Справа № 2а-0370/1962/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
Справа №
9104/93938/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Ягодинської митниці на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2011
року у справі за позовом приватного
акціонерного товариства «Волинська
фондова компанія» до Ягодинської
митниці про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

приватне акціонерне товариство
«Волинська фондова компанія»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
Ягодинської митниці в якому просило
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача
форми «Р» від 26 травня 2011 року №№77,78.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2011
року позовні вимоги задоволено,
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Ягодинської митниці форми «Р» від 26
травня 2011 року №№77,78.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції Ягодинська
митниця оскаржила його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова винесена
з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що в
ході проведення перевірки встановлено
факти неправильної класифікації
товару «оприскувач польовий
самохідний МОNTАNА, модель РАRRUDА МА-2627 М»
за вантажними митними деклараціями
№201010005/2008/021497 від 11.08.2008р., №201010005/2009/002454
від 27.03.2009р. №201010005/2009/002456 від 27.03.2009р.,
про що 04 травня 2011 року складено акт №
н/0004/205000009/00133 56951.

В акті перевірки зазначено, що оскільки
оприскувач польовий самохідний МОNTАNА,
модель РАRRUDА МА-2627М, має істотні ознаки
спеціального транспортного засобу, а
саме: двигун, коробку передач, рульове
керування, гальма, пристосування для
безпечного руху по дорогах загального
користування, відповідно до пояснень
УКТЗЕД , том 4, розділ XVII, група 87, стор.135
та згідно із ДСТУ 2984-95 «Засоби
транспортні дорожні. Типи. Терміни та
визначення» він підпадає під
визначення - автомобіль, що
використовується для виконання
спеціальних робіт, а тому має
класифікуватись за кодом згідно з
УКТЗЕД 8705 90 90 90.

Перевірка правильності класифікації
товару поводилась відповідно до вимог
УКТЗЕД з урахуванням опису товару,
зазначеного в гр. 31 вантажних митних
декларацій та документів, поданих при
митному оформленні.

Згідно пояснень до УКТЗЕД (том 3 розділ
XVI) до товарної позиції 8424 включаються
машини і пристрої для розкидання,
розбризкування і розпилення пари,
рідин або твердих матеріалів у вигляді
струменя, дисперсії чи бризок. Ці
апарати використовуються для
інсектицидів, фунгіцидів або інших
хімічних засобів у сільському
господарстві, садівництві чи в побуті.
До цієї товарної позиції також
включаються самохідні розпилювальні
апарати, в них двигун, поряд із
забезпеченням енергії для роботи
насосів і розпилення, може бути
підключений для забезпечення
обмеженого руху апарата для робочих
цілей. До цієї товарної позиції також
включаються самохідні розпилювальні
апарати, в яких двигун поряд із
забезпеченням енергії для роботи
насосів і розпилення, може бути
підключений для забезпечення
обмеженого руху апарата для робочих
цілей. До цієї товарної позиції не
включаються апарати, що відносяться до
автомобілів товарної позиції 8705.

До товарної позиції 8705, згідно пояснень
до УКТЗЕД (том 4 розділ XVII), не
включаються самохідні колісні
транспортні засоби, в яких шасі та
робоче обладнання спеціально
підігнані один до одного та утворюють
єдиний механічний агрегат. В даному
випадку устаткування не просто
встановлено на шасі моторного
транспортного засобу, а повністю
інтегроване з ним; шасі не може
використовуватись для інших цілей і
може мати ті основні властивості
автомобіля, що зазначені вище.

Висновок комісії щодо класифікації
даного товару у товарній позиції 8705
зроблений з урахуванням того, привід
коліс в таких машинах може
здійснюватись також за допомогою
гідравлічних двигунів. Передавання
потужності на всі системи обприскувача
(генератор змінного струму, насос,
компресор, вентилятор) може
здійснюватись за допомогою ремінної
передачі. Швидкість руху може бути
різною в режимі безпосереднього
виконання роботи (обприскування) та
руху по дорогах загального
користування з метою переміщення
самохідного апарата до місця
призначення. За допомогою спеціальних
пристроїв може змінюватись ширина
колії. Зрошувальне обладнання у таких
машинах з'єднано з шасі за допомогою
болтів, гвинтів та спеціальних
фіксуючих елементів.

Згідно з вимогами УКТЗЕД моторні
транспортні засоби спеціально
сконструйовані для розміщення різних
пристроїв, які надають можливість
виконувати визначені нетранспортні
функції, тобто основною їх метою не є
перевезення людей чи вантажів,
класифікуються у товарній позиції 8705.

Крім того апелянт зазначає, що також
було взято до уваги лист Держмитслужби
України №11/1-10.16/2720-ЕП «Про впровадження
методичних рекомендацій щодо
класифікації окремих товарів згідно з
вимогами УКТЗЕД», в якому зазначено, що
самохідні оприскувальні апарати, що
мають ознаки спеціального
транспортного засобу, який
використовується для розприскування
або розпилення або розпилювання рідких
чи порошкоподібних речовин та мають
пристосування для безпечного руху по
дорогах загального користування, а
тому їх необхідно розглядати в
товарній під категорії згідно з
УКТЗЕД (ставка мита 5%).

Неправильна класифікація товару
призвела до зміни ставки ввізного мита.
Згідно Закону України «Про митний
тариф України» до товарів, що
декларуються за кодом
застосовувалась ставка мита у розмірі
10%, а з 16.01.2009 р. ставка мита за даним
кодом - 5% (Закон України від 17.12.2008 р.
№676-VІ «Про внесення змін до Закону
України «Про митний тариф України»).

Враховуючи те, що згідно підпункту 41.1.2
ст. 41 Податкового кодексу України митні
органи визнано контролюючими щодо
мита, акцизного податку, податку на
додану вартість, інших податків, які
відповідно до податкового
законодавства справляються у разі
ввезення (пересилання) товарів і
предметів на митну територію України
або територію спеціальної митної зони
або вивезення (пересилання) товарів і
предметів з митної території України
або території спеціальної митної зони
робочою групою відповідно до підпункту
54.3.2 підпункту 54.3 ст.54 глави 4
Податкового кодексу при проведенні
невиїзної документальної перевірки
розраховано суми податкових
зобов'язань, які відображені в
податкових повідомленнях-рішеннях.

Враховуючи вище викладене просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
10.08.2011р. та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
приватне акціонерне товариство
«Волинська фондова компанія» в серпні
2008 року та березні 2009 року ввезено на
митну територію України товар - 3
оприскувачі польові самохідні МОNTАNА,
модель РАRRUDА МА-2627М, на який оформлено 3
ВМД типу «ІМ40» загальною митною
вартістю 2 277 562грн.50коп. - №201010005/2008/021497
від 11.08.2008р., №201010005/2009/002454 від 27.03.2009р.,
№201010005/2009/002456 від 27.03.2009р. При митному
оформленні вказаний товар був
задекларований згідно УКТ ЗЕД за кодом
8424 81 99 00, ставка мита за яким становить
0%. Стосовно даного товару було
проведено процедуру митного
оформлення і товар випущено в обіг на
території України.

Державна митна служба України листом
від 24.03.2011р. №20/2-0301-ЕП повідомила
керівників регіональних митниць та
митниць про необхідність проведення
невиїзних документальних перевірок
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності, які здійснювали митне
оформлення товару «Самохідні
оприскувачі» за кодом 8424 81 99 00 у період
з 01.04.2008р. по 02.04.2009р. на предмет
правильності класифікації згідно
УКТЗЕД. Відповідно Ягодинською
митницею, на підставі наказу від
31.03.2011р. №189, проведено невиїзну
документальну перевірку стану
дотримання ЗАТ «Волинська фондова
компанія» вимог законодавства України
з питань митної справи, про що складено
акт перевірки №н/0004/205000009/ від
04.05.2011р. згідно якого встановлено
порушення позивачем вимог чинного
законодавства, а саме: вимог Митного
тарифу України, затвердженого Законом
України від 05.04.2001р. №3271-111 в частині
визначення ставки мита щодо вимог
Групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини,
обладнання, механічні пристрої, їх
частини»; вимог ст.17 Закону України
«Про Єдиний митний тариф»; вимог ст. 190
Податкового кодексу України. В ході
перевірки встановлено, що товар
«оприскувачі самохідні» необхідно
класифікувати за кодом 8705 90 90 90 (ставка
мита 5%) замість коду 8424 81 99 00 (ставка
мита 0%). За наслідками перевірки
Ягодинською митницею прийняті
податкові повідомлення-рішення від
26.05.2011р. №77 про визначення суми
грошового зобов'язання за платежем
«Мито на товари, що ввозяться на
територію України СПД» на загальну
суму 176 414грн.06коп., в тому числі за
основним платежем - 141 131грн. 25коп., за
штрафними санкціями - 35 282грн.81коп., та
№78 про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість з товарів, увезених на
територію України СПД на загальну суму
35 282грн.81коп., в тому числі за основним
платежем - 28 226грн.25коп., за штрафними
санкціями - 7 056грн.56коп. У порядку
адміністративного оскарження вказані
податкові повідомлення-рішення
залишені без змін.

Судом першої інстанції правильно
враховано, що для цілей митного
оформлення класифікація товарів,
наданих до митного оформлення,
здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД -
товарної номенклатури Митного тарифу
України, затвердженої Законом України
від 05.04.01 № 2371-III «Про Митний тариф
України». Преамбулою даного Закону
визначено, що митний тариф України - це
систематизований згідно з Українською
класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності
перелік ставок ввізного мита, яке
справляється з товарів, що ввозяться на
митну територію України. Товарною
номенклатурою митного тарифу України є
Українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності, яка
базується на Гармонізованій системі
опису і кодування товарів. Товарна
номенклатура Митного тарифу України
складається з трьох складових частин -
Основних правил інтерпретації
класифікації товарів, Приміток до
розділів та груп та безпосередньо
номенклатури товарів (текстовий опис
угруповань (розділ, група - два знаки,
позиція - чотири знаки, підпозиція -
шість знаків, категорія - вісім знаків,
підкатегорія - десять знаків) та їх
цифрове позначення - код товарів). Крім
того ст. 312 Митного кодексу України
визначає порядок ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, який
передбачає, зокрема, розроблення
пояснень та рекомендацій з метою
забезпечення однакового тлумачення і
застосування УКТЗЕД; прийняття рішень
щодо класифікації та кодування товарів
в УКТЗЕД. Ведення порядку здійснюється
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. З метою
забезпечення єдиного тлумачення
термінів, використовуваних в
Українській класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(УКТЗЕД), та на виконання постанови
Кабінету Міністрів України 12.12.2002р. №1863
«Про затвердження Порядку ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності»
наказом Державної митної служби
України від 31.01.2004р. №68 затверджено
Пояснення до Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності.

Тому суд першої інстанції правильно
вважав, що визначення коду товару, що
ввозиться на митну територію України,
здійснюється відповідно до Основних
правил інтерпретації класифікації
товарів, Приміток до розділів та груп,
номенклатури товарів та Пояснень до
УКТЗЕД.

Судом у даній спірній ситуації
з'ясовано, що при здійсненні в серпні 2008
року, березні 2009 року митного
оформлення, «самохідні оприскувачі»
класифіковані за кодом УКТЗЕД 8424 81 99 00,
зазначеного у графі 33 ВМД позивачем.
Відповідно до вищезазначених
нормативних актів та згідно Правила 1
для юридичних цілей класифікація
товарів проводиться виходячи з
найменувань товарних позицій і
відповідних приміток до розділів чи
груп. Тобто визначається відповідна
товарна позиція (чотири знаки коду
УКТЗЕД) товарної номенклатури Митного
тарифу України (ТН МТУ), в

текстовому описі якої описано
класифікований товар. При цьому
необхідно визначити, чи не існує
відповідних приміток до розділу або
групи, які регламентують класифікацію
таких товарів.

Згідно з поясненнями до УКТЗЕД (том 3
розділ XVI) до товарної позиції 8424
включаються машини і пристрої для
розкидання, розбризкування і
розпилення пари, рідин або твердих
матеріалів у вигляді струменя,
дисперсії (крапельної чи ні) чи бризок.
Ці апарати використовуються для
інсектицидів, фунгіцидів та інших
хімічних засобів у сільському
господарстві, садівництві чи в побуті.
До цієї товарної позиції також
включаються самохідні розпилювальні
апарати, в них двигун, поряд із
забезпеченням енергії для роботи
насосів і розпилення, може бути
підключений для забезпечення
обмеженого руху апарата для робочих
цілей. До даної товарної позиції не
включаються апарати, що відносяться до
автомобілів товарної позиції 8705. До
товарної позиції 8705, згідно пояснень до
УКТЗЕД (том 4 розділ XVII), не включаються
самохідні колісні транспортні засоби,
в яких шасі та робоче обладнання
спеціально підігнані один до одного та
утворюють єдиний механічний агрегат. У
цьому випадку устаткування не просто
встановлено на шасі моторного
транспортного засобу, а повністю
інтегроване з ним; шасі не може
використовуватися для інших цілей і
може мати ті основні властивості
автомобіля, що зазначені вище. У
відповідності до правила 3 (а) Правил
інтерпретації, якщо на перший погляд
(ргіта &сіе) товар можна віднести до
двох чи більше товарних позицій
перевага надається тій товарній
позиції, в якій товар описується
конкретніше порівняно з товарними
позиціями, де дається більш загальний
його опис.

При цьому судом першої інстанції
враховано, що згідно постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 01.02.2010р. у
справі №2а-18320/09/0370, яка набрала
законної сили (ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04.07.2011р.), констатовано висновок
судової автотоварознавчої експертизи
№8328 від 14 січня 2010 року по самохідному
гідравлічному обприскувачу МОNTАNА
РАRRUDА МА 2627М, згідно з яким шасі даного
обприскувача виготовлено спеціально
для використання виключно обладнання
для обприскування
сільськогосподарських культур та у
сукупності із змонтованим на ньому
обладнанням являє єдиний механічний
агрегат; шасі сконструйоване
спеціально для виконання вузького
спектру технологічних операцій в
сільському господарстві - перевезенню
обладнання для обприскування до місця
роботи та забезпечення його
безперебійної роботи під час
безпосереднього виконання робіт із
обприскування та його використання для
інших цілей позбавлено сенсу як з
технічної (технологічної) так і
економічної точок зору, а також за
сукупністю свої характеристик товар
має бути віднесений до товарної групи 84
«Реактори ядерні, котли, машини,
обладнання і механічні пристрої, їх
частини» і співставний з кодом УКТЗЕД
8424 81 99 00.

А відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції правильно вважав помилковим
твердження відповідача щодо невірного
визначення у ВМД коду товару
«оприскувачі самохідні» як 8424 81 99 00
замість 8705 90 90 90 та, відповідно,
неправомірним винесення податкових
повідомлень-рішень від 26.05.2011р. №№77, 78.

Крім того, суд першої інстанції
правильно зазначив, що відповідно до
ст. 10 Митного кодексу України, яка
передбачає особливості дії
законодавства з питань митної справи у
часі, при здійсненні митного контролю
та митного оформлення товарів і
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України,
застосовуються виключно
нормативно-правові акти, чинні на день
прийняття митної декларації митним
органом України. Порядок здійснення
митних процедур та оформлення,
переміщення через митний кордон
України товарів, митне регулювання та
справляння податків і зборів на час.
виникнення спірних правовідносин
визначався Митним кодексом України,
Законом України «Про Єдиний митний
тариф», Законом України «Про Митний
тариф України», Законом України «Про
податок на додану вартість» та Законом
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»

Відповідно до ст.ст. 40, 41 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари і транспортні
засоби, що переміщуються через митний
кордон України; митний контроль
здійснюється безпосередньо посадовими
особами митних органів шляхом
перевірки документів та відомостей,
необхідних для такого контролю. Стаття
43 Митного кодексу України передбачає,
що товари і транспортні засоби
перебувають під митним контролем з
моменту його початку і до закінчення
згідно з заявленим митним режимом; у
разі ввезення на митну територію
України товарів і транспортних засобів
митний контроль розпочинається з
моменту перетинання ними митного
кордону України та закінчується після
здійснення у повному обсязі митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України. Відповідно до ст.ст. 45, 54
Митного кодексу України особи, які
переміщують товари і транспортні
засоби через митний кордон України чи
провадять діяльність, контроль за якою
цим Кодексом покладено на митні органи,
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю;
документи, необхідні для здійснення
митного контролю, подаються митному
органові при декларуванні товарів і
транспортних засобів. Статті 81, 86
Митного кодексу України передбачають,
що декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари і
транспортні засоби, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення; митна декларація
приймається та реєструється митним
органом у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України або
уповноваженим ним органом. Подання
митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.
Дата і час прийняття митної декларації
фіксуються посадовою особою митного
органу, що її прийняла, проставленням
відміток на бланку митної декларації
та відповідним записом у документах
митного органу. З моменту прийняття
митної декларації вона є документом, що
засвідчує факти, які мають юридичне
значення. Відповідно до вимог ст. 90
Митного кодексу України з дозволу
митного органу відомості, зазначені у
митній декларації, можуть бути змінені
чи доповнені, а подана митна декларація
відкликана. Зміна, доповнення чи
відкликання можуть бути здійснені лише
до моменту прийняття митним органом
митної декларації до митного
оформлення. Зміна, доповнення та
відкликання митної декларації після її
прийняття митним органом до митного
оформлення не допускається. Внесення
до митної декларації змін чи доповнень,
які мають істотне значення для
застосування процедур митного
контролю щодо товарів і транспортних
засобів або впливають на умови
оподаткування товарів чи застосування
до них заходів нетарифного регулювання
здійснюється шляхом подання митному
органу нової митної декларації, якщо це
дозволяється відповідно до цього
Кодексу. Посадові особи митних органів
не мають права заповнювати митну
декларацію, змінювати чи доповнювати
відомості, зазначені в митній
декларації, за винятком внесення до неї
відомостей, що належать до компетенції
митних органів.

З огляду на викладене суд правильно
вважав, що митний орган, який здійснює
контроль за митним оформленням та
декларуванням товарів, має перевірити
правильність визначення коду товарів
за УКТЗЕД, їх митної вартості тощо. Такі
дії контролюючий орган проводить до
завершення процедури митного контролю.
При цьому декларант позбавлений права
вносити будь-які зміни чи доповнення
під час митного оформлення.

Відповідно до п.п. 16, 21, 23 розділу
«Митний контроль» Порядку здійснення
митного контролю й митного оформлення
товарів із застосуванням вантажної
митної декларації, затвердженого
наказом Державної митної служби
України №314 від 20.04.2005р.,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.04.2005р. за №439/10719,
підрозділи митного органу (ПМО) при
проведенні митного контролю
здійснюють: перевірку правильності
класифікації та кодування товарів;
перевірку правильності визначення
митної вартості товарів; перевірку
правильності нарахування податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
платежів (застосування пільг в
оподаткуванні, застосування векселів
тощо). Згідно зі ст. 313 Митного кодексу
України митні органи класифікують
товари, тобто відносять товари до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими для підприємств і
громадян. Порядок прийняття таких
рішень регламентований Порядком
роботи відділу номенклатури та
класифікації товарів регіональної
митниці, митниці, відділу контролю
митної вартості та номенклатури
регіональної митниці, митниці при
вирішенні питань класифікації товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, затвердженим наказом ДМСУ №667
від 07.08.2007р., зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.08.2007р.
за №968/14235.

Відповідно до п.п. 10-12 вказаного Порядку
рішення приймаються ВНТК (ВКМВН) на
підставі встановлених характеристик
товару, які є визначальними для
класифікації товару згідно з вимогами
УКТЗЕД. Форма рішення наведена в
додатку 2 до цього Порядку. Рішення
підписується посадовою особою ВНТКТ
(ВКМВН), яка його приймала, з
проставленням на ньому відбитка
номерного штампа «Правильність
класифікації перевірено» та
начальником ВНКТ (ВКМВН) або особою, що
його заміщує. Рішення доводиться до ПМО
і є обов'язковим для виконання при
митному оформленні товару. Якщо ВНКТ
(ВКМВН) приймається рішення, яке не
відповідає інформації, заявленій
декларантом у митній декларації, то ця
митна декларація не може
використовуватися для митного
оформлення класифікованого товару.

Судом першої інстанції у даній спірній
ситуації встановлено, що при митному
оформленні товарів відповідач
погодився з правильністю класифікації
та кодування товарів позивачем. Згідно
ст. 88 Митного кодексу України декларант
зобов'язаний: здійснити декларування
товарів і транспортних засобів
відповідно до порядку, встановленого
цим Кодексом; на вимогу митного органу
пред'явити товари і транспортні засоби
для митного контролю і митного
оформлення; надати митному органу
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних процедур; сплатити податки і
збори. Згідно зі ст. 17 Закону України
«Про Єдиний митний тариф» обов'язок
нарахування ввізного мита покладено на
митні органи. Відповідно до п. 10.3 ст. 10
Закону України «Про податок на додану
вартість» платники податку, які
імпортують товари на митну територію
України, відповідають за дотримання
правил надання інформації для
розрахунку бази оподаткування (суми
податку, належної до сплати) митними
органами. Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» якщо згідно з нормами цього
пункту сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
то платник податків не несе
відповідальність за своєчасність,
достовірність та повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в установленому цим Законом
порядку.

З огляду на викладене правильними є
висновок, що якщо митний орган,
приймаючи вантажні митні декларації та
пропускаючи товар на митну територію
України, погодився з кодом товарної
номенклатури, зазначеним декларантом у
вантажній митній декларації, то
відповідно до вищевказаних приписів
платник податків не несе
відповідальність за помилковість
визначення коду УКТЗЕД, відтак
податкові зобов'язання донарахуванню
не підлягають.

Враховуючи зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ягодинської митниці
- залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2011
року по справі № 2а/0370/1962/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

О.О. Большакова

Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2014
року