Справа № 2а-2336/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа №
102446/12/9104 Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.,

суддів -
Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Тлумацької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 18
листопада 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про зобов'язання провести
нарахування та виплату разової
грошової допомоги як учаснику війни, -

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом, яким просила визнати
дії управління праці та соціального
захисту населення Тлумацької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області щодо
неналежного нарахування та виплати
щорічної одноразової грошової
допомоги відповідно до ст.14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області нарахувати та виплатити
недоплачену суму разової щорічної
допомоги до 5 травня у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з урахуванням ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум за 2011
рік.

Постановою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 18
листопада 2011 року позов задоволено.
Визнано дії управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації щодо відмови у
здійсненні нарахування та виплати
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» із урахуванням
вимог ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» неправомірними.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області провести нарахування та
виплатити ОСОБА_1 щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком відповідно до ч.5 ст.14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» із
урахуванням вимог ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
вже виплачених сум.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач управління праці
та соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації, вважає її такою, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що в
Законі України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» чітко вказано, що щорічна
разова грошова допомога до 5 травня
виплачується ветеранам війни в
розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України та в межах бюджетних
призначень відповідно до Закону про
Державний бюджет на відповідний рік. А
тому відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» здійснено вказану
виплату учасникам війни у розмірі 120
грн.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що позивач має статус
учасника війни та користується
пільгами відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», про що
свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 від
06.02.2003р. Статус позивача як учасника
війни та його право на щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня
відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Ст. 17-1 даного закону вказує, що щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5
травня здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача )
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» статтю 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
викладено в новій редакції, відповідно
до якої учасникам війни щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога в розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Отже, з 22 травня 2008 року відновлено дію
ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
якої розмір грошової допомоги щорічно
до 5 травня учасникам війни має
становити три мінімальні пенсії за
віком.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

У 2011 році Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не зупинявся та
не змінювався, тому позивач має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у відповідності до
ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Однак позивачу разова грошова допомога
до 5 травня як учаснику війни була
виплачена відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 04.04.2011
року «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» в розмірі
120 грн.

Тобто, здійснюючи нарахування та
виплату позивачу зазначених виплат,
відповідач обчислював їх розмір не з
розміру мінімальної пенсії,
встановленої законодавством, як це
передбачено Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
керувався положеннями підзаконних
нормативно правових актів - постанов
Кабінету Міністрів України.

Такі дії відповідача є неправомірними,
виходячи з принципу пріоритетності
законів над підзаконними актами, тому
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачу не
підлягають застосуванню постанови
Кабінету Міністрів України, оскільки
останні істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача,
передбачених ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Крім того, згідно із законодавством
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Тому правильними є
висновки суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання соціальних виплат.

Також надання законодавством Кабінету
Міністрів України права встановлювати
розміри соціальних виплат не означає,
що останній, встановлюючи порядок та
розміри таких виплат, в тому числі
особам, які є ветеранами війни, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених Законом.
Тобто, Кабінет Міністрів України
повинен був встановити зазначений
порядок, не порушуючи положень цього
Закону, чи інших законів, якими
встановлено розміри мінімальної
пенсії.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги позивача
щодо зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2011 рік
підлягають задоволенню.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 183-2, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області залишити без задоволення.

Постанову Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 18
листопада 2011 року по справі №2а-09162336/11
за позовом ОСОБА_1 до управління праці
та соціального захисту населення
Тлумацької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про зобов'язання провести
нарахування та виплату разової
грошової допомоги як учаснику війни -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук