Справа № 810/4654/13-а
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/52/14

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України
у м. Славутичі Київської області про
визнання незаконним та скасування
рішення за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що з 19 грудня 2001 року позивач
є фізичною особою-підприємцем,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та відповідно до частини
4 статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати єдиного внеску як пенсіонер
за віком (підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 12
серпня 2009 року), у зв'язку з чим
оскаржувана вимога управління
Пенсійного фонду України у м.
Славутичі Київської області від 5
червня 2013 року № Ф 383 про встановлення
недоїмки зі сплати єдиного внеску за 2012
рік в розмірі 4572,42 грн підлягає
скасуванню. Просив поновити строк
звернення до суду; визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Славутичі Київської області; скасувати
вимогу управління Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області про сплату боргу № Ф 383 від 5
червня 2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Славутичі Київської області щодо
нарахування фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 суми недоїмки по єдиному внеску.
Скасовано вимогу управління
Пенсійного фонду України у м.
Славутичі Київської області про сплату
боргу від 5 червня 2013 року № Ф 383, якою
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
визначено до сплати заборгованість по
єдиному внеску у розмірі 4572,42 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Славутичі Київської області залишено
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області, судами
неповне з'ясування обставин, які мають
значення у справі, та порушення норм
чинного матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до неправильного вирішення
даного спору, відповідач просить
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та прийняти
нове судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено, що позивач ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Славутинської міської ради
Київської області 19 грудня 2001 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 12 липня
2013 року серії АЖ №852563. Позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС категорії
2 згідно свідоцтва серії НОМЕР_3,
виданого 20 жовтня 2004 року. З 2009 року
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області й
отримує пенсію ні віком, призначену на
пільгових умовах зі зниженням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2,
виданим 12 серпня 2009. З 2011 року ОСОБА_1
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
копіями Свідоцтв платника єдиного
податку серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5. 5
червня 2013 року управлінням Пенсійного
фонду України у м. Славутичі Київської
області сформовано вимогу про сплату
позивачем боргу № Ф 383 на суму 4572,42 грн,
яку нараховано за 2012 рік.

В доводах апеляційної та касаційної
скарг управління Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області вказує, що позивач є
пенсіонером та отримує пенсію за
віком, призначену на підставі статті
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із
застосуванням статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та не є пенсіонером за віком у
розумінні пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а тому є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і від його
сплати не звільняється.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI.

Відповідно до положення пункту 2
частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VI платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

6 серпня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 7
липня 2011 року № 3609VI, яким статтю 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
доповнено частиною 4, в якій зазначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, за змістом цієї норми
фізичні особи?підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати єдиного внеску
за себе, за умови, якщо такі особи є
пенсіонерами за віком (незалежно від
того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням віку) та отримують
відповідно до закону пенсію.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зазначено, що у разі якщо особа має
право на отримання пенсії, щомісячного
грошового утримання, зокрема й
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
або їм надається право на одержання
пенсії на підставах, передбачених цим
Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», в редакції чинній на час
виникнення спірних відносин,
передбачено наступні види пенсій:
трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років;
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», які
набрали чинності 6 серпня 2011 року),
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
для громадян України встановлений
загальний пенсійний вік, з настанням
якого вони можуть претендувати на
виплату пенсії за віком. Відповідно до
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У зв'язку з викладеним особи, яким
призначені пенсії зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», є пенсіонерами за віком, і
це відповідає Прикінцевим положенням
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Таким чином, фізичні
особи-підприємці, які отримують
зазначену пенсію і які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», проте не
позбавлені права сплачувати цей внесок
на добровільній основі.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 15 квітня 2014 року №21-25а14.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Славутичі Київської області залишити
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.