Справа № 159/7591/13-а 2а/159/271/13
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.
Справа № 876/175/14

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді
Кузьмича С.М.,

суддів
Улицького В. З., Гулида Р. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області на постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 16.12.2013 року по справі №
159/7591/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про визнання
рішення протиправним, зобов'язання
призначити і виплачувати пенсіюу
зв'язку з втратою годувальника,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду із адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправним
рішення відповідача від 25 листопада 2013
року №8643/02-10-22 та зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату пенсію за втрату годувальника
починаючи з 13 листопада 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статей 52, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 16.12.2013 року позов
задоволено. Визнано протиправним
рішення відповідача від 25 листопада 2013
року №8643/02-10-22 та зобов'язано
відповідача призначити та виплачувати
позивачу пенсію у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до положень
статей 52, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області подало апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
при перерахунку пенсії позивачу не
могла бути взята до уваги довідка про
заробітну плату годувальника за період
роботи в зоні відчуження, а відтак
перехід з пенсії за віком на пенсію по
втраті годувальника був недоцільним.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не належить до
задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що чоловік
позивача - ОСОБА_2 належав до I категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, був
учасником ліквідації наслідків на
ЧАЕС, інвалідом І групи захворювання
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків на ЧАЕС, помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Відповідно до Експертного
висновку №15034 захворювання, що
призвело до смерті, пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком незалежно
від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Відповідно до ст. 54 цього Закону пенсії
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Враховуючи наведене вище, право
позивача на щомісячну компенсацію в
разі втрати годувальника відповідно до
статті 52 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є безспірним і
відповідачем в рішенні від 25 листопада
2013 року не заперечується.

Щодо пенсії по втраті годувальника
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до ст. 54 цього Закону, то
відповідачем не заперечується право
позивача на отримання такої пенсії.

Підставою відмови в призначенні пенсії
у зв'язку з втратою годувальника в
оскарженому рішенні вказано той факт,
що така пенсія буде нижчою ніж пенсія
по віку, яку позивач отримувала на
момент звернення з заявою. Так в
оскарженому рішенні відповідача
зазначено, що при призначенні такої
пенсії не може бути враховано довідку
про заробіток годувальника за період
роботи в зоні відчуження, оскільки дані
в такій не можуть бути підтвердженими
первинними документами.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи Пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи, для осіб з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС визначаються за
формулою

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески, за 2006 рік, що
застосовується для обчислення пенсії
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( 1058-15 );

Кзс - середньомісячний коефіцієнт
заробітної плати, який враховується
під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних
збитків (у відсотках).

Цією ж Постановою передбачено, що
мінімальний розмір пенсії становить
для непрацездатних членів сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії по інвалідності
померлого годувальника.

Оскільки позивачем подано усі,
передбачені нормативно-правовими
актами, документи, а відповідачем не
надано доказів, що довідка подана
позивачем містить неправдиву
інформацію чи видана органом, у якого
відсутні повноваження для видання
таких довідок, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
позивачу необхідно призначити пенсію у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням поданої позивачем
довідки від 16 березня 1999 року №55.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення -суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 16.12.2013 року
по справі № 159/7591/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді:
Улицький В. З.

Гулид Р. М.