Справа № 2а/2570/3253/2012
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/23490/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової служби України,
Державної податкової служби у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної податкової служби України,
Державної податкової служби у
Чернігівській області про скасування
наказу та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової служби
України, Державної податкової служби у
Чернігівській області, у якому просить:
скасувати Наказ Державної податкової
служби України від 21.08.2012 року № 1588-о
про його звільнення; поновити його на
посаді заступника начальника
Управління податкової міліції -
начальника слідчого відділу ДПС у
Чернігівській області з 22.08.2012 року.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 10
січня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 квітня 2013
року позов задоволений.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідачі
через свого представника звернулись до
Вищого адміністративного суду України
із касаційною скаргою, в якій просять
їх скасувати та відмовити у задоволені
позовних вимог.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу до Вищого
адміністративного суду України не
надав.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судами встановлено, що Наказом
ДПС у Чернігівській області від 22.08.2012
року № 109-о на виконання Наказу
ДПС України від 21.08.2012 року № 1588-о,
прийнятого на підставі рапорту про
звільнення за власним бажанням з 21.08.2012
року, позивача звільнено з ДПС у
Чернігівській області з посади
заступника начальника Управління
податкової міліції - начальника
слідчого відділу ДПС у Чернігівській
області, яку він обіймав з 02.02.2012 року по
21.08.2012 року, за пунктом 64 «ж» (за власним
бажанням).

Вказаний рапорт був поданий
позивачем під час перебування його у
відпустці, з якої був відкликаний 20.08.2012
року (Наказ від 20.08.2012 року № 173-В та від
29.10.2012 року № 248-В).

Задовольняючи позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій прийшли до
висновку, з чим погоджується колегія
суддів, що спірний Наказ прийнятий з
порушенням вимог чинного, на момент
виникнення правовідносин,
законодавства України, а отже підлягає
скасуванню.

Відповідно до статті 68 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України особи
рядового та начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніше, як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Згідно з підпунктом «ж» пункту 64
Положення особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас за
власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи керівництвом Державної
податкової служби у Чернігівській
області підстави написання позивачем
рапорту про звільнення не
з'ясовувались, бесіда щодо звільнення
не проводилась, поважність причин, що
перешкоджають виконанню ним своїх
посадових обов'язків, також не
з'ясовувалась.

Таким чином, дії відповідачів щодо
звільнення позивача, зі служби за
власним бажанням є неправомірними, а
отже оскаржуваний Наказ ДПС України
від 21.08.2012 року № 1588-о, яким був
звільнений позивач зі служби в запас
згідно пункту «ж» статті 64
Положення, підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
правильно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в
касаційній скарзі, висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
служби України, Державної податкової
служби у Чернігівській області
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 квітня 2013
року у справі № 2а/2570/3253/2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець