Справа № 826/7901/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7901/14
інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Громадського об'єднання «Український
суспільно-правовий рух: Демократія
через право» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Урядового
уповноваженого з питань
антикорупційної політики Чорновол
Тетяни Миколаївни, члена Тимчасової
спеціальної комісії з перевірки суддів
судів загальної юрисдикції ОСОБА_4,
члена Тимчасової спеціальної комісії з
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції ОСОБА_5, члена Тимчасової
спеціальної комісії з перевірки суддів
судів загальної юрисдикції ОСОБА_6,
члена Тимчасової спеціальної комісії з
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції ОСОБА_7, третя особа: Вища
Рада Юстиції, про визнання
протиправними та скасування
розпорядження, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Урядового уповноваженого з питань
антикорупційної політики Чорновол
Тетяни Миколаївни, члена Тимчасової
спеціальної комісії з перевірки суддів
судів загальної юрисдикції ОСОБА_4,
члена Тимчасової спеціальної комісії з
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції ОСОБА_5, члена Тимчасової
спеціальної комісії з перевірки суддів
судів загальної юрисдикції ОСОБА_6,
члена Тимчасової спеціальної комісії з
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції ОСОБА_7, третя особа: Вища
Рада Юстиції, в якому, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог,
просить: визнати протиправними та
скасувати з моменту прийняття
наказ/розпорядження Урядового
уповноваженого Чорновол Т.М., щодо
призначення членів Тимчасової комісії
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;
визнати відсутність повноважень у
членів Тимчасової комісії, а саме -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 серпня 2014 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання з'явилася
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримала та просила її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача та інші особи,
які беруть участь у справі до суду не
з'явилися, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового засідання, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу у їх відсутності, відповідно до
ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, постанова суду - без
змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, в
інтернет-мережі "Facebook", на персональній
сторінці "Люстраційного комітету"
11.04.2014 року було проведено
опублікування оголошення "Про
проведення конкурсу з підбору
кандидатів в комісію для перевірки
суддів". При цьому, в даному оголошенні
встановлено строк для подачі заявок із
біографіями до 18.04.2014 року та зазначено,
що всі заявки будуть оприлюднені і
прозоро відбудеться вибір найкращих
кандидатів. Публікації в друкованих
засобах масової інформації (газети,
журнали) не відбувалось.

Кандидатами на посади членів
Тимчасової комісії подано документи,
зокрема:

від ОСОБА_5 надано наступні документи:
довідку Департаменту
Інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України №599-20052014/00200
від 26.05.2014 року про відсутність
інформації про притягнення до
кримінальної відповідальності, не
знятої чи не погашеної судимості та
відсутність в розшуку; Витяг є Єдиного
реєстру адвокатів України від 29.05.2014
року; копію свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю від
11.11.2008 року; копію диплому серія НОМЕР_1
від 30.06.2004 року; копію паспорту; копію
трудової книжки НОМЕР_2; копію Виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(надалі - ЄДРПОУ) ФОП ОСОБА_5 від 11.07.2013
року; виписку з ЄДРПОУ на Адвокатське
бюро "ОСОБА_5" від 16.05.2014 року (т.1 а.с.231-248);

від ОСОБА_8 надано наступні документи:
довідку Департаменту
Інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України №158-28052014/00999
від 28.05.2014 року про відсутність
інформації про притягнення до
кримінальної відповідальності, не
знятої чи не погашеної судимості та
відсутність в розшуку; копію диплому
кандидата наук НОМЕР_3; копію дипломів
(серії НОМЕР_4 від 14.06.2008 року та НОМЕР_5
від 30.06.2007 року) із листками-вкладишами;
копію паспорту; копію трудової книжки
(т.2 а.с.1-20);

від ОСОБА_4 надано наступні документи:
довідку Департаменту
Інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України №341-21052014/32210
від 22.05.2014 року про відсутність
інформації про притягнення до
кримінальної відповідальності, не
знятої чи не погашеної судимості та
відсутність в розшуку; Інформаційну
довідку №45688 від 23.05.2014 року про
відсутність відомостей про
перебування в Єдиному державному
реєстрі осіб, які вчинили корупції
правопорушення; витяг з Єдиного
реєстру адвокатів України від 29.05.2014 р.;
копію диплому НОМЕР_6 від 31.03.2005 року;
копію паспорту; довідку про присвоєння
ідентифікаційного номеру; копію
трудової книжки (т.2 а.с.21-35);

від ОСОБА_7 надано наступні документи:
довідку Департаменту
Інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України №1164-22042014/00999
від 22.04.2014 року про відсутність
інформації про притягнення до
кримінальної відповідальності, не
знятої чи не погашеної судимості та
відсутність в розшуку; Інформаційну
довідку №45512 від 22.05.2014 року про
відсутність відомостей про
перебування в Єдиному державному
реєстрі осіб, які вчинили корупції
правопорушення; витяг з Єдиного
реєстру адвокатів України від 29.05.2014
року; копію Свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_7; копію диплому НОМЕР_8 від 30.06.2002
року, копію паспорту; копію трудової
книжки; Свідоцтво платника єдиного
податку (т.2 а.с.36-63);

від ОСОБА_6 надано наступні документи:
довідка Департаменту
Інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України №374-26052014/80210
від 30.05.2014 року про відсутність
інформації про притягнення до
кримінальної відповідальності, не
знятої чи не погашеної судимості та
відсутність в розшуку; Інформаційну
довідку №46049 від 27.05.2014 року про
відсутність відомостей про
перебування в Єдиному державному
реєстрі осіб, які вчинили корупції
правопорушення; копію диплому НОМЕР_9
від 30.06.2002 року; копію паспорту;
Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП
ОСОБА_6; копію трудової книжки (т.2
а.с.64-71).

05.06.2014 року відповідачем-1 затверджено
Список членів Тимчасової комісії з
перевірки суддів загальної юрисдикції,
що діятиме при Вищій раді юстиції
протягом одного року як тимчасовий
посилений захід з метою підвищення
авторитету судової влади, до якого
увійшли: ОСОБА_8, громадян України,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Харків); ОСОБА_4,
громадян України, ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.
Івано-Франківськ); ОСОБА_5, громадяни
України, ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Львів); ОСОБА_6,
громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_4 (м.
Бахчисарай, АР Крим); ОСОБА_7, громадянка
України, ІНФОРМАЦІЯ_5 (м. Лисичанськ,
Луганської області).

11.06.2014 р. Відповідачем-1 затверджено
Список членів Тимчасової комісії з
перевірки суддів загальної юрисдикції,
що діятиме при Вищій раді юстиції
протягом одного року як тимчасовий
посилений захід з метою підвищення
авторитету судової влади, до якого
увійшли: ОСОБА_4, громадян України,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Івано-Франківськ);
ОСОБА_5, громадяни України, ІНФОРМАЦІЯ_3
(м. Львів); ОСОБА_6, громадянка України,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (м. Бахчисарай, АР Крим);
ОСОБА_7, громадянка України,
ІНФОРМАЦІЯ_5 (м. Лисичанськ, Луганської
області) (т.1 а.с.143-144).

Вважаючи, вказане рішення
протиправним, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, з яким погоджується
апеляційний суд, про відмову в
задоволенні позовних вимог, при цьому
виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про
Урядового уповноваженого з питань
антикорупційної політики,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 грудня 2013 р. N 949
(в редакції Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2014 р. N 295) Урядовий
уповноважений є посадовою особою, яка
забезпечує підготовку і подання
Кабінетові Міністрів України
пропозицій щодо спрямування і
координації роботи органів виконавчої
влади із запобігання і протидії
корупції.

Пунктом 3 вказаного Положення
визначено, що Урядовий уповноважений у
своїй діяльності керується
Конституцією України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, цим Положенням.

Так, компетенцію Урядового
уповноваженого визначено у п. 4
Положення (в редакції, яка діяла на
момент вчинення оспорюваних дій),
зокрема це:

1) розроблення і внесення Кабінетові
Міністрів України пропозицій щодо
спрямування і координації роботи
органів виконавчої влади із
запобігання і протидії корупції;

2) забезпечення взаємодії Кабінету
Міністрів України з Президентом
України, Верховною Радою України,
іншими державними органами, органами
місцевого самоврядування з питань, що
належать до його компетенції;

3) подання спеціально уповноваженим
суб'єктам у сфері протидії корупції
інформації про виявлені факти, що
свідчать про корупційні
правопорушення;

4) проведення досліджень із проблем,
пов'язаних з корупцією;

5) забезпечення інформування
громадськості про свою діяльність;

6) здійснення заходів, пов'язаних із
залученням громадськості до
діяльності із запобігання і протидії
корупції, та сприяння співпраці
органів виконавчої влади з
громадськістю;

7) забезпечення розміщення в засобах
масової інформації матеріалів, що
стосуються запобігання і протидії
корупції.

Водночас 8 квітня 2014 року за N 1188-VII
прийнято Закон України «Про
відновлення довіри до судової влади в
Україні» відповідно до преамбули
якого, цей Закон визначає правові та
організаційні засади проведення
спеціальної перевірки суддів судів
загальної юрисдикції як тимчасового
посиленого заходу з використанням
існуючих процедур розгляду питань про
притягнення суддів судів загальної
юрисдикції до дисциплінарної
відповідальності і звільнення з посади
у зв'язку з порушенням присяги з метою
підвищення авторитету судової влади
України та довіри громадян до судової
гілки влади, відновлення законності і
справедливості.

Статтею 5 Закону України «Про
відновлення довіри до судової влади в
Україні» встановлено, що з метою
реалізації цього Закону утворюється
Тимчасова спеціальна комісія у складі
15 членів (ч.3 Закону).

При цьому, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 5
Закону України «Про відновлення довіри
до судової влади в Україні» Пленум
Верховного Суду України обирає до
Тимчасової спеціальної комісії п'ять
членів з числа суддів у відставці, які
протягом останніх п'яти років
перебування на посаді судді не
обіймали адміністративних посад у
судах, а також не є членами жодної
політичної партії. Урядовий
уповноважений з питань
антикорупційної політики та Верховна
Рада України призначають до Тимчасової
спеціальної комісії по п'ять членів -
представників громадськості, які є
громадянами України та мають вищу
юридичну освіту.

Тобто, вказаною нормою закону чітко
визначено, що Урядовий уповноважений з
питань антикорупційної політики
самостійно призначає до Тимчасової
спеціальної комісії п'ять членів -
представників громадськості, які є
громадянами України та мають вищу
юридичну освіту.

З матеріалів справи убачається, що
призначення членів Тимчасової комісії
відбулось шляхом затвердження
Урядовим уповноваженим Чорновол Т. М.
відповідного списку членів Тимчасової
комісії.

Щодо доводів позивача про необхідність
проведення конкурсів, обговорення з
громадськістю, офіційного
оприлюднення біографії кандидатів,
тощо при визначені Урядовим
уповноваженим кандидатів до членів
Тимчасової спеціалізованої комісії,
колегія суддів звертає увагу на те, що
ані Законом України «Про відновлення
довіри до судової влади в Україні», ані
жодним іншим нормативно-правовим актом
такі вимоги при призначенні членів
Тимчасової спеціалізованої комісії не
встановлені. Разом з тим, в
інтернет-мережі "Facebook", на персональній
сторінці "Люстраційного комітету"
11.04.2014 року було проведено
опублікування оголошення "Про
проведення конкурсу з підбору
кандидатів в комісію для перевірки
суддів".

Окремо колегія суддів звертає увагу на
те, що порядок підбору кандидатів на
посади таких членів на законодавчому
рівні не встановлено, а лише визначено,
що Урядовий уповноважений з питань
антикорупційної політики призначає до
Тимчасової спеціальної комісії п'ять
членів.

Враховуючи, що Урядовий уповноважений
у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України, актами Кабінету
Міністрів України, іншими актами
законодавства, а Положенням про
Урядового уповноваженого з питань
антикорупційної політики не
встановлено заборони самостійно
затверджувати список членів
Тимчасової комісії, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач-1,
приймаючи спірне рішення, діяв у
відповідності до норм чинного
законодавства.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
за змістом Положення (в редакції,
чинній на момент оспорюваних
правовідносин) Урядовий уповноважений
підпорядковується Кабінетові
Міністрів України, водночас вимоги
щодо погодження з останнім або
Міністерством юстиції України
кандидатів на посади членів Тимчасової
спеціальної комісії, Положення не
містить, відтак доводи апеляційної
скарги в цій частині свого
підтвердження в ході апеляційного
розгляду не знайшли.

Крім того, відповідно до ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

При цьому, в ч. 1 ст. 3 КАС України під
справою адміністративної юрисдикції
розуміється переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Під
адміністративним позовом - звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах

Положеннями ч. 1 ст. 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

КАС України не містить визначення
термінів нормативно-правовий акт та
правовий акт індивідуальної дії.

Водночас, як зазначається в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України
№781/11/13-10 від 01.06.2010 р. юридична наука
визначає, що нормативно-правові акти -
це правові акти управління, які
встановлюють, змінюють, припиняють
(скасовують) правові норми.
Нормативно-правові акти містять
адміністративно-правові норми, які
встановлюють загальні правила
регулювання однотипних відносин у
сфері виконавчої влади, розраховані на
тривале застосування. Вони
встановлюють загальні правила
поведінки, норми права, регламентують
однотипні суспільні відносини у певних
галузях і, як правило, розраховані на
довгострокове та багаторазове їх
застосування.

Другу групу актів за критерієм
юридичної природи складають
індивідуальні акти. Останні стосуються
конкретних осіб та їхніх відносин.
Загальною рисою, яка відрізняє
індивідуальні акти управління, є їх
виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня
конкретність, а саме: чітке
формулювання конкретних юридичних
волевиявлень суб'єктами
адміністративного права, які видають
такі акти; розв'язання за їх допомогою
конкретних, а саме індивідуальних,
справ або питань, що виникають у сфері
державного управління; чітка
визначеність адресата - конкретної
особи або осіб; виникнення конкретних
адміністративно-правових відносин,
обумовлених цими актами.

З'ясування цієї обставини має істотне
значення для правильного вирішення
справи, оскільки нормативно-правові
акти можуть бути оскаржені широким
колом осіб (фізичних та юридичних), яких
вони стосуються. Індивідуальні ж акти
можуть бути оскаржені лише особами,
безпосередні права, свободи чи
охоронювані законом інтереси яких
такими актами порушені.

Крім того, згідно мотивувальної
частини рішення у справі за
конституційним зверненням асоціації
"Дім авторів музики в Україні" щодо
офіційного тлумачення положень пункту
7 частини першої статті 5 Закону України
"Про судовий збір" у взаємозв'язку з
положеннями пункту "г" частини першої
статті 49 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" від 28 листопада
2013 року N 12-рп/2013 у справі N 1-17/2013,
Конституційний Суд України виходить з
того, що громадська організація може
захищати в суді особисті немайнові та
майнові права як своїх членів, так і
права та охоронювані законом інтереси
інших осіб, які звернулися до неї за
таким захистом, лише у випадках, якщо
таке повноваження передбачено у її
статутних документах та якщо
відповідний закон визначає право
громадської організації звертатися до
суду за захистом прав та інтересів
інших осіб.

Водночас, колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що позивачем не
надано доказів того, того, що він, як
громадська організація звернувся до
суду за захистом прав своїх членів, або
прав та охоронюваних законом інтересів
інших осіб, які звернулися до нього за
таким захистом, при цьому позивачем не
наведено, яких саме прав чи інтересів
охоронюваних законом порушено
відповідачем-1 при прийнятті спірного
рішення. Не надано також доказів того,
що позивач в силу своїх повноважень,
визначених у статутних документах, має
право звертатися до суду за захистом
прав та інтересів із вимогами
викладеними в даному позові.

Відтак, колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються так,
як є помилковими.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Громадського
об'єднання «Український
суспільно-правовий рух: Демократія
через право» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Урядового
уповноваженого з питань
антикорупційної політики Чорновол
Тетяни Миколаївни, члена Тимчасової
спеціальної комісії з перевірки суддів
судів загальної юрисдикції ОСОБА_4,
члена Тимчасової спеціальної комісії з
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції ОСОБА_5, члена Тимчасової
спеціальної комісії з перевірки суддів
судів загальної юрисдикції ОСОБА_6,
члена Тимчасової спеціальної комісії з
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції ОСОБА_7, третя особа: Вища
Рада Юстиції, про визнання
протиправними та скасування
розпорядження, зобов'язання вчинити
дії - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 серпня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Судді:
А.Б.Парінов

О.О.Беспалов

Повний текст виготовлено 6
листопада 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.