Справа № 2а-9338/11/1916
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
Справа № 9104/109681/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р.В., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 17 травня 2011
року по справі № 2а-9338/11/1916 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації, відділу освіти
Чортківської районної державної
адміністрації про зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
доплати,

УСТАНОВИВ:

14 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації,
відділу освіти Чортківської районної
державної адміністрації про
зобов'язання перерахувати та виплатити
доплату як особі, яка працює на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, допомогу у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства в розмірі 30 процентів від
мінімальної заробітної плати, а також 3%
річних від простроченої суми за кожен
календарний місяць відповідно до ст.37,39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст.625 Цивільного кодексу
України за період з 14 жовтня 2010 року.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 17
травня 2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано відділ освіти
Чортківської районної державної
адміністрації здійснити позивачу
нарахування доплати у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати
щомісячно, як особі, що працює на
території посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 14 жовтня 2010
року з урахуванням виплачених сум та
подати розрахункові документи щодо
такого нарахування до Управління праці
та соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації здійснити виплату
позивачу доплати за поданими відділом
освіти Чортківської районної
державної адміністрації
розрахунковими документами у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
як особі, яка працює на території
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" починаючи з
14 жовтня 2010 року з врахуванням
виплачених сум. Виплату заборгованої
доплати зобов'язано здійснити за
місцем роботи позивача.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
подало апеляційну скаргу, в якій
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснювалось в розмірах,
передбачених законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік та постановами
Кабінету Міністрів України, в межах
передбачених на це видатків.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач працює в ЗОШ №4, смт.Заводське
Чортківського району Тернопільської
області, тобто на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст.37 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, зокрема тим,
що проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати.

Колегія суддів зазначає, що оскільки
позивач проживає на території, яка не
відноситься до населених пунктів,
жителям яких передбачено виплату
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, то
позовні вимоги в частині нарахування
та виплати вказаної допомоги є
безпідставними.

Згідно із ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення - в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, передбачена доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Всупереч вимогам статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
доплати до заробітної плати проведено
у фіксованому розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати, як
того вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням наведеного та виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що при визначенні
розміру доплати позивачу застосуванню
підлягає ст. 39 Закону «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.09.2005р. №936 затверджений «Порядок
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Порядок), який визначає механізм
використання, обліку, звітності і
контролю за використанням коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
головним розпорядником яких є
Мінпраці.

Відповідно до п.5 Порядку, соціальні
доплати, передбачені ст.39 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
проводяться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями відповідно
до розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці.

Положеннями п.6 Порядку передбачено, що
підприємства реєструються
уповноваженим органом, для чого
подають не пізніше ніж за два місяці до
початку кожного бюджетного року
відомості про підприємство з
визначенням кількості постраждалих
осіб за категоріями отримувачів
компенсацій та допомоги певних видів
за формою, затвердженою Мінпраці, і
списки громадян із зазначенням
прізвища, імені та по батькові,
категорії, серії та номера посвідчення,
місця реєстрації, ідентифікаційного
номера. До 25 числа місяця, за який
здійснюється нарахування,
підприємства подають до
уповноваженого органу документи щодо
розрахункових витрат, пов'язаних з
виплатою компенсацій та допомоги
певних видів, за затвердженою Мінпраці
формою та реєстр отримувачів
компенсаційних виплат і допомоги
певних видів, де зазначаються прізвище,
ім'я та по батькові, категорія, номер
посвідчення, ідентифікаційний номер,
відомості про нараховані виплати, суму
компенсацій та вид допомоги. Керівники
підприємств несуть персональну
відповідальність за своєчасність
подання розрахункових документів до
уповноваженого органу та правильність
призначення і нарахування
компенсаційних виплат та допомоги
певних видів.

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
відповідних видатків, що провадяться в
установленому законодавством порядку.

Таким чином, Управління праці та
соціального захисту населення
відшкодовує підприємствам, установам
та організаціям, які зареєстровані та
заходяться в нього на обліку, доплати,
які вони проводять своїм працівникам
за роботу на території радіоактивного
забруднення, а не особисто позивачу,
який не перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення та жодних доплат за
роботу на території радіоактивного
забруднення особисто від Управління
праці та соціального захисту населення
не отримує.

Встановивши обставини справи,
апеляційний суд приходить до
переконання, що Управління праці та
соціального захисту населення не може
відповідати за заявленими вимогами
позивача щодо стягнення сум доплати як
громадянину, який працює на території
радіоактивного забруднення відповідно
до ч.1 ст.39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", оскільки фактично
зазначена сума повинна сплачуватись
підприємством, де працює позивач.

Слід зазначити, що звернення особи за
захистом порушеного права у сфері
публічно-правових відносин з
зазначенням способу, який, на думку
суду, не призводить до захисту права, не
може бути підставою для відмови в
позові, тобто в захисті права, що
порушується. Суд, встановивши
порушення вимог законодавства, має
захистити права та охоронювані законом
інтереси, самостійно обравши спосіб,
який би гарантував дотримання і захист
прав, свобод, інтересів від порушень з
боку суб'єктів владних повноважень,
коли ці порушення ще не припинені
(ст.ст.7,8,11, ч.4 ст.112, ст.162 КАС України).

Тому, для повного захисту прав, свобод
та інтересів позивача, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зобов'язати відділ освіти Чортківської
районної державної адміністрації
провести позивачу нарахування доплати
до у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати починаючи з 14 жовтня
2010 року та подати розрахункові
документи щодо такого нарахування до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації,
якому слід перевірити, провести
реєстрацію та облік розрахунку відділу
освіти Чортківської районної
державної адміністрації та подати
органу Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
видатків для виплати позивачу доплати
як особі, яка працює на території
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного
починаючи з 14 жовтня 2010 року.

Посилання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Помилковим є посилання позивача на
ст.625 ЦК України, оскільки відповідно до
цієї статті, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Однак, у даному випадку
спірні правовідносини між сторонами у
справі виникли не з договірних
грошових зобов'язань, а тому норми
Цивільного кодексу України в частині
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання боржника перед
кредитором не можуть застосовуватися.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, тому апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 17
травня 2011 року скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Зобов'язати відділ освіти Чортківської
районної державної адміністрації
провести ОСОБА_1 нарахування доплати у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати відповідно до ст.39 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" починаючи з
14 жовтня 2010 року до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин з врахуванням
виплачених сум та подати розрахункові
документи щодо такого нарахування до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації
Тернопільської області.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
перевірити, провести реєстрацію та
облік розрахунку відділу освіти
Чортківської районної державної
адміністрації та подати органу
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення видатків для
виплати ОСОБА_1 доплати у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати як
особі, яка працює на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, починаючи з 14 жовтня 2010 року
до виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин з
врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
постанови сторонам та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р.В. Кухтей

І.О. Яворський