Справа № 810/6081/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/6081/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року 810/6081/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромілен"

до

Вишгородської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зустрічну звірку податковим органом проведено за відсутності підстав для її проведення, з порушенням вимог чинного законодавства. Позивач вважає, що твердження посадових осіб податкового органу про неможливість проведення зустрічної звірки фактично спростовує всі відомості, що містить цей акт, адже жодного аналізу первинних облікових та інших фінансово-господарських документів позивача податковим органом не здійснювалось. Позивач також стверджував, що жодних податкових повідомлень-рішень з приводу збільшення або зменшення його податкових зобов’язань податковим органом не приймалось, але до інформаційних баз даних податкового органу відповідачем було внесено інформацію про суми відхилення між задекларованими показниками податкових зобов’язань і податкового кредиту, а також що господарські операції позивача з низкою контрагентів не спричиняють правових наслідків та про відсутність об’єктів оподаткування за цими операціями.

Крім того, позивач звернув увагу суду, що підприємство знаходиться за відповідною адресою, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Ромілен" не порушувало прав або законних інтересів останнього, оскільки перевірка фактично не відбулась. Натомість, дії посадових осіб контролюючого органу щодо проведення зустрічної звірки є лише збиранням податкової інформації, що фіксуються в акті звірки, який виступає носієм доказової інформації, отже не спричиняє для позивача жодних негативних наслідків. Крім того, внесення або зміна інформації в базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, здійснюється виключно на підставі рішень, які за результатами звірки не приймались. За таких обставин відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача 03.11.2014 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів поважності причин неможливості забезпечення явки представника відповідача на судове засідання, а тому суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ромілен" зареєстроване Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області 06 вересня 2013 року, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до цього ж витягу, основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі довідки від 07.07.2014 №728/б/04-029, виданої Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, посадовою особою відповідача відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України було здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ "Ромілен" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.02.2014 по 31.07.2014.

З огляду на ненадання позивачем пояснень та документів, що стало наслідком встановлення факту відсутності ТОВ "Ромілен" за податковою адресою, перевіряючий дійшов висновку про відсутність у ТОВ "Ромілен" об’єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.02.2014 по 31.07.2014, які підпадають під визначення статей 185, 187, 188, 198 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, відповідачем також зроблено висновок про те, що господарські операції між ТОВ "Ромілен" та контрагентами-постачальниками та покупцями не підтверджуються виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки та на підставі акту не приймалось.

Однак, згідно наданих позивачем витягів із АІС "Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" вбачається, що на підставі вказаного акту відповідачем було здійснено коригування податкового кредиту та податкових зобов’язань ТОВ "Ромілен" по всім контрагентам за період з 01.02.2014 по 31.07.2014 в інформаційних базах податкового органу.

Крім того, судом встановлено, що зазначений акт про неможливість проведення зустрічної звірки направлено до інших податкових інспекцій для відпрацювання по ланцюгу постачання ТМЦ, що підтверджується листом Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 08.2014 №/7/22-00, копія якого наявна в матеріалах справи.

Вважаючи дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки та внесення даних на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки до інформаційних баз відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків визначені Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок" від 27.12.2010 №1232 (далі - Порядок №1232).

Згідно пункту 2 Порядку №1232 зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 4 Порядку №1232 передбачено, що орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що зустрічна звірка проводиться лише у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, а, отже, й висновки в тому числі для з'ясування реальності господарських відносин та повноти відображення їх в обліку платника податків можуть бути зроблені та викладені у довідці за результатами проведення зустрічної звірки лише у випадку співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання.

Однак, в даному випадку звірка фактично не проводилась, про що свідчить акт про неможливість проведення зустрічної звірки, відтак у цьому ж акті податковим органом безпідставно, без витребування інформації та з'ясування відомостей щодо факту здійснення господарських операцій зроблені висновки про їх нікчемність.

Так, вимоги щодо оформлення запиту визначені п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Вказана норма кореспондується з положеннями п. 6 Порядку № 1232, якою закріплено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1232 визначено, що за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

З аналізу вказаних положень Податкового кодексу України та Порядку вбачається, безумовними підставами для проведення зустрічної звірки є необхідність зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання по господарським операціям, за наявності сумнівів стосовно факту здійснення таких операцій. При цьому, визначено процедуру проведення такої звірки, а саме наявності обов'язкового письмового запиту податкового органу, яким здійснюється основна перевірка суб'єкта господарювання, щодо перевірки його контрагента, за виключенням коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж податковому органі.

Зустрічна звірка може бути проведена контролюючим органом лише в разі наявності у його розпорядженні первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит.

Так, судом встановлено, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Ромілен" не містить вказівок на будь-яку підставу, що спричинила необхідність у зіставленні господарських взаємовідносин ТОВ "Ромілен" із його контрагентами.

Відповідачем запиту податкового органу-ініціатора на проведення зустрічної звірки ТОВ "Ромілен", отримання якого передує проведенню зустрічної звірки, не надано, хоча суд ухвалою від 29.10.2014 зобов’язував відповідача надати усі документи, що були підставою для звірки.

Зміст акту перевірки позивача також не містить будь-якої інформації щодо наявності відповідного запиту про проведення зустрічної звірки позивача від іншого податкового органу, який був ініціатором проведення звірки даних.

Посилання в акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Ромілен" на наявність у ДПІ інформації щодо розбіжностей між даними податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, отриманою з податкових декларацій та інформаційних баз суперечать змісту підпункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України і Порядку №1232 та не спростовують вказаних судом порушень, оскільки формальна наявність такої інформації, або надходження від інших податкових органів транзитних актів, за відсутності відповідного запиту, не може розглядатися як підстава для проведення зустрічної звірки. Податковий кодекс України та Порядок №1232 не передбачають інших випадків для проведення зустрічної звірки суб'єктів господарювання, окрім як при перевірці платників податків.

Порядком №1232 регламентовано також виключний випадок, коли перевірка можлива без запиту податкового органу-ініціатора, а саме у разі коли платник податків, щодо якого здійснюється перевірка, перебуває на обліку у тому ж податковому органі, що і суб’єкт господарювання, з яким необхідно провести зустрічну звірку.

Аналіз вищевикладених положень Закону свідчить про те, що органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання, яким рекомендованою поштовою кореспонденцією на податкову адресу направлено запит про подання інформації та її документального підтвердження, або такий запит вручено особисто представникові під розписку.

Суд констатує, що відповідачем не надано доказів існування і направлення позивачу запиту щодо документального підтвердження показників податкової звітності за період звірки.

Пояснення представника відповідача, в яких він, як підставу для висновку та складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки послався на факт виїзду співробітниками оперативного управління ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області за податковою адресою відповідача є недоречним, оскільки відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Враховуючи зазначене, належними та допустимими доказами при встановленні факту відсутності керівних органів - юридичної особи за її місцезнаходженням є саме відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Наявні у матеріалах справи витяги з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців не містить запису про відсутність за юридичною адресою ТОВ "Ромілен".

Наведене спростовує висновки відповідача щодо відсутності ТОВ "Ромілен" за податковою адресою.

Водночас суд звертає увагу на те, що положення Порядку №1232 не передбачають звільнення податкового органу від обов’язку надсилання запиту про надання пояснень рекомендованою кореспонденцією у разі неможливості вручення запиту особисто при виїзді на податкову адресу платника податків.

Суд звертає увагу, що належних та допустимих доказів надсилання позивачеві запитів, саме за податковою адресою, відповідачем суду не надано і, як наслідок, не було отримано від позивача потрібної для звірки інформації.

Виходячи з вищенаведеного, податковим органом під час складення вказаного акту не здійснювалося співставлення бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що є порушенням вимог чинного законодавства, оскільки зустрічна звірка можлива лише за результатами такого співставлення.

З метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України № 236 від 22 квітня 2011 року затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок.

Відповідно до п. 4.4 Методичних рекомендацій визначено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Суд також звертає увагу, що в зразку 2 "Акт про неможливість проведення зустрічної звірки", який є додатком 3 до Методичних рекомендацій, не передбачено зазначення інформації про реальність господарських операцій та чинність укладених правочинів суб'єкта господарювання, щодо якого виявилось неможливим провести зустрічну звірку.

Водночас, суд зазначає, що висновки викладені відповідачем у акті є за своєю суттю нічим іншим, як висновками складеними за результатами перевірки, які здійснюються податковим органом з метою контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства суб'єктами господарювання, а не з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, чим є по суті зустрічна звірка.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо проведення такої перевірки ТОВ "Ромілен" здійснені не на підставі та не у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, а тому є протиправними.

Суд звертає увагу на те, що поведінка суб'єкта владних повноважень у такий спосіб ставить суб'єкта господарювання (позивача) у правову невизначеність, оскільки, з одного боку є висновки Акта про встановлені порушення закону, а з іншого боку, відсутня можливість для оскарження такого акта або визнання його незаконним, з огляду на те, що акт є лише проявом зовнішньої фіксації перевірки.

Такі дії суб'єкта владних повноважень суперечать інтересу платника податків у податкових правовідносинах, який полягає у належній фіксації податковим органом обставин його господарської діяльності, неухильному дотриманні контролюючим органом визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності законом визначених підстав.

Тому, вимоги про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, оформлених актом про неможливість проведення зустрічної звірки підлягають задоволенню.

При цьому, Вищий адміністративний суд України звернув увагу на те, що висновки податкового органу відносно правильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій можуть бути викладені виключно в акті перевірки або довідці зустрічної звірки. Відображення таких суджень в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість, не передбачено чинним законодавством. А тому, оскільки податковим органом фактично зустрічної звірки проведено не було, однак викладено судження, що не передбачені в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, Вищий адміністративний суд дійшов до висновку про неправомірність дій податкового органу під час проведення зустрічної звірки.

Щодо вимог позивача про вилучення із АІС "Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", АІС "Аудит" інформації, внесеної на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки, та поновлення попередніх значень, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Пунктом 7 Наказу ДПА України від 22 квітня 2011 року № 236 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок" передбачено процедуру реалізації матеріалів проведеної зустрічної звірки.

Так, результати проведеної зустрічної звірки суб'єкта господарювання підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС - ініціатором та долучаються до матеріалів такої перевірки.

При отриманні матеріалів зустрічної звірки після закінчення перевірки платника податків орган ДПС - ініціатор:

у разі підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - долучає матеріали зустрічної звірки до матеріалів перевірки;

у разі не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із суб'єктом господарювання (їх виду, обсягу, якості, розрахунків тощо) - здійснює заходи щодо проведення документальної позапланової перевірки такого платника податків з урахуванням вимог Кодексу.

З аналізу положень зазначеного Порядку та норм Податкового кодексу України вбачається, що жодним нормативним актом не передбачено такого наслідку проведення перевірок, як коригування сум податкового кредиту та податкових зобов'язань в базах даних Державної податкової служби на підставі висновків акту перевірки.

Єдиною підставою для внесення змін до бази є наявність узгоджених податкових зобов'язань, які визначені податковим повідомленням-рішенням, на підставі висновків акту перевірки про порушення платником податків податкового законодавства.

Оскільки за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем протиправно було скореговані показники відповідної податкової звітності позивача на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки.

Такі дії суб'єкта владних повноважень суперечать матеріальному інтересу, котрий має платник податків у податкових правовідносинах, і який полягає у належній фіксації податковим органом обставин господарської діяльності платника податків, неухильному дотриманні органом управління визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності визначених законом підстав.

Крім того, у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин, доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Суд наголошує, що в силу приписів чинного законодавства України, протиправні дії не можуть породжувати будь-які правомірні наслідки, будь то складений акт, довідка, висновки тощо, а так само не може вважатися правомірною, законною та достовірною інформація та дані, що містяться в даних документах. Розглянутий акт про неможливість проведення зустрічної звірки, по суті, є доказом здобутим з порушенням закону, а тому такий акт та наведені в ньому обставини не можуть бути підставою для прийняття будь-якого рішення, або використовуватися будь-яким податковим органом, а також іншими державними органами та їх посадовими (службовими) особами, в якості носія доказової бази чи податкової інформації.

Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних наслідків, зокрема, у вигляді виключення з бази задекларованих ним даних, до моменту донарахування йому податкового зобов’язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

З огляду на викладене, відповідачем безпідставно були внесені зміни до показників відповідної податкової звітності позивача за період з 01.02.2014 по 31.07.2014, тому показники податкової звітності позивача за вказаний період підлягають відновленню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даній справі відповідачем не надано належних та достатніх доказів, на підтвердження правомірності дій, щодо проведення зустрічної звірки та внесення відомостей за результатами звірки до інформаційних баз даних.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромілен" - задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.