Справа № 208/1011/14 (2а/208/70/14)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 рокусправа № 208/1011/14; 2а/208/70/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка
О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Начальника
Відділу Держземагенства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області Олексієнка Юрія
Олександровичана постанову
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 02 квітня 2014 року
у справі №208/1011/14; 2а/208/70/14 за позовом
ОСОБА_2 до про Начальника Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області Олексієнка
Юрія Олександровича визнання дій
неправомірними, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулась до Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська з
адміністративним позовом до
Начальника Відділу Держземагенства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області Олексієнка
Юрія Олександровича (далі по тексту -
відповідач), в якому просила визнати
неправомірними дії відповідача,
пов'язані з незаконною відмовою у
погодженні (наданні) додаткової
(соціальної) оплачуваної відпустки
одинокій матері.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 12 лютого 2014 року відкрито
провадження в адміністративній справі
№208/1011/14; 2а/208/70/14.

Позивач, посилаючись на доводи,
викладені у позовній заяві, зазначив,
що 18 грудня 2013 року, бажаючи
скористатися своїм правом та
використати невикористані у попередні
роки роботи додаткові відпустки
одинокій матері, він звернувся через
засоби поштового зв'язку до
відповідача стосовно погодження
(надання) невикористаної додаткової
відпустки одинокій матері терміном на
10 календарних днів за період роботи 2012
року з 08.01.2014 року, за період роботи 2011
року з 20.01.2014 року; за період роботи 2010
року з 30.01.2014 року.

31 грудня 2013 року листом Відділу
Держземагенства у м.Дніпродзержинську
Дніпропетровської області
безпідставно, на думку позивача, було
відмовлено начальником відділу у
погодженні (наданні) невикористаної
додаткової відпустки з 08 січня 2014 року
одночасно за три роки з вмотивуванням
неукомплектованістю відділу
спеціалістами, необхідністю виконання
річної звітності по різним напрямкам
роботи, для попередження нормальної
роботи відділу та надання
адміністративних послуг населенню.

Постановою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 02 квітня 2014
року у справі №208/1011/14; 2а/208/70/14
адміністративний позов задоволено.
(суддя - Похваліта С.М.) (а.с.72-73)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що начальником
Відділу Держземагенства у
м.Дніпродзержинську Дніпропетровської
області Олексієнко Ю.О. було
незаконно відмовлено позивачу у
погодженні (наданні) невикористаної
додаткової відпустки з 08 січня 2014 року.

Відповідач - Начальник Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзнржинську
Дніпропетровської області Олексієнко
Юрій Олександрович, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 02 квітня 2014 року
у справі №208/1011/14; 2а/208/70/14 і відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що механізм
погодження відпусток між працівником і
роботодавцем або уповноваженим ним
органом не міститься в жодному
нормативному акті чинного
законодавства України.

Позивачем 22 жовтня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№52824/14
надані заперечення на апеляційну
скаргу, в яких він вказує на існування
необхідності погодження керівником
додаткових (соціальних), щорічних
відпусток своїм заступникам.

Відповідач і його представник у
судовому засіданні підтримали вимоги
апеляційної скарги, просили скасувати
постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 02 квітня 2014
року у справі №208/1011/14; 2а/208/70/14 і
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Позивач у судовому засіданні проти
задоволення вимог апеляційної скарги
заперечував, просив залишити без змін
постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення сторін по справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернулась до відповідача із
заявою від 18 грудня 2013 року наступного
змісту: «прошу погодити мою
невикористану додаткову відпустку
згідно ст. 19 Закону України «Про
відпустки» (із змінами), одинокій
матері, терміном на 10 календарних днів
за період роботи - 2012 рік з 08.01.2014 р.;
терміном на 10 календарних днів за
період роботи - 2011 рік з 20.01.2014 р.; на 10
календарних днів за період роботи - 2010
рік з 30.01.2014 р.».

Листом №1/04-2705 від 31 грудня 2013 року
відповідач надав позивачу наступну
відповідь: «зважаючи на
неукомплектованість Відділу
спеціалістами, необхідність виконання
річної звітності по різним напрямкам
роботи, для попередження порушення
нормальної роботи відділу та надання
адміністративних послуг населення,
погодити відпустку з 08 січня 2014 року
одночасно за три роки не вбачається
можливим».

У відповідності до статті 19 Закону
України «Про відпустки» жінці, яка
працює і має двох або більше дітей
віком до 15 років, або дитину-інваліда,
або яка усиновила дитину, одинокій
матері, батьку, який виховує дитину без
матері (у тому числі й у разі тривалого
перебування матері в лікувальному
закладі), а також особі, яка взяла
дитину під опіку, чи одному із
прийомних батьків надається щорічно
додаткова оплачувана відпустка
тривалістю 10 календарних днів без
урахування святкових і неробочих днів
(стаття 73 Кодексу законів про працю
України).

Колегія суддів, аналізуючи вказану
норму права, звертає увагу на те, що
особі, визначеній статтею 19 Закону
України «Про відпустки», саме
надається щорічно відпустка
тривалістю 10 календарних днів, жодних
посилань на необхідність погодження
такої відпустки у тексті норми не
міститься.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до пункту 1 частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження дій суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
Начальником Відділу Держземагенства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області Олексієнком
Юрієм Олександровичем при наданні
відповіді на заяву від 18 грудня 2013 року
не було порушено прав позивача через
відсутність у вказаній заяві вимог про
надання щорічної додаткової
оплачуваної відпустки згідно статті 19
Закону України «Про відпустки».

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи неповно та
одностороннє дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, порушив норми матеріального
права, і тому постанову суду першої
інстанції від 02 квітня 2014 року у даній
адміністративній справі необхідно
скасувати, підстави для задоволення
заявлених позовних вимог відсутні.

Керуючись ч.3 ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Начальника Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області Олексієнка
Юрія Олександровича - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 02 квітня 2014
року у справі №208/1011/14; 2а/208/70/14 -
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 27 жовтня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна