Справа № 813/7103/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
Справа № 876/3636/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Большакової О.О.,

Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Держземагенства
у Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі №813/7103/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Держземагентства у Львівській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору:
Годовицько-Басівська сільська рада
Пустомитівського району Львівської
області про визнання незаконною
відмову,-

В С Т А Н О В И В :

18.09.2013р. ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом в суд до
Головного управління Держземагенства
у Львівській області (надалі - ГУ
Держземагенства), просив визнати
незаконною відмову у наданні згоди на
розробку проекту землеустрою про
надання у власність земельної ділянки
на території Годовицько-Басівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області за межами
населеного пункту.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р.
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Головне управління
Держземагенства у Львівській області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити. Вважає, що судом першої
інстанції не враховано чинність
розпорядження Пустомитівської
районної державної адміністрації від
02.03.2010р. №124 «Про надання дозволу на
розробку проекту відведення земельних
ділянок у власність для ведення
особистого селянського господарства
на території Годовицько-Басівської
сільської ради за межами населеного
пункту» та розпорядження голови
Пустомитівської районної державної
адміністрації від 06.05.2011р. №455 «Про
внесення змін в додаток до
розпорядження голови районної
державної адміністрації від 02.03.2010р.
№124». Відмову ОСОБА_2 вважає
правомірною та вчиненою саме через
невідповідність місця розташування
земельної ділянки, на яку претендує
ОСОБА_2, що судом не враховано.

В судовому засіданні позивач подав
заяву про відмову від позову.
Представник апелянта щодо поданої
заяви не заперечив, проте враховуючи
подану апеляційну скаргу просив
рішення суду першої інстанції
скасувати. Третя особа явку
повноважного представника в судове
засідання не забезпечила, хоча
належним чином повідомлена про місце
та час розгляду справи, що в порядку ч.4
ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення щодо
неї, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач 09 серпня 2013 року звернувся до
ГУ Держземагенства з клопотанням про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність орієнтовною площею
0,45 га для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
категорії земель згідно КВЦП з землі
сільськогосподарського призначення
(рілля), яка розташована за адресою
Годовицько-Басівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області за межами населеного пункту.

ГУ Держземагенства надано позивачу
відповідь у формі листа від 03 вересня
2013 року за №01-16/4-5348 згідно якої, йому
відмовлено у наданні згоди на розробку
проекту землеустрою про надання у
власність земельної ділянки на
території Годовицько-Басівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області за межами
населеного пункту з покликанням на ч.7
ст.118 Земельного кодексу України:
розпорядженням Пустомитівської
районної державної адміністрації від 02
березня 2010 року №124 «Про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту» надано
дозвіл іншим громадянам на розробку
проекту відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту. Чинність
вищезгаданого розпорядження відносно
згаданої у клопотанні позивача тієї
самої земельної ділянки стало
підставою для відмови, з якою не
погодився позивач звернувшись з
позовом до суду.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що в
порушенням вимог ч.7 ст.118 ЗК України у
відмові щодо надання дозволу по
розробленню проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки не
зазначено жодної підстави
передбаченої нормами Земельного
кодексу України, що є протиправним.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів виходячи з наступного.

Згідно з ст.22 ЗК України, землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей. Земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
використовуються відповідно до
розроблених та затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь і
передбачають заходи з охорони земель.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Колегією суддів встановлено, що
розпорядженням голови Пустомитівської
РДА від 02.03.2010р. за №124 «Про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту», згідно
ст.ст.17,22,118, п.12 розділу X Перехідних
положень Земельного кодексу України,
дано дозвіл на розробку проекту
відведення земельних ділянок у
власність за рахунок земель
сільськогосподарського призначення
громадянам згідно з додатком для
ведення особистого селянського
господарства на території Годовицько -
Басівської сільської ради за межами
населеного пункту.

Згодом, розпорядженням голови
Пустомитівської РДА від 16.03.2010р. за №172
«Про розгляд протесту прокурора
Пустомитівського району від 16.03.2010р.
№627 на розпорядження голови
Пустомитівської районної державної
адміністрації №124 від 02.03.2010р.»,
розпорядження голови районної
державної адміністрації від 02.03.2010р.
№124 «Про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту»
скасовано, що стало предметом спору у
справі № 2-1015/10, згідно рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 06.05.2010р. у якій
визнано недійсним розпорядженням
голови Пустомитівської РДА від 16.03.2010р.
за №172, яке ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 21.10.2010р.
скасоване із закриттям провадження у
справі.

Розпорядженням голови Пустомитівської
РДА від 06.05.2011р. за №455 «Про внесення
змін в додаток до розпорядження голови
районної державної адміністрації від 2
березня 2010 року №124», розпорядження
голови районної державної
адміністрації від 16.03.2011р. №172 визнано
таким, що втратило чинність та внесено
зміни в додаток до розпорядження
голови районної державно
адміністрації від 02.03.2010р. №124
затвердивши його в новій редакції.

Хронологічний аналіз прийнятих
Пустомитівською РДА розпоряджень дає
підстави колегії суддів вважати, що з
моменту прийняття Розпорядження №455,
розпорядження №124 продовжило діяти у
новій редакції щодо списку громадян,
яким надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради.

Слід зауважити, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2011р. по
справі №2а-7817/11/1370 визнано протиправним
та скасовано розпорядження голови
Пустомитівської РДА від 06.05.2011 року за
№ 455 «Про внесення змін в додаток до
розпорядження голови районної
державної адміністрації від 2 березня
2010 року № 124», яка постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2012р. по
справі №131243/11/9104 скасована та прийнято
нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.10.2013р. постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.09.2012р.
скасовано, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
30.09.2011р. залишено в силі.

Отже, постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2011р. по
справі №2а-7817/11/1370, якою визнано
протиправним та скасовано
розпорядження голови Пустомитівської
РДА від 06.05.2011р. за №455 набрала законної
сили з 22.10.2013р., і саме з цієї дати
відновилася дія розпорядження голови
Пустомитівської РДА від 16.03.2010р. за №172
«Про розгляд протесту прокурора
Пустомитівського району від 16.03.2010р.
№627 на розпорядження голови
Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010р.,
яким скасовано розпорядження №124 від
02.03.2010р.

Колегія суддів зауважує, що як станом
на 09.08.2013р. - дати подання до ГУ
Держземагентства позивачем
клопотання, так і станом на 03.09.2013р. -
дати прийняття відмови відповідачем,
яке є предметом судового розгляду,
розпорядження голови Пустомитівської
РДА від 02.03.2010р. №124 із списком громадян,
яким надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
було чинне.

В судовому засіданні сторони
підтвердили факт накладання місця
розташування земельної ділянки про яку
просив позивач та місця розташування
земельної ділянки згідно
розпорядження голови Пустомитівської
РДА від 02.03.2010р. №124.

Аналізуючи лист - відмову ГУ
Держземагентства від 03.09.2014р. колегія
суддів приходить до переконання, що
відповідач встановивши чинність
розпорядження голови Пустомитівської
РДА від 02.03.2010р. №124 обгрунтовано, з
покликанням на вимоги ч.7 ст.118 ЗК
України (невідповідність місця
розташування земельної ділянки про яку
просив позивач змісту розпорядження
від 02.03.2010 року №124), відмовив у
задоволенні заяви позивача від 09.08.2013р.
за вх.№5222, що є підставою рішення суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог скасувати.

Разом з тим, вирішуючи клопотання про
закриття провадження у справі з
підстав відмови позивача від
адміністративного позову колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 194 КАС України позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а сторони
можуть примиритися у будь-який час до
закінчення апеляційного розгляду. У
разі відмови від адміністративного
позову або примирення сторін суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу відповідно до вимог статей 112 і
113 цього Кодексу.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 КАС України -
позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи. Про
прийняття відмови від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу (ч. 1 ст. 203 КАС України).

Враховуючи те, що відмова позивача від
адміністративного позову не
суперечать закону та не порушує
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про її прийняття, скасування
постанови суду першої інстанції та
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 197, 198, 203, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Львівській області - задовольнити
частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 813/7103/13-а - скасувати та
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Головного управління
Держземагентства у Львівській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору:
Годовицько-Басівська сільська рада
Пустомитівського району Львівської
області про визнання незаконними дій -
закрити.

Ухвала набирає законної з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді:
О.О.Большакова

М.А. Пліш

Повний текст Ухвали виготовлено
04.11.2014р.