Справа № 464/5578/14-а 6-а/464/67/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
Справа № 876/6923/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Затолочного В.С. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Бєлкіної Н.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача -
Черевик Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова на ухвалу
Сихівського районного суду м.Львова
від 25.06.2014р. про зміну способу виконання
судового рішення в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м.Львова про визнання дій
протиправними, зобов'язання нарахувати
і виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 25.06.2014р.
подання державного виконання Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській обл. про зміну способу
виконання рішення задоволено; змінено
спосіб виконання постанови
Сихівського районного суду м.Львова
від 11.10.2011р. шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова на користь
ОСОБА_2 нарахованого підвищення до
пенсії у відповідності до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 738 грн. 99 коп. (а.с.60-63).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, ухвалу суду оскаржив боржник
(відповідач) Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова, який покликаючись на неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення, просить оскаржувану
ухвалу скасувати та постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
подання органу державної виконавчої
служби (а.с.65-66).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує
тим, що пенсійним органом судове
рішення виконано, доплата нарахована,
однак кошти на вказані виплати з
державного бюджету не надходять.
Останні будуть виплачені після
додаткових надходжень з бюджету. Також
здійснюючи зміну порядку чи способу
виконання рішення, суд не може
змінювати змісту резолютивної частини
рішення та способу захисту порушеного
права, обраного судом при вирішенні
справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
представника апелянта на підтримання
поданої скарги, перевіривши матеріали
справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної
ухвали, підставою для задоволення
подання Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу виконання судового рішення в
адміністративній справі слугувало те,
що у розглядуваному випадку наявні
обставини, які ускладнюють виконання
судового рішення - відсутність коштів
на відповідному рахунку боржника,
оскільки кошторисом останнього
вказані видатки не передбачені. У той
же час, наведені обставини не можуть
бути підставою для порушення права на
соціальних захист, права на отримання
доплати до пенсії у відповідності до
ст.6 Закону України «Про соціальних
захист дітей війни», яка прямо
передбачена законом та постановлена до
стягнення судовим рішенням.

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції суперечать вимогам
процесуального закону, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 11.10.2011р. у справі № 2а-1920/11
позов ОСОБА_2 задоволено частково;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_2
за період з 19.03.2011р. по 22.07.2011р. включно
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
на підставі положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум (а.с.15-17).

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.04.2013р.
апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м.Львова задоволені частково,
постанову Сихівського районного суду
м.Львова від 11.10.2011р. в справі № 2а-1920/11 в
частині її допущення до негайного
виконання змінено; допущено негайне
виконання судового рішення у межах
суми стягнення за один місяць; у решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін (а.с.36-40).

Пенсійним органом проведено
перерахунок належного ОСОБА_2
підвищення до пенсії на суму 738 грн. 99
коп., що стверджується розпорядженням
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м.Львова № 146102 від
15.04.2014р. (а.с.49, 50).

05.06.2014р. Сихівський відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції звернувся
до суду із поданням, в якому просив
змінити спосіб виконання постанови
Сихівського районного суду м.Львова
від 11.10.2011р. на стягнення з пенсійного
органу нарахованого підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 738 грн.
99 коп. (а.с.48).

При цьому, органом державної
виконавчої служби обґрунтування вимог
цього подання фактично не наведено.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Сихівського районного суду м.Львова.
від 11.10.2011р. та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив
частково.

За таких обставин орган державної
виконавчої служби фактично просить
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. При цьому, в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст.198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Окрім цього, ч.1 ст.263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи убачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене,
колегія суддів приходить до
переконання про те, що судом першої
інстанції помилково прийнято рішення
про задоволення подання Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
судового рішення в розглядуваній
справі, через що оскаржувана ухвала не
відповідає вимогам ст.263 КАС України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання про зміну способу виконання
судового рішення, а відтак вона
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
подання Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу виконання судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.6 ч.1
ст.199, п.4 ч.1 ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м.Львова задоволити.

Ухвалу Сихівського районного суду
м.Львова від 25.06.2014р. про зміну способу
виконання судового рішення в
адміністративній справі № 464/5578/14-а
(провадження № 6-а/464/67/14) - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
судового рішення у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м.Львова про визнання дій
протиправними, зобов'язання нарахувати
і виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:

В.С.Затолочний

Н.В.Савицька