Справа № 712/3265/12 2а/712/440/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014р.
Справа № 9104/180073/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Левицької Н.Г.,

судді
Обрізка І.М.,

судді
Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління праці, та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області, м.Ужгород
Закарпатська область

на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23.10.2012р. №2а/712/440/12

за позовом ОСОБА_1, м. Ужгород,
Закарпатської області

до управління праці, та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради про стягнення
недоотриманої суми щорічної допомоги
на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ :

20.02.2012 р. позивач - ОСОБА_1, звернувся з
позовом до відповідача - управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від Чорнобильської
катастрофи Ужгородської міської ради
про нарахування та виплату
недоотриманої суми щорічної допомоги
на оздоровлення за 2011 рік з розрахунку
чотирьох мінімальних заробітних плат
та разової грошової компенсації, як
інвалід ІІІ-ї групи в розмірі 4-х
мінімальних заробітних плат у
відповідності до статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач посилається на те, що він є
особою, яка постраждала від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом
ІІІ групи. В порушення вимог статті 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, дана допомога в 2011
році йому виплачувалась не у повному
розмірі. Просив зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену суму грошової допомоги на
оздоровлення за 2011 рік.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23.10.2012р., яка прийнята в
скороченому провадженні, позов
задоволено частково.

Зобов'язано управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від Чорнобильської
катастрофи Ужгородської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоотриману суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік в сукупному
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та з врахуванням Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010-2011 рік» та виплачених сум.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Спірна
допомога була отримана стороною
позивача в 2011 році в розмірі
встановленому постановою КМУ від 12.07.2005
року №562. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою,
що постраждала від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІІ групи,
що підтверджується відповідним
посвідченням (а.с. 7).

Відповідно до довідки та відповіді
відповідача на звернення ОСОБА_1,в
червні 2011 році останній отримав 90,00 грн.
щорічної допомоги на оздоровлення (а.с.
9).

Відповідно до ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІІ групи виплачується в
розмірі - чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у такій редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28.12.2007р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу 2 Закону України від
28.12.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) то відповідно до
цього діє редакція Закону, яка діяла до
внесення змін до нього, а саме редакція
від 09.07.2007 року відповідно до якої
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІІ групи виплачується в
розмірі - чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Однак всупереч вимог даної статті
відповідач в 2011 році щорічну допомогу
на оздоровлення виплачував в розмірах
встановлених постановою КМУ від 12.07.2005
року №562, яка істотно зменшує розмір
даної допомоги.

Колегія суддів вважає, що виходячи із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що у 2011 році виплата такої
допомоги здійснювалась відповідачем
із порушенням спеціального
законодавства.

Посилання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про обґрунтованість оскаржуваних
вимог, правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління праці,
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 23.10.2012р. від
23.10.2012р. №2а/712/440/12 у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці, та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області про стягнення
недоотриманої суми щорічної допомоги
на оздоровлення, - залишити без
задоволення.

2. Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23.10.2012р. №2а/712/440/12 у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління праці,
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області про стягнення
недоотриманої суми щорічної допомоги
на оздоровлення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Левицька
Н.Г.,

суддя
Обрізко І.М.,

суддя
Сапіга В.П.