміністрація, визнано
протиправним і скасовано пункт 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
«Про оплату праці суддів» від 03 вересня
2005 року №865.

Зазначену постанову в цій частині
залишено без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 грудня 2007 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 29
жовтня 2009 року.

В той же час, постановою Кабінету
Міністрів України «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» від 21 грудня
2005 року №1243 встановлено, що розміри
посадових окладів суддів, затверджені
постановою Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року №865,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 грн і в
подальшому при підвищенні мінімальної
заробітної плати їх перерахунок не
провадиться.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 травня 2008 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 серпня 2009
року, визнано незаконними постанову
Кабінету Міністрів України «Питання
оплати праці вищих посадових осіб
України, окремих керівних працівників
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування та суддів»
від 21 грудня 2005 року №1243 в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункт 4-1постанови
Кабінету Міністрів України «Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня 2005 року
№865» від 31 грудня 2005 року №1310 та
пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про оплату праці та щомісячне
грошове утримання суддів» від 03
вересня 2005 року №865.

Проте, постановою Вищого
адміністративного суду України від 13
квітня 2011 року у справі №К-37929/09 за
касаційною скаргою Кабінету Міністрів
України було визнано такими, що не
відповідають нормам матеріального
права, та скасовано постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду України від 19
серпня 2009 року і відмовлено Особі в
задоволенні позову до Кабінету
Міністрів України, треті особи -
Конституційний Суд України, Верховний
Суд України, Вищий адміністративний
суд України, Вищий господарський суд
України, про визнання
незаконнимипостанови Кабінету
Міністрів України «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» від 21
грудня 2005 року №1243 в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункту 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня 2005 року
№865» від 31 грудня 2005 року №1310 та
пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про оплату праці та щомісячне
грошове утримання суддів» від 03
вересня 2005 року №865.

Водночас, визнання нечинним пункту 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
«Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів» від 03 вересня 2005 року
№865 при наявності постанов
Кабінету Міністрів України №1243 від 21
грудня 2005 року «Питання оплати праці
вищих посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» та №1310
від 31 грудня 2005 року «Про внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від

03 вересня 2005 року №865», які також
стосуються питання обчислення
заробітної плати суддів, не давало
підстав відповідачу здійснювати
виплату заробітної плати у заявлених
розмірах.

Крім того, пунктом 2 Указу Президента
України «Про заходи щодо забезпечення
наповнення державного бюджету та
посилення фінансово-бюджетної
дисципліни» від 28 лютого 1997 року №187
встановлено, що витрачання коштів
органами виконавчої влади, їх
структурними підрозділами, іншими
організаціями, які фінансуються за
рахунок Державного бюджету України,
здійснюється на підставі їх кошторисів
доходів і видатків, які затверджуються
у встановленому порядку не пізніше, ніж
в місячний строк після затвердження
відповідних бюджетів.

Відповідно до частини другої статті 51
Бюджетного кодексу України
розпорядники коштів Державного
бюджету України одержують бюджетні
асигнування, що є підставою для
затвердження кошторисів, відповідно до
затвердженого бюджетного розпису.

Кошторис є основним плановим
документом бюджетної установи, який
надає повноваження щодо отримання
доходів і здійснення видатків,
визначає обсяг і спрямування коштів
для виконання бюджетною установою
своїх функцій та досягнення цілей,
визначених на бюджетний період
відповідно до бюджетних призначень.

Розпорядники бюджетних коштів, до яких
відноситься Державна судова
адміністрація України, беруть бюджетні
зобов'язання та провадять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. Будь-які
зобов'язання, взяті фізичними та
юридичними особами за коштами
Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
з перевищенням повноважень,
встановлених Законом України «Про
Держаний бюджет України» та
Бюджетним кодексом України, не
вважаються бюджетними зобов'язаннями.
Витрати державного бюджету на покриття
таких зобов'язань не можуть
здійснюватися.

Згідно пункту 7 статті 23 Бюджетного
кодексу України, усі бюджетні
призначення втрачають чинність після
закінчення бюджетного періоду, за
винятком тих випадків, коли окремим
законом передбачені багаторічні
бюджетні призначення.

Статтею 96 Конституції України
визначено, що Державний бюджет України
затверджується щорічно Верховною
Радою України на період з 01 січня по 31
грудня, а за особливих обставин - на
інший період.

Конституцією України визначено
кінець бюджетного періоду - 31 грудня
поточного року, тобто саме у цей час
закінчуються всі бюджетні призначення.
Винятком є лише випадок, коли окремим
законом передбачається багаторічне
призначення.

Виплати, якими є позовні вимоги
позивача, не відносяться до
багаторічних виплат.

З огляду на викладене, у відповідачів
відсутнє право здійснювати платежі з
бюджету без наявності відповідного
бюджетного призначення.

Відповідно до частини четвертої
статті 44 Закону України «Про статус
суддів», чинного на час виникнення
спірних правовідносин, суддям
виплачується щомісячна надбавка за
вислугу років у розмірах: при стажі
роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5
років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років
- 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційні класи.

Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 61
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року №107-VІ змінено порядок
нарахування надбавки за вислугу років
та встановлено, що вказана надбавка
розраховується у тих же відсотках,
проте не від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційні класи, а від
посадового окладу з урахуванням
доплати за кваліфікаційні класи.

Відповідно до пункту 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 16 січня
2008 року №19, якою затверджено зміни, що
вносяться допостанови Кабінету
Міністрів України від 03 вересня
2005 року №865, зазначену постанову було
доповнено пунктом 2-2 такого змісту:
«Суддям щомісяця виплачується
надбавка за вислугу років у відсотках
від посадового окладу з урахуванням
надбавки за кваліфікаційний клас в
таких розмірах: при стажі роботи понад
три роки - 10 відсотків, понад п'ять років
- 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008
положення підпункту «б» підпункту 2
пункту 61 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

За правилами частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Проте, відповідно до підпункту 1 пункту
2 розділу XII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 7 липня 2010 року №
2453-VI (в редакції Закону України від 23
грудня 2010 року № 2856-VI) визнано таким, що
втратив чинність Закон України «Про
статус суддів», крім статті 43, частин
п'ятої - тринадцятої статті 44, які
втрачають чинність з 01 січня 2011 року, та
частин першої - четвертої статті 44, які
втрачають чинність з 01 січня 2012 року.

Враховуючи викладене, перерахунок
надбавки за вислугу років позивачу має
бути здійснений по 31 грудня 2011 року.

Водночас, за правилами статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу,
і не може виходити за межі позовних
вимог. Кожна особа, яка звернулася за
судовим захистом, розпоряджається
своїми вимогами на свій розсуд, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В адміністративному позові ОСОБА_1
ставить питання, зокрема, про виплату
заборгованості із заробітної плати та
щомісячного грошового утримання з 01
червня 2005 року. Свої вимоги мотивував
тим, що частина друга статті 44 Закону
України «Про статус суддів»
передбачає встановлення посадових
окладів суддів у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови
Верховного Суду України у розмірі, який
не може бути меншими від 50% його окладу.
Посадовий оклад судді не може бути
меншим від 80 відсотків посадового
окладу голови суду, в якому працює
суддя. Постановою Кабінету Міністрів
України «Про оплату праці Голови та
заступників Голови Верховного Суду
України» від 30 червня 2005 року №514
зазначеним особам було підвищено
посадові оклади з 01 червня 2005 року.
Проте, перерахунок окладів іншим
суддям з 01 червня 2005 року на підставі
цієї постанови не проводився і
лише 03 вересня 2005 року Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
№865 «Про оплату праці суддів», якою
привів оклади суддів у відповідність з
встановленим частиною другою статті
44 Закону України «Про статус суддів»
співвідношенням до посадових окладів
Голови Верховного Суду України та
голови суду, в якому працює суддя.
Зазначена постанова набрала чинності з
01 січня 2006 року. Таким чином, в період з
01 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року
оклади суддів не відповідали вимогам
частини другої статті 44 Закону України
«Про статус суддів».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог щодо нарахування та виплатити
недоплаченого щомісячного грошового
забезпечення за період з 01 червня 2005
року по 31 грудня 2005 року, оскільки за
вказаний період він отримував ці
виплати у меншому розмірі, ніж це було
передбачено Законом України «Про
статус суддів».

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції
України, ст. ст. 11, 12, 51, 71, 94, 158, 159, 160, 161,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України, Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області про
зобов'язання здійснити перерахунок
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання - задовольнити
частково.

Зобов'язати Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Луганській
області провести з 01.06.2005 року по 31.12.2005
року перерахунок та сплату розміру
заробітної плати ОСОБА_1 у
відповідність зі ст. 44 Закону України
"Про статус суддів" від 15.12.1992 зі змінами
та розміру щомісячного грошового
утримання у відповідність до Постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005
№865 з наступними змінами щодо
нарахування утримання, виходячи з
розміру перерахованої заробітної
плати згідно з ст. 44 Закону України "Про
статус суддів".

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя
Єгупенко В.В.

суддя
Бездітко Д.В.

суддя
Нуруллаєв І.С.