Справа № 817/3080/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3080/14

06 листопада 2014 року 09год. 35хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Щербакова В. В. за
участю секретаря судового засідання
Таргоній А.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області
доФізична особа-підприємець ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Рівненській області
звернулася до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкової заборгованості в
сумі 1237,40 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав клопотання,
в якому зазначає, що він позовні вимоги,
заявлені в адміністративному позові,
підтримує в повному обсязі та просить
розглянути справу без його участі

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив. Про
дату, час і місце судового розгляду
справи судом повідомлявся належним
чином.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні. За
таких обставин, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх дослідженими доказами, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог закону,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець державним
реєстратором Сарненської районної
державної адміністрації Рівненської
області та перебуває на обліку в
Сарненській ОДПІ ГУ Міндоходів у
рівненській області з 04.07.2006 року за
№1420/Б (а.с. 5-8).

Відповідно до заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від
05.12.2012 року відповідач перебуває на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності та є платником
єдиного податку ІІ групи із обраною
ставкою 20% до розміру мінімальної
заробітної плати (а.с.9). 05.12.2012 року
відповідачу було видано свідоцтво
платника єдиного податку серії НОМЕР_2
(а.с.10).

Наявними матеріалами справи
стверджено, що за ФОП ОСОБА_1 рахується
заборгованість по єдиному податку, яка
виникла внаслідок несплати авансових
внесків з єдиного податку за період з
січня по червень 2014 року в сумі 1237,40 грн.

Вказана сума заборгованості також
підтверджується зворотним боком
облікової картки платника податків
(а.с.12-13).

Статтею 67 Конституції України
закріплено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно із п.293.1 ст.293 цього Кодексу,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

На підставі п.295.1 ст.295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідно до п.295.2 ст.295 цього Кодексу,
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України зазначається, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 було надіслано податкову вимогу
форми "Ф" від 03.06. 2014 року №464-25, яка
направлена відповідачу згідно з
реєстром поштових відправлень
податкових вимог від 13.06.2014 року.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 36.1. ст.36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу
передбачено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

У відповідності до п. 87.11. ст.87 цього
Кодексу орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На момент розгляду справи, у суду
відсутні докази сплати відповідачем
заборгованості в сумі 1237,40 грн.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними у справі доказами та
підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (34500, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
податкову заборгованість по єдиному
податку з фізичних осіб в сумі 1237,40 грн.
(одна тисяча двісті тридцять сім грн. 40
коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Щербаков В. В.