Справа № 307/1950/14-а, 2а-307/53/14
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
Справа №
876/6398/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного
суду Закарпатської області від 23.05.2014р.
про відмову у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівської
державної нотаріальної контори
Закарпатської області про визнання
заповіту недійсним, визнання дій
державного нотаріуса щодо посвідчення
заповіту неправомірними і незаконними
та зобов'язання видати копію договору
дарування, -

В С Т А Н О В
И В:

20.05.2014 року позивач звернулася з
вказаним вище позовом до та просила
визнати заповіт ОСОБА_2 від 26.08.2011 року
(по реєстру № 1-1884, державний нотаріус
Л.В. Черевко) недійсним, а дії
державного нотаріуса щодо посвідчення
цього заповіту неправомірними і
незаконними та зобов'язати видати
копію договору дарування.

Ухвалою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 23.05.2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Тячівської державної
нотаріальної контори про визнання
заповіту недійсним, визнання дій
державного нотаріуса щодо посвідчення
заповіту неправомірними і незаконними
та зобов'язання видати копію договору
дарування.

Не погодившись із ухвалою суду, її
оскаржив позивач. Вважає оскаржувану
ухвалу такою, що прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що така ухвала порушує її
права, внаслідок чого, позивач може
незаконно втратити спадкове нерухоме
майно, земельну ділянку, та грошові
кошти після смерті її матері. Просить
ухвалу скасувати та прийняти нову
ухвалу, якою направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення.

Відмовляючи у відкритті провадження
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що між сторонами виник спір
із спадкових правовідносин, що в свою
чергу виключає його розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

З такими висновками колегія суддів
погоджується та зазначає наступне.

Згідно ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Статтями 2, 4, 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено завдання адміністративного
судочинства та порядок реалізації
права на судовий захист у сфері
публічно правових відносин. Зокрема,
завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб у
сфері публічно правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень при здійсненні ними
владних управлінських функцій. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушено
її права та інтереси і на вказаний спір
поширюється юрисдикція
адміністративних судів. Тобто,
адміністративним судам підсудні
публічно правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності;

Тобто, завдання адміністративного
судочинства обумовлюються його
особливостями, які відрізняють його
від інших видів судочинства.

При визначенні юрисдикції справи,
необхідно виходити з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач,
суб'єктного складу сторін, предмету
спірних правовідносин.

Разом з цим, завданням цивільного
судочинства, відповідно до ст. 1
Цивільного процесуального кодексу
України є своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Зміст та спрямованість правосуддя
випливає із обов'язку держави по
забезпеченню прав і свобод людини.
Завдання будь - якого судочинства
відображає його спрямованість, тобто
кінцеву мету.

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка законності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно, прийнятих або вчинених
ними при здійсненні владних
управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
вимоги позивача стосуються визнання
заповіту недійсним та дій державного
нотаріуса щодо посвідчення цього
заповіту, зобов'язання нотаріуса
видати копію договору дарування.

Виходячи зі змісту статті 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Разом з тим, відповідно до статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Тобто, позивач звернулася до суду з
позовом з приводу порушеного права, а
відтак даний спір не є публічно -
правовим.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що суддя суду першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків судді, а тому підстав для
його скасування немає.

Керуючись, ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.199,
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 23.05.2014р. у справі № 307/1950/14-а
провадження № 2а-307/53/14- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль