Справа № 363/2447/14-а
Суддя: Підкурганний В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 363/2447/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Підкурганного В.В.,

при секретарі Подшибякіній
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгород
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради
Київської області про визнання
неправомірним та скасування рішення
Вишгородської міської ради,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом у якому просив визнати
неправомірним та скасувати рішення
ХХХІІІ чергової сесії Вишгородської
міської ради Київської області від 25
квітня 2014 року в частині відмови в
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки для індивідуального дачного
будівництва або для ведення
садівництва на території
Вишгородського району Київської
області в межах м. Вишгород; зобов'язати
Вишгородську міську раду Київської
області повторно розглянути питання
щодо надання йому дозволу на розробку
зазначеного проекту землеустрою. Крім
того, позивач просив у разі задоволення
позову зобов'язати відповідача подати
звіт до Вишгородського районного суду
про виконання рішення по справі в
строк, встановлений частиною 1 статті 267
КАС України.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 2 квітня 2014 року він, в черговий раз,
звернувся до Вишгородської міської
ради з заявою про відведення йому
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва або для ведення
садівництва у м. Вишгороді.

Рішенням ХХХІІІ чергової сесії
Вишгородської міської ради Київської
області від 25 квітня 2014 року йому було
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в м.
Вишгороді.

З даним рішенням він не погоджується
вважає щодо неправомірним.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив про
задоволення позову з виклеєних у ньому
підстав.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про місце, день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов наступного.

Так, судом встановлено, що 2 квітня 2014
року ОСОБА_1 повторно звернувся до
Вишгородської міської ради з заявою в
якій просив повторно розглянути його
заяву щодо відведення йому земельної
ділянки для індивідуального дачного
будівництва (0,10 га) або для ведення
садівництва (0,12 га) у м. Вишгороді, до
заяви позивачем додані графічні
матеріали, щодо бажаного розташування
земельної ділянки (а.с. 8).

Згідно пункту 11 протоколу ХХХІІІ
чергової сесії VI скликання
Вишгородської міської ради Київської
області від 25 квітня 2014 року № 55
рішення за результатами звернення
позивача до Вишгородської міської ради
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
йому земельної ділянки не прийняте (а.с.
18).

З огляду на встановлені обставини,
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Так судом встановлено, що заява
позивача щодо відведення йому
земельної ділянки від 2 квітня 2014 року у
встановленому законом порядку
Вишгородською міською радою не
розглянута

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, не
дивлячись на викладені норми
земельного законодавства, зазначена
заява ОСОБА_1 Вишгородською міською
радою по суті не розглянула.

Оскільки відповідач за наслідками
розгляду заяви позивача відповідного
рішення не прийняв, суд вважає, що
звернення позивача належним чином
відповідачем не розглянуто, не
прийнято рішення (розпорядження) щодо
задоволення або відмови в задоволенні
заяви (клопотання) позивача у
відповідності до вимог пункту 7 статті
118 ЗК України.

Тому, суд приходить до висновку про
потребу задоволення позовних вимог в
частині зобов'язання Вишгородської
міської ради Київської області
повторно розглянути питання щодо
надання ОСОБА_1 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки.

В той же час, належних доказів, які б
слугували підставою для задоволення
позову в частині скасування рішення
Вишгородської міської ради від 25
квітня 2014 року ХХХІІІ чергової сесії
Вишгородської міської ради Київської
області в частині відмови в наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки для індивідуального дачного
будівництва або для ведення
садівництва на території
Вишгородського району Київської
області в межах м. Вишгород, позивачем
суду не надано.

Вкотре суд звертає увагу на ті
обставини, що рішення Вишгородською
міською радою 25 квітня 2014 року щодо
звернення ОСОБА_1 від 2 квітня 2014 року не
приймалося. Тому, позиція суду про
відмову в задоволенні позову в цій
частині є логічною та такою, що
ґрунтується на матеріалах справи.

Так само, з урахуванням статті 276 КАС
України, фактичних обставин справи,
предмету спору, судом не вбачається
підстав для зобов'язання відповідача
подати до суду звіт про виконання
постанови суду, так як, крім іншого, це
право а не обов'язок суду приймати
рішення про подання такого типу звіту.

Керуючись статтями 160 - 163 КАС України,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до Вишгородської міської
ради Київської області про визнання
неправомірним та скасування рішення
Вишгородської міської ради,
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Зобов'язати Вишгородську міську раду
Київської області повторно розглянути
питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки для індивідуального
будівництва або для ведення
садівництва у м. Вишгороді Київської
області та прийняти рішення за
наслідками розгляду заяви відповідно
до вимог Земельного Кодексу України.

Решта позовних вимог задоволенню
не підлягають.

Постанова суду може бути
оскаржена в строк та в порядку,
визначені статтею 186 КАС України.

Суддя