Справа № 826/13592/13-а
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 листопада 2014 року м. Київ
В/800/4649/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:
Веденяпіна О.А. (судді-доповідача),

Зайцева М.П., Лосєва А.М., Рибченка А.О.,
Юрченко В.П.,

розглядаючи заяву Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві

про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 15 липня 2014 року у
справі № 826/13592/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Веллтоп»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 15 липня 2014 року, якою касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року по справі № 826/13592/13-а змінено,
скасовано в частині задоволення
позовних вимог про:

- визнання неправомірними дій
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві по зазначенню в Акті перевірки
від 30 липня 2013 року №167/26-55-22-01/36087018
висновків щодо не підтвердження
позивачем фактичного придбання та
подальшої реалізації товарів,
придбаних у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Саноіл торг», та
порушення вимог п.185.1, п.187.1, п.188.1, п.198.1,
п.198.3, п.198.6 та ст.201 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), що призвело
до завищення податкових зобов'язань з
ПДВ на загальну суму 27487510грн., в т.ч. по
періодам: за грудень 2010 року на суму ПДВ
8237385,78грн., за січень 2011 року - 1466918 грн.,
за лютий 2011року - 17783206 грн.; - до
завищення податкового кредиту з ПДВ на
загальну суму ПДВ 27678400 грн., в т.ч. по
періодах: за грудень 2010 року на суму
ПДВ 8196229,78грн., за січень 2011 року-1455357
грн., за лютий 2011 року - 17676772 грн., за
грудень 2011 року - 350041,32 грн.; до
заниження ПДВ за грудень 2011 року на
суму ПДВ 350041 грн.;

- визнання неправомірними дій
Державної податкової інспекції у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві по зазначенню в Акті перевірки
від 30.07.13р. №167/26-55-22-01/36087018 висновків
щодо порушення позивачем вимог пп.4.1.1,
п.5.1, пп.5.2.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
п. 135.1 - 135.5, п. 137.1 ПК України та
відсутності у позивача об'єктів
оподаткування з податку на прибуток по
операціям з придбання та подальшого
продажу товарів, придбаних у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Саноіл торг»: по
операціях з продажу товарів за 2010 року,
1 кв. 2011 року,1кв. 2012 року у розмірі 139187755
грн.; по операціях з придбання товарів
за 2010 рік, 1 кв.2011 року, 1кв. 2012 року у
розмірі 138392000 грн.

Залишено в цій частині в силі постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 грудня 2013 року про
відмову у задоволенні позову у
зазначеній частині.

В решті постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 квітня 2014р. по справі №
826/13592/13-а залишено без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188,
п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 та ст. 201 ПК України.

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 24
березня 2014 року № К/800/30729/13.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне застосування
одних і тих самих норм матеріального
права в подібних правовідносинах, що
відповідно до статті 237 КАС України
може бути підставою для перегляду
судових рішень в адміністративній
справі Верховним Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справи, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, колегія суддів дійшла
висновку про відмову в допуску даної
справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити Державній податковій
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у допуску до перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
липня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Веллтоп» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

А.М. Лосєв

А.О. Рибченко

В.П. Юрченко