Справа № 810/3566/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3566/14
інстанції: Шевченко А.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства "Київ-Атлантик
Україна" до Миронівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство
"Київ-Атлантик Україна" звернулося до
суду з позовом до Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень від
29.05.2014 № та № .

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.05.2014 Миронівською ОДПІ ГУ Міндоходів
у Київській області було проведено
перевірку позивача, за результатами
якої складено Акт від 15.05.2014 №
364/22-011/22929481 "Про результати планової
виїзної перевірки Приватного
акціонерного товариства "Київ-Атлантик
Україна" (код за ) з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2012 по 31.12.2013" (далі - Акт
перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем вимог статті 138, 139
Податкового кодексу України та пункт 2
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підприємством
завищено суму витрат в загальній сумі 4
839 654 гривень, у тому числі за 3 квартал
2012 року в сумі 1 302 799 гривень, за 4
квартал 2012 року в сумі 635 655 гривень, за
2013 рік в сумі 2 901 200 гривень, що призвело
до заниження податку на прибуток в
загальній сумі всього на 958 304 гривень, у
тому числі за 3 квартал 2012 року в сумі 273
588 гривень, за 4 квартал 2012 року в сумі 133
488 гривень, за 2013 рік - 557 228 гривень та
пункту 201.6 статті 201, статті 185, статті 186,
статті 187, статті 188, статті 200
Податкового кодексу України,
підприємством завищено податковий
кредит всього у сумі 587 282 гривень, в
тому числі за грудень місяць 2012 року в
сумі 6 760 гривень, за січень місяць 2013
року в сумі 11 240 гривень, за листопад
місяць 2013 року в сумі 569 282 гривень, що
призвело до заниження суми ПДВ, яка
підлягає сплаті до бюджету за лютий
місяць 2013 року в сумі 11 240 гривень, за
листопад місяць 2013 року в сумі 569 282
гривень, та завищення суми яка підлягає
відшкодуванню з бюджету за грудень
місяць 2012 року в сумі 6 760 гривень.

На підставі Акта перевірки від 15.05.2014 №
364/22-011/22929481, Миронівською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області були
винесені податкові
повідомлення-рішення від 29.05.2014 №
за платежем по ПДВ на суму грошового
зобов'язання за основним платежем - 580
522, 00 гривень та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 290 261, 00 гривень
та від 29.05.2014 № за платежем по
податку на прибуток на суму грошового
зобов'язання за основним платежем - 958
304, 00 гривень та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 479 152, 00
гривень.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат,
зокрема, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України)

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням
платником податку на додану вартість
податкового кредиту, врегульовано ст.
198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За змістом
наведених правових норм податковий
кредит для визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином оформленими
податковими накладними та складеними
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операцій, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ПрАТ "Київ-Атлантик Україна" мало
фінансового-господарські відносини з
ТОВ "Укр Мед Експорт" по придбанню зерна
- сої, відповідно до умов договору № Р
137212 від 30.10.2013. Ця продукція
придбавалась позивачем з метою
виконання експортних контрактів,
укладених підприємством (одним із
видів діяльності позивача є здійснення
оптової торгівлі зерном: КВЕД 46.21, який
включено до переліку видів діяльності
Підприємства у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців).

Позивачем до перевірки надавалися
наступні документи: договір на купівлю
зерна, податкові накладні, накладні та
акти виконаних робіт,
товарно-транспортні накладні, платіжні
доручення.

Факт купівлі вищезазначених товарів
(сої) та реального настання правових
наслідків у правовідносинах
підтверджується видатковими та
податковими накладними, копії яких
наявні в матеріалах справи.

Згідно умов договору № Р 137212 від 30.10.2013
(пункт 1.1), доставку товару на склад
Підприємства здійснювали перевізники
постачальника (ТОВ "Укр Мед Експорт").

Заїзд транспортних засобів на
територію підприємства і приймання
товару підтверджується Журналом
реєстрації зважування вантажів на
автомобільних вагах за період 01.11.2013 -
30.11.2013 та картками аналізу якості зерна,
а також актами здачі-приймання робіт
щодо робіт, які надавались
Підприємством по договору для
приймання товару.

Позивач розрахувався з постачальником
за сою, що підтверджується платіжними
дорученнями та не заперечувалося
відповідачем в Акті перевірки.

Крім того, я зазначено судом першої
інстанції, позивач купував товар (сою)
для виконання своїх експортних
контрактів, зокрема, на виконання
контрактів № С76/13 від 08.11.2013 та № С61/13
від 16.10.2013. Поставка товару згідно з
цими контрактами здійснювалась
залізницею, що підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
(відповідними накладними) та
експортними деклараціями: ВМД № 004135
від 28.12.2013 в кількості 382, 900 т.; ВМД № 004134
від 28.12.2013 в кількості 505, 3 т.; ВМД № 004133
від 28.12.2013 в кількості 178, 020 т.

Також позивач мав
фінансово-господарські відносини з ФОП
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) з питань надання
послуг з пошуку покупців та укладенню
договорів на продаж запчастин та
обладнання до сільськогосподарської
техніки. Надання таких послуг
здійснювалось згідно з рамковим
договором від 18.04.2012 № 8121/072-18. Одним із
видів господарської діяльності
Товариства є торгівля (КВЕД 47.19), в тому
числі продаж запчастин та обладнання
до сільськогосподарської техніки.

В Акті виконаних робіт (Акт № 1
взаєморозрахунків по послугах від
15.08.2012 до Договору про надання послуг №
8128/072-18 від 18.04.2012) зазначено, що
Виконавцем (ФОП ОСОБА_3) на виконання
умов договору знайдено потенційного
покупця на сільськогосподарську
техніку "Жатка Саsе НАJ 304317" в кількості 1
штука. Зазначений акт складений та
відповідає вимогам бухгалтерського та
податкового обліку, аргументованих
заперечень до нього податковим органом
не надано.

В той же час, відповідач безпідставно
зазначив, що в даному акті виконаних
робіт відсутні такі реквізити, як
кількість наданих послуг, їх ціна, а
послуги надані не в повному обсязі,
адже вартість послуг у розмірі 36 750
гривень зазначена в акті та описано
обсяг наданих послуг (які саме послуги
надавались). Результатом надання цих
послуг є фактична поставка товару
"Жатка Саsе НАJ 304317" в кількості 1 штука
на загальну вартість 160 000, 00 гривень,
здійснена покупцю ПП "Березівське-58",
, що підтверджується
видатковою накладною від 23.05.2012 №
СВ-003725 та довіреністю на отримання ТМЦ
№ 12 від 18.05.2012, виданої на ОСОБА_4.

Позивач розрахувався з ФОП ОСОБА_3 за
надані послуги, що підтверджується
платіжними дорученням № 6114 від 16.08.2012.

Щодо взаємовідносин позивача з ФОП
ОСОБА_5, суд зазначає наступне.

ПрАТ "Київ-Атлантик Україна" мало
фінансово-господарські відносини з ФОП
ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3) з питання надання
юридичних та консультаційних послуг
згідно з договором № б/н від 14.09.2012.

На виконання умов цього договору ФОП
ОСОБА_5 надавав консультаційні послуги
та здійснював заходи по отриманню
дозволу Антимонопольного комітету
України (надалі - АМК) на концентрацію
пов'язаних відносинами контролю з
Товариством осіб, відповідно до
законодавства України, а також надав
роз'яснення щодо запланованої
концентрації пов'язаних осіб з
урахуванням отриманого дозволу АМК,
отримував інформацію від пов'язаних
осіб Товариства щодо набуття ними
частки Атлантик Агро Холдінг АпС, яка є
100% учасником Товариства.

Зокрема, дозвіл АМК був отриманий на
здійснення запланованої концентрації
(придбання) частки у статутному
капіталі Атлантик Агро Холдінг АпС у
розмірі 50% компанією "АГ Девелоперз АпС"
у компанії "ДУІ Холдінг А/С".

На підтвердження факту надання послуг
складено: акти здачі-прийому виконаних
робіт № 1 від 15.10.2012, № 2 від 14.11.2012 та
фінального акту здачі-прийому
виконаних робіт б/н від 26.11.2012, а також
звіт б/н від 26.11.2012. За результатами
надання послуг отримано дозвіл
(рішення) АМК на концентрацію № 852-р від
21.11.2012.

ПрАТ "Київ-Атлантик Україна"
розрахувалось з вищезазначеним
контрагентом повністю, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 8338 від 15.10.2012, № 9622 від
15.11.2012 і № 10268 від 03.12.2012. Вказані послуги
були використані в процесі
забезпечення господарської діяльності
позивача.

Щодо взаємовідносин позивача з
компанією Бі. Сі. Томс енд Ко
(нерезидент), слід зазначити наступне.

ПрАТ "Київ-Атлантик Україна" мало
фінансово-господарські відносини з
фірмою "Бі. Сі. Томс енд Ко" (нерезидент,
що розташований на території Великої
Британії).

Ця фірма надавала консультаційні
послуги згідно з договором про надання
юридичних і консультаційних послуг №
КА/LО/001 від 22.08.2012, а саме: юридичний
аналіз на предмет відповідності
європейському законодавству
корпоративної структури та
документації, що стосуються
запланованої зміни корпоративної
структури суб'єктів господарювання та
випуску облігацій Товариством та
пов'язаними з ним особами у зв'язку з
можливим проведенням ІРО Товариства на
ринках Європейського Союзу; проведення
юридичного аналізу щодо чинного
європейського законодавства у сфері
корпоративних відносин; вивчення
корпоративної структури компанії на
предмет її відповідності
європейському законодавству;
проведення юридичного аналізу та
підготовка Меморандуму
(консультаційного висновку) щодо
укладення та підписання Договору
Поруки Товариством (у формі проекту
Договору Поруки); проведення
юридичного аналізу правових аспектів
притаманних Договору Поруки та проблем
сумісності українського та
англійського права; юридичний аналіз
та внесення необхідних змін до
Договору Поруки, відповідно до якого
Поручитель забезпечує виконання
емітентом своїх зобов'язань по випуску
облігацій; підготовка проектів
договору купівлі-продажу облігацій та
договору про заснування трасту; аналіз
Проспекту емісії облігацій на предмет
її відповідності вимогам податкового
та валютного регулювання та аналіз
потенційних ризиків в даному
Проспекті.

Факт надання вищезазначених послуг,
серед іншого, підтверджується
первинними документами, а саме актами
наданих послуг, копії яких наявні в
матеріалах справи.

Позивач у повному обсязі розрахувався
за надані послуги, що підтверджується
платіжними дорученнями № 18327720/А від
21.09.2012 та № 31209924/А від 27.12.2012, а також
платіжними дорученнями в іноземній
валюті № 38 від 20.09.2012 та № 67 від 27.12.2012.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Бі.
Сі. Томс енд Ко", слід зазначити
наступне.

Даний контрагент на підставі договору
№ КА/КО/001 від 22.08.2012 надавав
консультаційні послуги з таких питань:
надання консультацій та підготовка
юридичних висновків стосовно
приведення у відповідність до
європейських стандартів корпоративної
структури Товариства з урахуванням
вимог українського законодавства з
метою проведення запланованого ІРО
Товариства, а також випуску облігацій
пов'язаними особами та/або залучення
іншого фінансування на європейських
ринках; проведення базового
(скороченого) правового аудиту прав
власності, договорів оренди тощо та
подальше проведення повного аудиту та
підготовка юридичних висновків тощо з
метою надання допомоги при проведені
запланованого ІРО Товариства, а також
випуску облігацій та/або залучення
іншого фінансування на європейських
ринках; редагування та доопрацювання
Договору Поруки спільно із "Бі. Сі. Томс
енд Ко" (нерезидентом).

Факт надання вищезазначених послуг,
серед іншого, підтверджується
первинними документами, а саме: актом
наданих послуг № 1КА/КО/001 від 22.08.2012 та
звітом про надані послуги від 29.12.2012.

Позивач розрахувався за надані
послуги, що підтверджується платіжними
дорученнями № 173 від 11.12.2012, № 268 від
18.12.2012, № 300 від 19.12.2012, № 334 від 20.12.2012.

Щодо взаємовідносин позивача з
компанією "Девід Д. Свірі і Сини
Інтернешнл, Лтд", суд зазначає наступне.

Компанія "Девід Д. Свірі і Сини
Інтернешнл, Лтд", що діє згідно з
законодавством США, на підставі
договору надавав консультаційні та
бухгалтерські послуги щодо підготовки
звітів про доходи та витрати та іншої
фінансової звітності згідно
міжнародних стандартів
бухгалтерського обліку, підготовка
необхідної інформації для акціонерів
та учасників Товариства, ведення
переговорів з потенційними покупцями
облігацій Товариства, підготовка
попередніх рекомендацій щодо
можливого розміщення цінних паперів
Товариства, аналіз фондового ринку на
Лондонській біржі, внесення змін до
інформаційного Меморандуму у зв'язку з
переоцінкою Товариства, які є
необхідними для залучення фінансових
ресурсів з метою забезпечення
господарської діяльності позивача, а
також для надання звітності учасникам
(акціонерам) Товариства.

Факт купівлі вищезазначених послуг
підтверджується наступними первинними
документами: актом надання послуг від
31.01.2012 № 482-01 на суму 93 750, 00 доларів США,
що в еквіваленті у гривні складає 749 034,
38 гривень та актом надання послуг від
31.05.2012 № 482-05 на суму 64 687, 50 доларів США,
що в еквіваленті у гривні складає 517 014,
84 гривень.

Вищезазначені послуги надавались на
виконання умов договору № 482/012-18 від
04.01.2012. Підприємство розрахувалось за
наданні послуги, що підтверджується
платіжними дорученнями № 11474491/А від
01.08.2012, № 20404494/А від 08.10.2012, № 15226777/А від
30.08.2012 та платіжними дорученнями в
іноземній валюті № 29 від 01.08.2012, № 42 від
05.10.2012, № 32 від 30.08.2012.

Надані позивачем первинні документи,
відповідають вимогам передбачених ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
України».

Незважаючи на наявність вищевказаних
документів відповідачем в акті
перевірки зроблено формальний
висновок про нереальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, оскільки при
перевірці, первинним документам, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій позивача з
вказаними контрагентами, юридична
оцінка не надавалась, а висновки
ґрунтувались лише відповідно до
обставин зазначених в інших Актах
перевірки контрагентів позивача.

Також, колегія суддів зазначає, що
законодавством України на одну із
сторін цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма виконавцями,
постачальниками по ланцюгу постачання
вимог законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
виконавців, постачальників у ланцюгу
постачання або через відсутність
висновків зустрічних перевірок,
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
декларування валових витрат та права
на податковий кредит з податку на
додану вартість, яке виникло в
результаті сплати податку на додану
вартість при придбанні товарів (робіт,
послуг).

На момент складання податкових
накладних контрагенти позивача були
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, а також зареєстровано
платником податку на додану вартість
відповідно до чинного законодавства, з
урахуванням чого суд приходить до
висновку про наявність у зазначених
осіб права на складання податкових
накладних.

Аналіз наданих позивачем первинних
документів свідчить про дотримання
позивачем спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту по операціям з
контрагентами які були предметом
перевірки.

Таким чином, відповідачем всупереч ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не доведено
належним чином правомірності
податкових повідомлень-рішень,
прийнятих на підставі недостатньо
обґрунтованих висновків про
відсутність реального характеру
господарських взаємовідносин позивача
з його контрагентами.

Зважаючи на викладене та виходячи із
принципу превалювання сутності над
формою, який полягає в тому, що операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми, колегія суддів
констатує, що позивач діяв у межах
визначених податковим законодавством,
а відтак у податкового органу були
відсутні підстави для визначення
позивачу спірних грошових зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.