Справа № 810/5628/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 року 810/5628/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Волкова А.С., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси до
Публічного акціонерного товариства
"Укргазбуд" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Укргазбуд" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б" - "з" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (список № 2), за
період з липня 2011 року по липень 2012 року
та з жовтня 2012 року по жовтень 2013 року в
загальній сумі 12780,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за особовим рахунком
відокремленого підрозділу позивача
(Автобаза № 9) утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2. Посилаючись на частину
другу розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, позивач просить суд стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Обидві сторони звернулись до суду з
клопотаннями про розгляд справи за
відсутності їх представників, тому суд
на підставі частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України ухвалою від 22.10.2014 постановив
про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Відповідач позову не визнав, в
обґрунтування заперечень проти позову
зазначив, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства. Крім того, відповідач
зазначив, що заборгованість не
підтверджується відповідними
доказами, а також, що відсутні докази
того, що пенсіонери, яким здійснювалась
виплата пенсії, працювали на
підприємстві відповідача. Таким чином,
відповідач просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Публічне акціонерне товариство
"Укргазбуд, у складі якого діє
відокремлений підрозділ - Автобаза № 9,
є юридичною особою і платником внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Автобаза № 9 як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеса.

Позивачем відповідно до розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, на підставі пунктів "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (Список № 2), згідно з
вимогами частини другої розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсій
громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2 на загальну
суму 12780,91 грн., за період з липня 2011 року
по липень 2012 року та з жовтня 2012 року по
жовтень 2013 року.

Вказані пенсіонери працювали на
підприємстві відповідача, що
підтверджується копіями довідки від
12.06.2010 № 259/аб, виданою Автобазою № 9,
протоколом про призначенням пенсії та
довідкою від 09.06.2013 № 8175, від 23.12.2011 № 968
виданою УПФУ в Малиновському районі м.
Одеси. Гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали
право на пенсію на пільгових умовах і
перебувають на пенсійному обліку у
позивача.

На день судового розгляду відповідач
доказів сплати заборгованості суду не
надав, що підтвердив позивач у
клопотанні до суду.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003 №
1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктами "б" - "з" частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статтями 27 та 28). При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону (згідно
з додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 Закону
України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднань,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
які відповідач відповідно до Закону
України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду, у
розумінні цього Закону вважаються
внесками на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003
№ 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зокрема, роботодавці -
підприємства, установи та організації,
створені відповідно до законодавства
України.

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", частини шостої
статті 20 Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Статтею 64 України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено право
територіальних органів Пенсійного
фонду стягувати з платників страхових
внесків несплачені суми страхових
внесків.

Таким чином, суд не приймає до уваги
заперечення відповідача про те, що
даний спір не є публічно-правовим, адже
позивач діє як суб'єкт владних
повноважень, стягуючи з відповідача
несплачені суми страхових внесків.

Крім того, суд не приймає до уваги
заперечення відповідача про те, що
заборгованість не підтверджується
відповідними доказами, а також про те,
що пенсіонер, якому здійснювалась
виплата пенсії, працював на
підприємстві відповідача, адже це
спростовується наявними у справі
доказами: розрахунком фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій; карткою особового рахунку
відповідача протоколом про
призначення пенсії пенсіонеру;
довідками територіального органу
Пенсійного фонду та довідкою,
складеною відповідачем.

На день судового розгляду відповідач
суму заборгованості не сплатив, жодних
заперечень проти заявлених позовних
вимог суду не надав.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Позивач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укргазбуд" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б" - "з" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (список № 2), за
період з липня 2011 року по липень 2012 року
та з жовтня 2012 року по жовтень 2013 року в
загальній сумі 12780 (дванадцять тисяч
сімсот вісімдесят) гривень 91 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.