Справа № 2а-14381/11/2670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Генеральної прокуратури України,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури
України, Генерального прокурора
України, треті особи - Державна
виконавча служба України, Міністерство
юстиції України, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ОСОБА_3 (далі -
Позивач-1, ОСОБА_3.) та ОСОБА_4 (далі -
Позивач-2, ОСОБА_4.) звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Генеральної
прокуратури України (далі -
Відповідач-1, ГПУ) про визнання
протиправними дій ГПУ щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 від 31.08.2010 року №9 директору
Департаменту ДВС України Міністерства
юстиції України Стадніку Г.В. та
зобов'язання Відповідача-1 вирішити
питання про повторний розгляд скарги
Позивачів шляхом винесення рішення
відповідно до вимог ст. 97 КПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.03.2011 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі № 2а-3674/11/2670.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2011 року
апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.03.2011 року по
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Генеральної прокуратури України про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - задоволено
частково. Ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.03.2011 року в частині вимог про визнання
протиправними дій Генеральної
прокуратури України щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_4, ОСОБА_3
від 31.08.2010 року вх. № 9, поданої згідно
ст. 97 КПК України, адресованої
Генеральному прокурору України для
розгляду Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. - скасовано частково. Справу №
2-а-3674/11/2670 в цій частині направлено до
суду першої інстанції для продовження
її розгляду, в іншій частині ухвала про
відмову у відкритті провадження
залишена в силі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.10.2011 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 2а-14381/11/2670 в
частині позовних вимог щодо визнання
протиправними дій Генеральної
прокуратури України щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_4, ОСОБА_3
від 31.08.2010 року вх. № 9, поданої згідно
ст. 97 Кримінально-процесуального
кодексу України (далі - КПК України),
адресованої Генеральному прокурору
України для розгляду Заступнику
Міністра юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В.

Ухвалою суду першої інстанції від
19.12.2011 року залучено до участі у справі
у якості другого відповідача
Генерального прокурора України (далі -
Відповідач-2, Генпрокурор), а також
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору - Державну виконавчу
службу України (далі - Третя особа-1),
Міністерство юстиції України (далі -
Третя особа-2).

Відтак, з урахуванням уточнених
позовних вимог Позивачі просили:

1) врахувати і застосувати при розгляді
справи та винесенні судових рішень
верховенство права, вимоги ст. 8, ч. 1 ст.
9, ст. 22, ст. 68 Конституції України, п. 1 ст.
6, ст. 13, ст. 46 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод, ст. 26,
27 Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 15, 19 Закону
України "Про міжнародні договори", ст. 6,
7 Закону України "Про
правонаступництво";

2) визнати протиправними дії та
бездіяльність Генеральної прокуратури
України, що проявились в нерозгляді та
перенаправленні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4
від 31.08.2010 року № 9, поданої згідно ст. 97
КПК України та адресованої
Генеральному прокурору України для
розгляду Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В.;

3) визнати протиправною бездіяльність
Генеральної прокуратури України щодо
відсутності належного контролю за
дотриманням та виконанням
доручення/вимоги заступника
Генерального прокурора України
В.Кудрявцева від 06.09.2010 року № 05/2/3-7209-07
заступником Міністра юстиції -
директором Департаменту ДВС Стадніком
Г.В.;

4) визнати протиправною бездіяльність
Генеральної прокуратури України по
непритягненню до передбачуваної
законом відповідальності за
невиконання без поважних причин
законних вимог/доручення заступника
Генерального прокурора України
В.Кудрявцева від 06.09.2010 року № 05/2/3-7209-07;
доручення від 28.08.2008 року № 05/2/3-7209-07
першого заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; доручення від 29.09.2009 року №
05/2/3-7209-07 заступника Генерального
прокурора України С.Винокурова.;

5) визнати протиправними всі дії,
рішення та бездіяльність Генеральної
прокуратури України щодо не розгляду
та перенаправлення листом - дорученням
від 28.08.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
29.09.2009 року № 05/2/3-7209-07 заступника
Генерального прокурора України
С.Винокурова; листом - дорученням від
07.09.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
14.12.2009 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
31.12.2009 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
04.06.2010 року № 07/1/1-11224-07 в.о. начальника
ГПУ Р.Романчук; листом - дорученням від
23.06.2010 року № 07/2/1-р в.о. начальника ГУ
нагляду за додержанням законів щодо
прав і свобод та захисту інтересів
держави ГПУ О. Онищенко; листом -
дорученням від 19.03.2010 року № 05/2/3-7209-07
першого заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
12.04.2010 № 05/2/3-7209-07 першого заступника
начальника ГУ представництва в суді,
захисту інтересів громадян та держави
при виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
09.09.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 19.01.2011 року №
05/2/3-7209-07 в.о. начальника відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ В. Новікова; листом від 28.04.2011
року № 05/2/3-7209-07 начальник відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ Ю. Цигана всіх заяв, скарг
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії, рішення та
бездіяльність посадових і службових
осіб Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Урядового Уповноваженого у
справах Європейського суду з прав
людини Ю.Є. Зайцева до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України,
Заступнику Міністра юстиції України -
директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ;

6) визнати необґрунтованим,
безпідставним, протиправним та
скасувати рішення від 23.09.2011 року №
05/2/3-7209-07 начальника ГУ представництва в
суді, захисту інтересів громадян та
держави при виконанні судових рішень О.
Кучера як таке, що не стосується
відповідей/рішення від 26.04.2011 року №
05/2/3-7209-07 заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян і держави при
виконанні судових рішень ГПУ М.
Банчука, від 12.05.2011 року № 05/2/3-7209-07
начальника управління організації
представництва ГПУ І. Суховетрука;

7) визнати необґрунтованою,
протиправною та скасувати
відповідь/рішення від 05.09.2011 року №
05/2/3-7209-07 заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян і держави при
виконанні судових рішень ГПУ М. Банчука
при неналежному та необґрунтованому
розгляді скарги № 2гпу ОСОБА_3, ОСОБА_4
від 08.08.2011 року вх. № 14;

8) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України повторно розглянути скаргу
ОСОБА_3, ОСОБА_4 № 2гпу від 08.08.2011 року вх.
№ 14 та скаргу № 3гпу від 20.09.2011 року вх.
№ 29, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" шляхом
винесення протесту та порушення у
встановленому законом порядку
кримінальної справи, дисциплінарного
провадження та провадження про
адміністративне правопорушення,
надання припису про усунення порушень
закону, внесення подання до
Міністерства юстиції України, ДВС
України, КМУ про усунення порушень
закону та умов, що сприяли, та скасувати
рішення;

9) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України вжити заходів та прийняти
рішення щодо усунення причини та умов,
які сприяли порушенням прав та
законних інтересів ОСОБА_3, ОСОБА_4 при
довготривалому та безпідставному
невиконанню КМУ, Міністерством
юстиції України, Департаментом ДВС
Міністерства юстиції України, ДВС
України в повному та фактичному обсязі
рішення Європейського суду з прав
людини від 15.02.2007 року № 25476/02 по справі
"ОСОБА_3 проти України" шляхом внесення
подання, протесту, припису по/для
скасування постанови державного
виконавця Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України від 20.12.2007
року про закінчення виконавчого
провадження № 4529908 та доплати ОСОБА_3
недоплачених коштів з присуджених 1700
євро;

10) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України вжити заходів прокурорського
реагування та вирішити питання про
розгляд звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
випливають із загальновизнаних норм
міжнародного права, ст. 1, 13, 46 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод, ст. 26, 27
Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 1, 16, 19 Закону
України "Про міжнародні договори" при
довготривалому та безпідставному
невиконанні в повному та фактичному
обсязі рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 по
справі "ОСОБА_3 проти України",
фальсифікації, знищенні, вилученні
процесуальних документів з матеріалів
ВП № 4529908 та неправильної конвертації і
невиплати в повному обсязі 1700 євро по
вказаному рішенню суду;

11) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України розглянути скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 від 31.08.2010 року № 9, скаргу ОСОБА_4
від 03.09.2010 року № 6, заяву ОСОБА_4 від
06.04.2010 року № 8, скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3
від 12.01.2011 року № 19, які були
перенаправлені до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України,
Заступнику Міністра юстиції України -
директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ шляхом прийняття подання,
протесту, припису;

12) заборонити Генеральній прокуратурі
України, не розглядаючи звернення
ОСОБА_3, ОСОБА_4, перенаправляти їх до
інших державних органів;

13) суду прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання, непорушення,
поновлення, захист та відновлення на
стільки на скільки це можливо
порушених, не визнаних, оспорюваних
прав та інтересів ОСОБА_3, ОСОБА_4 через
протиправні рішення, дії та
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень Генеральної прокуратури
України, що проявилися в нерозгляді
заяв, скарг до Міністерства юстиції
України, Департаменту ДВС Міністерства
юстиції України, Заступнику Міністра
юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В. та до КМУ;

14) винести окрему ухвалу для вжиття
заходів щодо усунення причин та умов,
що сприяли порушенню законів;

15) відшкодувати судові витрати;

16) встановити судом спосіб та порядок
виконання судового рішення;

17) зобов'язати судом відповідача надати
звіт про виконання постанови суду.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.08.2014 року закрито
провадження у справі в частині
позовних вимог про: зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
повторно розглянути скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 № 2гпу від 08.08.2011 року вх. № 14 та
скаргу № 3гпу від 20.09.2011 року вх. № 29,
відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру» шляхом винесення
протесту та порушення у встановленому
законом порядку кримінальної справи,
дисциплінарного провадження та
провадження про адміністративне
правопорушення, надання припису про
усунення порушень закону, внесення
подання до Міністерства юстиції
України, ДВС України, КМУ про усунення
порушень закону та умов, що сприяли та
скасувати рішення; зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України вжити
заходів та прийняти рішення щодо
усунення причини та умов, які сприяли
порушенням прав та законних інтересів
ОСОБА_3, ОСОБА_4 при довготривалому та
безпідставному невиконанню КМУ,
Міністерством юстиції України,
Департаментом ДВС Міністерства
юстиції України, ДВС України в повному
та фактичному обсязі рішення
Європейського суду з прав людини від
15.02.2007 року № 25476/02 по справі «ОСОБА_3
проти України» шляхом внесення
подання, протесту, припису по/для
скасування постанови державного
виконавця Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України від 20.12.2007
року про закінчення виконавчого
провадження № 4529908 та до сплати ОСОБА_3
недоплачених коштів з присуджених 1700
євро; зобов'язання Генеральної
прокуратури України, Генерального
прокурора України вжити заходів
прокурорського реагування та вирішити
питання про розгляд звернень ОСОБА_3,
ОСОБА_4, що випливають із
загальновизнаних норм міжнародного
права, ст. ст. 1, 13, 46 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод,
ст. 26, 27 Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 1, 16, 19 Закону
України «Про міжнародні договори» при
довготривалому та безпідставному не
виконанні в повному та фактичному
обсязі рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 по
справі "ОСОБА_3 проти України",
фальсифікації, знищенні, вилученні
процесуальних документів з матеріалів
ВП № 4529908 та неправильної конвертації і
невиплати в повному обсязі 1700 євро по
вказаному рішенню суду; зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
розглянути скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 від
31.08.2010 року № 9, скаргу ОСОБА_4 від 03.09.2010
року № 6, заяву ОСОБА_4 від 06.04.2010 року №
8, скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3 від 12.01.2011 року
№ 19, які були перенаправлені до
Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ шляхом прийняття подання,
протесту, припису.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.08.2014 року позовні вимоги задоволено
частково: визнано протиправною
бездіяльність Генеральної прокуратури
України, що проявилась в
перенаправленні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4
від 31.08.2010 року № 9, поданої згідно ст. 97
КПК України та адресованої
Генеральному прокурору України для
розгляду Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В.; визнано протиправною
бездіяльність Генеральної прокуратури
України щодо перенаправлення листом
від 28.08.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 29.09.2009 року №
05/2/3-7209-07 заступника Генерального
прокурора України С.Винокурова; листом
від 07.09.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 14.12.2009 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 31.12.2009 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - доручення від
04.06.2010 року № 07/1/1-11224-07 в.о. начальника
ГПУ Р.Романчук; листом - доручення від
23.06.2010 року № 07/2/1-р в.о. начальника ГУ
нагляду за додержанням законів щодо
прав і свобод та захисту інтересів
держави ГПУ О. Онищенко; листом від
19.03.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 12.04.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 09.09.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 19.01.2011 року №
05/2/3-7209-07 в.о. начальника відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ В. Новікова; листом від 28.04.2011
року № 05/2/3-7209-07 начальник відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ Ю. Цигана всіх заяв, скарг
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії, рішення та
бездіяльність посадових і службових
осіб Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Урядового Уповноваженого у
справах Європейського суду з прав
людини Ю.Є. Зайцева до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України,
Заступнику Міністра юстиції України -
директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачами
необґрунтовано було здійснено
перенаправлення звернень позивачів до
керівників державної виконавчої
служби України, оскільки скарги
стосувалися саме працівників таких
органів. Відмовляючи у задоволенні
решти позовних вимог, суд першої
інстанції зазначив, що питання про
притягнення до адміністративної
відповідальності не належить до
компетенції окружних адміністративних
судів, листи не можуть бути предметом
оскарження, а позовні вимоги на
майбутнє не можуть бути задоволені з
огляду на відсутність доказів
можливості порушення прав особи.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою: у задоволенні позовних
вимог про визнання протиправним
рішення ГПУ щодо направлення 28.04.2011
року листом №05/2/3-7209-07 Міністру юстиції
України скарг позивачів відмовити;
решту позовних вимог залишити без
розгляду; в іншій частині судове
рішення залишити без змін. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Наголошує на
помилковому висновку суду про
можливість застосування до одних і тих
самих правовідносин різних за своєю
суттю нормативних актів, а також на
тому, що перенаправлення скарг для
розгляду іншому уповноваженому органу
не допускається.

Вважаючи оскаржувану постанову суду
першої інстанції такою, що прийнята без
вирішення всіх позовних вимог,
позивачі подали апеляційну скаргу, в
якій просять: змінити пункт 2
резолютивної частини постанови суду
від 20.08.2014 року, виклавши його в
наступній редакції: «визнати
протиправними дії та бездіяльність
Генеральної прокуратури України, що
проявилися в перенаправленні скарги
ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 31.08.2010 року № 9,
поданої згідно ст. 97 КПК України та
адресованої Генеральному прокурору
України для розгляду Заступнику
Міністра юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В.»; змінити пункт 3
резолютивної частини постанови суду
шляхом викладення його в наступній
редакції: «визнати протиправними всі
дії, рішення та бездіяльність
Генеральної прокуратури України щодо
перенаправлення листом від 28.08.2008 року
№ 05/2/3-7209-07 першого заступника
начальника ГУ представництва в суді,
захисту інтересів громадян та держави
при виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 29.09.2009 року №
05/2/3-7209-07 заступника Генерального
прокурора України С.Винокурова; листом
від 07.09.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 14.12.2009 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 31.12.2009 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - доручення від
04.06.2010 року № 07/1/1-11224-07 в.о. начальника
ГПУ Р.Романчук; листом - доручення від
23.06.2010 року № 07/2/1-р в.о. начальника ГУ
нагляду за додержанням законів щодо
прав і свобод та захисту інтересів
держави ГПУ О. Онищенко; листом від
19.03.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 12.04.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 09.09.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 19.01.2011 року №
05/2/3-7209-07 в.о. начальника відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ В. Новікова; листом від 28.04.2011
року № 05/2/3-7209-07 начальник відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ Ю. Цигана всіх заяв, скарг
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії, рішення та
бездіяльність посадових і службових
осіб Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Урядового Уповноваженого у
справах Європейського суду з прав
людини Ю.Є. Зайцева до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України,
Заступнику Міністра юстиції України -
директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до Кабінету Міністрів України».

У судовому засіданні повноважний
представник Відповідачів доводи
апеляційної скарги підтримав та
наполягав на задоволенні вимог
останньої у повному обсязі. При цьому
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги позивачів.

Позивач наполягав на задоволенні
власної апеляційної скарги з підстав,
викладених в останній. Крім того,
наголосив на тому, що заперечує проти
задоволення апеляційної скарги ГПУ у
повному обсязі.

Представник Третьої особи-1
погоджувався з доводами апеляційної
скарги ГПУ, заперечуючи проти
задоволення апеляційної скарги
Позивачів.

Третя особа-2, будучи належним чином
повідомленою про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибула.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу ГПУ необхідно
задовольнити частково, апеляційну
скаргу позивачів - залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції скасувати в частині,
виходячи з наступного.

Надаючи оцінку висновкам суду щодо
пункту 2 позовної заяви, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачами 31.08.2010 року вх. №9 було
подано на ім'я Генерального прокурора
України скаргу про вжиття заходів
прокурорського реагування по факту
зникнення/втрати/знищення постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 4529908 від 17.08.2007 року старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Кириченко В.Г. по виконанню
рішення Європейського суду від 15.02.2007
року № 25476/02 «ОСОБА_3 проти України». При
цьому, у вказаній скарзі позивачі
просили у порядку ст. 97 КПК України
здійснити перевірку викладених у
скарзі фактів та притягнути до
юридичної відповідальності винних
осіб.

Листом заступника Генпрокурора
України В. Кудрявцева від 06.09.2010 року №
05/2/3-7209-07 повідомлено позивачів, що
скарга від 31.08.2010 року № 9 була
перенаправлена до Заступника Міністра
юстиції - директора Департаменту
державної виконавчої служби Стадніку
Г.В. з вказівкою організувати та
провести в установленому порядку у
Департаменті ДВС службове
розслідування щодо відсутності
постанови у виконавчому провадженні та
вжиття за його результатами
передбачених законом заходів.

Вирішуючи вказану позовну вимогу, суд
першої інстанції, здійснивши системний
аналіз приписів ст. 97 КПК України, ст.
ст. 1, 5 Закону України «Про прокуратуру»
(далі - Закон), а також затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 28.12.2005 року №9гн Інструкції
про порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України та
затвердженої наказом Генерального
прокурора України від 21.06.2011 року №9гн
Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України
прийшов до висновку, що Генпрокурор
вправі перенаправляти скаргу до іншої
прокуратури, а не до іншого органу, що
свідчить про бездіяльність
Відповідача-1 щодо перенаправлення
скарги.

Однак, такий висновок суду першої
інстанції колегія суддів вважає
передчасним з огляду на наступне.

Згідно ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
прокурор, слідчий, орган дізнання або
суддя зобов'язані приймати заяви і
повідомлення про вчинені або
підготовлювані злочини, в тому числі і
в справах, які не підлягають їх віданню.

По заяві або повідомленню про злочин
прокурор, слідчий, орган дізнання або
суддя зобов'язані не пізніше
триденного строку прийняти одне з
таких рішень: 1) порушити кримінальну
справу; 2) відмовити в порушенні
кримінальної справи; 3) направити заяву
або повідомлення за належністю.

Одночасно вживається всіх можливих
заходів, щоб запобігти злочинові або
припинити його. За наявності
відповідних підстав, що свідчать про
реальну загрозу життю та здоров'ю
особи, яка повідомила про злочин, слід
вжити необхідних заходів для
забезпечення безпеки заявника, а також
членів його сім'ї та близьких родичів,
якщо шляхом погроз або інших
протиправних дій щодо них робляться
спроби вплинути на заявника.

Коли необхідно перевірити заяву або
повідомлення про злочин до порушення
справи, така перевірка здійснюється
прокурором, слідчим або органом
дізнання в строк не більше десяти днів
шляхом відібрання пояснень від окремих
громадян чи посадових осіб або
витребування необхідних документів.

Заява або повідомлення про злочини до
порушення кримінальної справи можуть
бути перевірені шляхом проведення
оперативно-розшукової діяльності.
Проведення визначених у законодавчих
актах України окремих
оперативно-розшукових заходів
проводиться з дозволу суду за
погодженим з прокурором поданням
керівника відповідного оперативного
підрозділу або його заступника.
Постанова судді про надання такого
дозволу виноситься і на неї може бути
принесена апеляція з додержанням
порядку і у випадках, передбачених
статтями 177, 178 і 190 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги від
31.08.2010 року вх. №9, остання подана у
порядку ст. 97 КПК України, тобто у
порядку, передбаченому діючим на той
час кримінально-процесуальним
законодавством для заяв і повідомлень
про злочини.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Приписи п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
визначають, що юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Колегією суддів враховується, що з
приводу подібних спірних
правовідносин свою позицію у рішенні
від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 висловив
Конституційний Суд України, який
зазначив, що кримінальне судочинство -
це врегульований нормами КПК України
порядок діяльності органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду (судді) щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
- підозрюваних, обвинувачених,
підсудних, потерпілих, цивільних
позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості при розслідуванні
кримінальної справи оскаржити до суду
окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури.
Але таке оскарження може здійснюватись
у порядку, встановленому КПК України,
оскільки діяльність посадових осіб, як
і діяльність суду, має свої
особливості, не належить до сфери
управлінської і не може бути предметом
оскарження в порядку, визначеному
главою 31-А ЦПК України.

Водночас, колегією суддів
враховується, що відповідно до ст. 236
КПК України, який діяв на момент
виникнення спірних правовідносин,
скарга на дії прокурора при проведенні
ним досудового слідства або окремих
слідчих дій у справі подається
вищестоящому прокуророві, який її
розв'язує в порядку і в строки, що
передбачені статтями 234 і 235 цього
Кодексу. Дії прокурора можуть бути
оскаржені до суду. Скарги на дії
прокурора розглядаються судом першої
інстанції при попередньому розгляді
справи або при розгляді її по суті, якщо
інше не передбачено цим Кодексом.

Поряд з цим, суд першої інстанції не
врахував, що Конституційний Суд
України у рішенні від 14 грудня 2011 року
№ 19-рп/2011 прийшов до висновку, що з
метою реалізації положень статті 55
Конституції України та недопущення
обмеження конституційних прав і свобод
людини і громадянина у разі оскарження
до суду рішень, дій чи бездіяльності
прокурора, слідчого, органу дізнання
стосовно заяв і повідомлень про
вчинені або підготовлювані злочини
такі скарги суди повинні розглядати
аналогічно до порядку оскарження до
суду рішень і дій прокурора, слідчого,
органу дізнання, встановленого КПК
України.

З наведеного випливає висновок, що у
порядку кримінального судочинства
можуть бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність прокурора стосовно заяв
і повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини. За таких
обставин, враховуючи, що скарга від
31.08.2010 року вх. №9 була подана
позивачами у порядку ст. 97 КПК України,
колегія суддів приходить до висновку
що така вимога підлягає розгляду у
порядку кримінального судочинства, як
це прямо випливає зі змісту ст. 236 КПК
України, а також з рішення КС України
від 14.12.2011 року №19-рп/2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених статтею 157 цього
Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України
визначено, що суд закриває провадження
у справі якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку про необхідність
скасування постанови суду першої
інстанції у вказаній частині та
закрити провадження в цій частині
позовних вимог з підстав, передбачених
п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Що стосується висновків суду першої
інстанції про часткову
обґрунтованість позовних вимог,
викладених у пунктах 3 та 4 позовної
заяви, який, здійснивши аналіз приписів
ст. 8 Закону та ст. 185-8 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
прийшов до висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
оскільки питання про притягнення до
адміністративної відповідальності не
належить до компетенції Окружного
адміністративного суду м. Києва,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відтак враховуючи, що ні ОСОБА_3, ні
ОСОБА_4, ні Відповідачем-1 в апеляційних
скаргах не ставиться під сумнів
висновок суду першої інстанції щодо
відсутності в Окружного
адміністративного суду м. Києва
компетенції щодо вирішення питання про
притягнення до відповідальності, а
також факт відсутності доказів
допущення відповідачами бездіяльності
при здійсненні контролю за дотриманням
виконання вимог доручення, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для перегляду
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.08.2014 року у вказаній
частині.

З аналогічних підстав судова колегія
не вважає за необхідне здійснювати
перегляд оскаржуваної постанови суду
першої інстанції в частині висновків
Окружного адміністративного суду м.
Києва по необґрунтованість позовних
вимог, викладених в пунктах 6 та 14
позовної заяви. При цьому, суд
апеляційної інстанції погоджується, що
висновки листів не можуть породжувати
правові наслідки, а позовні вимоги,
спрямовані на майбутнє, не підлягають
задоволенню.

Надаючи правову оцінку твердженню
Окружного адміністративного суду м.
Києва про часткову обґрунтованість
позовних вимог, викладених у пункті 5
позовної заяви, з підстав, що ГПУ та
Генпрокурор не уповноважені
перенаправляти скарги до інших, ніж
підвідомчі прокуратури, органів,
судова колегія вважає за необхідне
зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, Генеральною прокуратурою
України перенаправлені
листом-дорученням від 28.08.2008 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 44);
листом-дорученням від 29.09.2009 року №
05/2/3-7209-07 заступника Генерального
прокурора України С.Винокурова (т. 1 а.с.
45); листом-дорученням від 07.09.2008 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 46);
листом-дорученням від 14.12.2009 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 47);
листом-дорученням від 31.12.2009 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 47);
листом-дорученням від 04.06.2010 року №
07/1/1-11224-07 в.о. начальника ГПУ Р.Романчук
(т. 1 а.с. 49); листом-дорученням від 23.06.2010
року № 07/2/1-р в.о. начальника ГУ нагляду
за додержанням законів щодо прав і
свобод та захисту інтересів держави
ГПУ О. Онищенко (т. 1 а.с. 50);
листом-дорученням від 19.03.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 51);
листом-дорученням від 12.04.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 53);
листом-дорученням від 08.09.2010 року №
05/2/3-7209-07 першого заступника начальника
ГУ представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова (т. 1 а.с. 55); листом від 19.01.2011
року № 05/2/3-7209-07 в.о. начальника відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ В. Новікова (т. 1 а.с. 58); листом
від 28.04.2011 року № 05/2/3-7209-07 начальник
відділу представництва при виконанні
судових рішень ГПУ Ю. Цигана (т. 1 а.с. 59)
всіх заяв, скарг ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії,
рішення та бездіяльність посадових і
службових осіб Міністерства юстиції
України, Департаменту ДВС Міністерства
юстиції України, Урядового
Уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини Ю.Є.
Зайцева до Міністерства юстиції
України, Департаменту ДВС Міністерства
юстиції України, Заступнику Міністра
юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В. та до Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» прокурор розглядає заяви
і скарги про порушення прав громадян та
юридичних осіб, крім скарг, розгляд
яких віднесено до компетенції суду.
Прокурор здійснює нагляд за
додержанням вимог законодавства щодо
порядку розгляду скарг всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами.
Прокурор проводить особистий прийом
громадян. Прийняте прокурором рішення
може бути оскаржено вищестоящому
прокурору або до суду. Після прийняття
рішення по скарзі Генеральним
прокурором України провадження по
таких скаргах в органах прокуратури
припиняється.

Порядок розгляду і вирішення звернень
громадян, службових та інших осіб,
запитів і звернень народних депутатів
України, депутатів місцевих рад, а
також прийому громадян, службових та
інших осіб у Генеральній прокуратурі
України, прокуратурах Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, військових прокуратурах
регіонів та Військово-Морських Сил
України, міських, районних, міжрайонних
і прирівняних до них прокуратурах
встановлено затвердженою наказом
Генерального прокурора України від
28.12.2005 року №9гн Інструкцією про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України (далі - Інструкція
від 28.12.2005 року). Вказана Інструкція
втратила чинність згідно наказу
Генерального прокурора України від
21.06.2011 року №9гн, яким затверджено
Інструкцію про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України
(далі - Інструкція від 21.06.2011 року).

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.3 Інструкції від
28.12.2005 року відповідальність за
своєчасний і якісний розгляд звернень
покладається на керівників
структурних підрозділів Генеральної
прокуратури України, прокуратур
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя, військових
прокуратур регіонів та
Військово-Морських Сил України,
міських, районних, міжрайонних і
прирівняних до них прокурорів.

При встановленні фактів несумлінного
ставлення до перевірок звернень, а
також неналежного і невчасного
виконання доручень прокуратур вищого
рівня винні в цьому прокурорські
працівники несуть відповідальність
згідно з Дисциплінарним статутом
прокуратури України.

По кожному зверненню в прокуратурах
усіх рівнів може бути виконана одна з
таких дій: прийнято до розгляду;
передано на вирішення до
підпорядкованої прокуратури;
направлено до іншого відомства;
долучено до скарги, що раніше надійшла,
або до матеріалів кримінальної справи.

Звернення громадян, службових та інших
осіб у 5-денний строк направляються за
належністю з одночасним повідомленням
про це заявників оперативними
працівниками управління розгляду
звернень та прийому громадян
Генеральної прокуратури України,
галузевих відділів обласних і
прирівняних до них прокуратур,
міськими, районними, міжрайонними
прокурорами та їх заступниками. У цей
же термін повідомляється автор про
долучення звернення до матеріалів
кримінальної справи для перевірки під
час досудового слідства.

Аналогічні положення містяться у
пунктах 3.1 - 3.3 Інструкції від 21.06.2011
року.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку, що за кожним
зверненням громадян до прокуратури
усіх рівнів повинна бути виконана одна
з таких дій:

- прийнято до розгляду;

- передано на вирішення до
підпорядкованої прокуратури;

- направлено до іншого відомства;

- долучено до скарги, що раніше
надійшла, або до матеріалів
кримінальної справи.

Тобто, до повноважень прокуратури
належить, зокрема, направлення
звернення особи до іншого відомства.

На переконання Відповідача-1, висновки
суду першої інстанції про те, що
звернення громадянина Генеральна
прокуратура України має право
направляти лише до належної
прокуратури, не відповідають
дійсності, оскільки Інструкцією прямо
передбачено можливість направлення до
інших відомств.

Надаючи оцінку таким доводам ГПУ,
судова колегія вважає за необхідне
зазначити, що у юридичній практиці під
терміном відомство розуміють назву
центральних державних органів та
установ, що відають однією галуззю або
сферою управління, підпорядкованих
єдиному керівництву, до яких входять,
зокрема, міністерства, комісії, служби
тощо.

Отже, на думку суду апеляційної
інстанції, направлення вказаних вище
листів до міністерств та інших
державних установ, що у розумінні
Інструкції від 28.12.2005 року та
Інструкції від 21.06.2011 року належать до
відомств, відповідає вимогам чинного
законодавства та відноситься до
законодавчо окреслених повноважень
органів прокуратури.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про
передчасність висновків Окружного
адміністративного суду м. Києва про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання протиправною
бездіяльності ГПУ щодо
перенаправлення звернень ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до інших органів державної
влади.

Крім того, колегією суддів
враховується, що бездіяльність - певна
форма поведінки особи, яка полягає у
невиконанні нею дій, які вона повинна
була і могла вчинити відповідно до
покладених на неї посадових обов'язків
згідно із законодавством України, у той
час як дія - здійснення посадовою
особою своїх обов'язків у межах наданих
законодавством повноважень чи
всупереч їм.

Відтак перенаправлення звернень
позивачів до інших відомств належить
до дій посадових осіб ГПУ. Водночас,
враховуючи встановлену вище
відповідність дій Генеральної
прокуратури України щодо
перенаправлення звернень позивачів до
інших відомств у відповідності до
вимог Інструкції від 28.12.2005 року та
Інструкції від 21.06.2011 року колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог у вказаній
частині.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необґрунтованість
тверджень суду першої інстанції щодо
неправомірності бездіяльності
Відповідача-1 при перенаправленні
звернень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та
передчасність висновків останнього
щодо обґрунтованості позовних вимог,
викладених в пункті 2 позовної заяви.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право: залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін; скасувати її
та прийняти нову постанову суду;
скасувати постанову суду і закрити
провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи та порушено норми
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу ГПУ
задовольнити частково, апеляційну
скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без
задоволення, а постанову суду -
скасувати в частині.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 198, 200, 202, 203,
205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Генеральної
прокуратури України - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 серпня 2014 року -
скасувати в частині задоволених
позовних вимог.

Провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправною бездіяльності
Генеральної прокуратури України, що
проявилась в перенаправленні скарги
ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 31.08.2010 року № 9,
поданої згідно ст. 97 КПК України та
адресованої Генеральному прокурору
України для розгляду Заступнику
Міністра юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В. - закрити.

У задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними всі дії,
рішення та бездіяльність Генеральної
прокуратури України щодо нерозгляду та
перенаправлення листом - дорученням
від 28.08.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
29.09.2009 року № 05/2/3-7209-07 заступника
Генерального прокурора України
С.Винокурова; листом - дорученням від
07.09.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
14.12.2009 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
31.12.2009 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
04.06.2010 року № 07/1/1-11224-07 в.о. начальника
ГПУ Р.Романчук; листом - дорученням від
23.06.2010 року № 07/2/1-р в.о. начальника ГУ
нагляду за додержанням законів щодо
прав і свобод та захисту інтересів
держави ГПУ О. Онищенко; листом -
дорученням від 19.03.2010 року № 05/2/3-7209-07
першого заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
12.04.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
09.09.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 19.01.2011 року №
05/2/3-7209-07 в.о. начальника відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ В. Новікова; листом від 28.04.2011
року № 05/2/3-7209-07 начальник відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ Ю. Цигана всіх заяв, скарг
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії, рішення та
бездіяльність посадових і службових
осіб Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Урядового Уповноваженого у
справах Європейського суду з прав
людини Ю.Є. Зайцева до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України,
Заступнику Міністра юстиції України -
директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до Кабінету Міністрів України -
відмовити.

У решті постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури
України, Генерального прокурора
України, треті особи - Державна
виконавча служба України, Міністерство
юстиції України, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається в
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.