Справа № 820/15807/14
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 листопада 2014 р.
№ 820/15807/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Севастьяненко
К.О.,

при секретарі судового засідання -
Пасечник М.В.,

за участю: представника позивача -
Бочарової О.М.,

представника відповідача -
Гуда К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом концерну "Східно-Український
Енергетичний Союз Промисловців" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, концерн
"Східно-Український Енергетичний Союз
Промисловців", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому з урахуванням заяви
про зміну предмету та підстав позову,
прийнятої судом, просить суд:

1) визнати протиправними дії суб'єкта
владних повноважень, ДПІ у Київському
районі міста Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області, з приводу
викладення в акті позапланової
документальної виїзної перевірки №
3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014 року
висновків про відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні Концерном
«СУЕСП» товару у ТОВ «Глобалтранс
Сіті», код 38944098 та подальшої реалізації
товарів на ВАТ «ТУРБОАТОМ», код 05762269 та
ТОВ «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ»,
код 34181461; порушень з боку Концерну
«СУЕСП» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 185,
ст. 187 Податкового Кодексу України №
2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та
доповненнями, та як наслідок завищення
податкового кредиту при придбанні
товару у ТОВ «Глобалтранс Сіті» на
загальну суму ПДВ 1192688,48 грн. та
завищення податкових зобов'язань при
подальшої реалізації даних товару на
адресу ВАТ «ТУРБОАТОМ», (код за ) за лютий 2014 року, березень 2014 року
на загальну суму 1362160,51 грн. та ТОВ «ДВ
НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» (код за
) за березень 2014 року на
загальну суму 241460,12 грн., порушення з
боку Концерну «СУЕСП» пункту 44.6 статті
44 Податкового Кодексу України № 2755-VI
від 02.12.2010 року із змінами та
доповненнями, у зв'язку з їх
невідповідністю вимогам діючого
законодавства України;

2) визнати протиправними дії суб'єкта
владних повноважень, ДПІ у Київському
районі міста Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області, з приводу
внесення в інформаційну систему
"Податковий блок" зміни показників
декларацій Концерну «СУЕСП», з ПДВ за лютий, березень 2014
року, зменшення суми податкового
кредиту за лютий 2014 року на суму 360279,09
грн. та за березень 2014 року на суму 832409,39
грн., та зниження суми податкових
зобов'язань на користь ВАТ «ТУРБОАТОМ»,
(код за ЄДРПОУ 5762269) за лютий 2014 року,
березень 2014 року на загальну суму 1362160
грн. та TOB "ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА
КОМПАНІЯ", (код за ) за
березень 2014 року на загальну суму 241460
грн.;

3) зобов'язати відповідача, ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
поновити в інформаційних базах даних
показники декларацій Концерну «СУЕСП»,
з податку на додану
вартість за лютий, березень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки за результатами
перевірки, викладені в акті
позапланової документальної виїзної
перевірки Концерну «СУЕСП» за
№ 3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014 року, є
безпідставними, встановлені всупереч
вимогам Податкового Кодексу України,
без наявності передбачених чинним
законодавством України підстав та в
порушення вимог ст.ст. 44, 83, 85
Податкового Кодексу та Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства», затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України 22.12.2010 за N 984, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за N
34/18772. Крім того вказав, що контролюючим
органом протиправно, без прийняття
податкового повідомлення-рішення, в
порушення вимог п. 86.8. ст. 86, п.п. 54.3.2. п.
54.3. ст. 54 Податкового Кодексу України,
фактично було змінено показники
грошових зобов'язань з податків
(зборів), які були самостійно визначені
позивачем в податковій звітності.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позовних вимог, надав письмові
заперечення, в яких послався на те, що
викладені в акті перевірки №
3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014 року висновки
податкового органу є правомірними та
обґрунтованими, коригування
показників грошових зобов'язань з
податків (зборів) контролюючим органом
не здійснювалось, а в інформаційній
системі "Податковий блок" відповідачем
відображено було лише дані показників
відповідно до проведеної перевірки і
такі дані використовуються податковою
інспекцією в службових цілях.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, просив відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін по справі,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, концерн "Східно-Український
Енергетичний Союз Промисловців" (далі -
концерн «СУЕСП»), зареєстрований як
юридична особа - код 33605195,
місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул.
Маяковського, буд. 11, кв. 40 (а.с. 14-16),
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Вказані обставини визнані сторонами по
справі в ході судового засідання, у
суду не має сумнівів в добровільності
визнання перелічених обставин та їх
достовірності, стосовно вказаних
обставин відсутній спір, а тому
перелічені обставини перед судом не
доказуються.

Судом встановлено, що відповідачем,
Державною податковою інспекцією у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, було проведено позапланову
документальну виїзну перевірку
концерну «СУЕСП», з
питань правильності визначення,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з TOB «Глобалтранс Сіті»,
за період з 01.02.2014 року по 31.03.2014 року та
подальшого ланцюга постачання.

Результати проведеної перевірки
оформлені актом № 3600/20-31-22-03-07/33605195 від
27.08.2014 року (а.с. 60-89).

Згідно висновків акту перевірки
встановлено порушення концерну
«СУЕСП»:

- відсутність об'єктів оподаткування
при придбанні концерном «СУЕСП» товару
у ТОВ «Глобалтранс Сіті», код 38944098 та
подальшої реалізації товарів на ВАТ
«ТУРБОАТОМ», код 5762269 та ТОВ «ДВ
НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ», код
34181461;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198; ст. 185, ст. 187
Податкового Кодексу України та як
наслідок завищення податкового
кредиту при придбанні товару у ТОВ
«Глобалтранс Сіті» на загальну суму
ПДВ 1192688,48 грн. і завищення податкових
зобов'язань при подальшій реалізації
даного товару на адресу ВАТ
«ТУРБОАТОМ», (код за ЄДРПОУ 5762296) за
лютий 2014 року, березень 2014 року на
загальну суму 1362160,51 грн. та ТОВ «ДВ
НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» (код за
) за березень 2014 року на
загальну суму 241460,12 грн.;

- п.44.6 ст.44 Податкового Кодексу України.

Як встановлено судом на підставі
вказаного акту перевірки відповідачем
податкові повідомлення-рішення
прийнято не було.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.138
Кодексу адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

Зі змісту позовних вимог судом
встановлено, що позивачем оскаржуються
лише дії відповідача щодо викладення в
спірному акті перевірки висновків, а
також щодо коригування показників
податкової звітності з ПДВ в
інформаційній системі "Податковий
блок" за лютий, березень 2014 року,
зменшення суми податкового кредиту за
лютий 2014 року на суму 360279,09 грн. та за
березень 2014 року на суму 832409,39 грн., та
зниження суми податкових зобов'язань
на користь ВАТ «ТУРБОАТОМ», (код за
ЄДРПОУ 5762269) за лютий 2014 року, березень
2014 року на загальну суму 1362160 грн. та TOB
"ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ", (код
за ) за березень 2014 року на
загальну суму 241460 грн.

При цьому, питання правомірності
призначення чи проведення перевірки не
можуть бути предметом доказування у
межах даного позову, а, отже, суд у межах
розгляду даної справи не здійснює їх
правовий аналіз.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Порядок проведення перевірок
платників податків з питань повноти та
правильності обчислення податків
(зборів) визначений ст.ст.75-78, 81
Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 75.1 ст.75
вищеназваного кодексу контролюючі
органи мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
контролюючими органами в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи.

Складення податковим органом акту
перевірки узгоджується з приписами
ст.86 Податкового кодексу України, прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача як платника податків (зборів)
не порушує.

З огляду на заявлені позивачем вимоги,
суд зазначає, що дослідження
відповідності викладених в акті
перевірки висновків податкового
органу на відповідність вимогам ч.3 ст.2
КАС України, не входить до предмету
доказування по даній адміністративній
справі.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень, ДПІ у Київському районі
міста Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області, з приводу
викладення в акті позапланової
документальної виїзної перевірки №
3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014 року
висновків про порушення позивачем
податкового законодавства, у зв'язку з
їх невідповідністю вимогам діючого
законодавства України, суд зазначає
наступне.

Пунктом 3 розділу І Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України №984
від 22.12.2010 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 12.01.2011
року за № 34/18772 (далі - Порядок),
визначено, що результати
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно п.6 розділу ІV Порядку - у разі
незгоди платника податків або його
законних представників з висновками
перевірки чи фактами та даними,
викладеними в акті (довідці)
документальної перевірки, вони мають
право подати свої заперечення протягом
п'яти робочих днів з дня отримання акта
(довідки), які у випадку їх подання, є
невід'ємною частиною (додатком) до акта
(довідки) перевірки.

Такі заперечення розглядаються
податковим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у запереченнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 розділу
II Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що акт перевірки не
містить владних управлінських
приписів щодо позивача, а лише містить
інформацію про виявлені під час
перевірки порушення.

Акт перевірки, в якому відображено
узагальнений опис виявлених
перевіркою порушень законодавства, що
в свою чергу відповідає встановленим
правилам складання акта перевірки, не є
правовим документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
статті 17 КАС.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.

Таким чином, оскільки акт перевірки не
є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні статті 17 КАС
України, не породжує ніяких правових
наслідків для позивача, то, дії
податкового органу щодо викладення в
акті перевірки відповідних висновків,
не підлягають оскарженню в порядку
адміністративного судочинства.

Зазначена позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
10.10.2013 року №21-237а13, прийнятій за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої п.1 ч.1 ст.237 КАС України.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у задоволенні позовної вимоги про
визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень, ДПІ у Київському
районі міста Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області, з приводу
викладення в акті позапланової
документальної виїзної перевірки №
3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014 року
висновків про відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні Концерном
«СУЕСП» товару у ТОВ «Глобалтранс
Сіті», код 38944098 та подальшої реалізації
товарів на ВАТ «ТУРБОАТОМ», код 05762269 та
ТОВ «ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ»,
код 34181461; порушень з боку Концерну
«СУЕСП» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 185,
ст. 187 Податкового Кодексу України №
2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та
доповненнями, та як наслідок завищення
податкового кредиту при придбанні
товару у ТОВ «Глобалтранс Сіті» на
загальну суму ПДВ 1192688,48 грн. та
завищення податкових зобов'язань при
подальшої реалізації даних товару на
адресу ВАТ «ТУРБОАТОМ», (код за ) за лютий 2014 року, березень 2014 року
на загальну суму 1362160,51 грн. та ТОВ «ДВ
НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ» (код за
) за березень 2014 року на
загальну суму 241460,12 грн., порушення з
боку Концерну «СУЕСП» пункту 44.6 статті
44 Податкового Кодексу України № 2755-VI
від 02.12.2010 року із змінами та
доповненнями, у зв'язку з їх
невідповідністю вимогам діючого
законодавства України, слід відмовити.

Перевіряючи спірні дії відповідача
щодо коригування показників
податкової звітності з ПДВ в
інформаційній системі "Податковий
блок" за лютий, березень 2014 року,
зменшення суми податкового кредиту за
лютий 2014 року на суму 360279,09 грн. та за
березень 2014 року на суму 832409,39 грн., та
зниження суми податкових зобов'язань
на користь ВАТ «ТУРБОАТОМ», (код за
ЄДРПОУ 5762269) за лютий 2014 року, березень
2014 року на загальну суму 1362160 грн. та TOB
"ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ", (код
за ) за березень 2014 року на
загальну суму 241460 грн., на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд встановив наступне.

Суд зазначає, що при фактичному
проведенні перевірки, діями
податкового органу, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки позивача у сфері
публічно-правових відносин будуть
відповідні рішення про донарахування
податкових зобов'язань та/або
визначення штрафних (фінансових)
санкцій.

Як встановлено судом з матеріалів
справи та представниками сторін по
справі не заперечувалось, відповідачем
за наслідками проведення спірної
перевірки жодних податкових
повідомлень-рішень прийнято не було.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 74
Податкового кодексу України податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
контролюючих органів або
безпосередньо посадовими (службовими)
особами контролюючих органів. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій та завдань.

Згідно ст. 16 Закону України "Про
інформацію" від 02.10.1992, № 2657-XII (далі по
тексту - Закон № 2657-XII) податкова
інформація - сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України. Правовий режим
податкової інформації визначається
Податковим кодексом України та іншими
законами.

Наказом Державної податкової служби
України № 1197 від 24.12.2012 року в
податкових органах всіх рівнів з 01.01.2013
року було введено в експлуатацію ІС
"Податковий блок".

Суд зазначає, що інформаційна система
"Податковий блок" повинна відображати
фактично задекларовані позивачем
показники своєї господарської
діяльності, її коригування можливе
лише за наслідками узгодження
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, а органи ДПС України
використовують вказану систему у своїй
роботі, в тому числі, й для
співставлення показників, які
задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Відповідно до норм податкового
законодавства, висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Отже, сам по собі документ (акт,
довідка), складений за результатами
перевірки платника податків, не може
слугувати підставою для внесення змін
до інформаційної системи.

Судом встановлено, що відповідачем до
інформаційної системи "Податковий
блок" внесено показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ
позивача, які були визначені
податковим органом в ході проведення
спірної перевірки, результати якої
оформлені актом № 3600/20-31-22-03-07/33605195 від
27.08.2014 року.

Вчинені податковою інспекцією дії з
внесення даних акту перевірки №
3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014 року до ІС
«Податковий блок» спричинили
відхилення числового значення між
сумою грошових зобов'язань з ПДВ (як
податкового зобов'язання, так і
податкового кредиту), самостійно
обчисленими платником і
задекларованими в податковій
звітності з ПДВ за лютий та березень 2014
року та між сумою грошових зобов'язань
з ПДВ, визначених контролюючим органом
згідно з актом № 3600/20-31-22-03-07/33605195 від
27.08.2014 року, в сторону зменшення суми
податкового кредиту за лютий 2014 року на
суму 360279,09 грн. та за березень 2014 року на
суму 832409,39 грн., та зниження суми
податкових зобов'язань на користь ВАТ
«ТУРБОАТОМ», (код за ЄДРПОУ 5762269) за
лютий 2014 року, березень 2014 року на
загальну суму 1362160 грн. та TOB "ДВ
НАФТОГАЗОВИДОБУВНА КОМПАНІЯ", (код за
) за березень 2014 року на
загальну суму 241460 грн.

Суд звертає увагу на те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Таким чином, за змістом норм чинного
законодавства у будь-яких
інформаційних базах контролюючих
органів підлягають відображенню,
насамперед, числові показники розміру
грошових зобов'язань з податку (збору),
що містяться у складених платниками
податків документах обов'язкової
податкової звітності, поданих
платниками податків до територіальних
органів доходів і зборів та прийнятих
останніми. Такі показники підлягають
незмінному збереженню до моменту
набрання за правилами ст. 56
Податкового кодексу України юридичної
сили податковими
повідомленнями-рішеннями, прийнятими
контролюючими органами відповідно до
ст.ст.54 і 58 Податкового кодексу
України.

Між тим, як встановлено судом в ході
розгляду справи, у спірних
правовідносинах відповідач податкових
повідомлень-рішень не виносив.
Натомість суб'єкт владних повноважень
вніс до ІС «Податковий блок» показники
податкової звітності концерну «СУЕСП»
з ПДВ, з урахуванням викладених в акті
перевірки № 3600/20-31-22-03-07/33605195 від 27.08.2014
року висновків.

Крім того, в обґрунтування позовних
вимог представником позивача надано
суду належним чином завірену копію
листа ВАТ "ТУРБОАТОМ" ()
вих. № 10-1506 від 03.09.2014 року, адресованого
концерну «СУЕСП», про відшкодування
позивачем ВАТ "ТУРБОАТОМ" розміру
неотриманого ним бюджетного
відшкодування у розмірі 1362160,51 грн. за
лютий та березень 2014 року, у зв'язку з
тим, що податковим органом за
результатом проведеної перевірки
позивача було зменшено заявлену до
відшкодування суму ПДВ. На виконання
вказаної вимоги ВАТ "ТУРБОАТОМ"
позивачем було відшкодовано
контрагенту неотриману ним суму
бюджетного відшкодування у розмірі
1362160,51 грн. за лютий та березень 2014 року,
про що свідчить долучена до матеріалів
справи копія виписки з банківського
рахунку позивача від 04.09.2014 року на
вищевказану суму (а.с. 185, 186).

Суд зазначає, що у податковому праві
визнається критерій добросовісності
платника, який передбачає законність
дій платника у сфері податкових
правовідносин (у тому числі і щодо
формування даних податкового обліку),
доки це не спростовано у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Наведене також виключає
можливість застосування до платника
негативних правових наслідків
(зокрема, у вигляді вилучення з
електронної бази даних задекларованих
ним показників) до моменту
донарахування платникові податкового
зобов'язання в порядку статті 54
Податкового кодексу України та його
узгодження.

Таким чином, будь-які зміни до
інформаційних баз мають визнаватися
протиправними, якщо відповідні дані не
співпадають з узгодженими сумами (або
іншими показниками) податкового
обліку.

Згідно з матеріалами справи та
встановленими судом обставинами, у
даному разі жодних донарахувань
позивачеві грошових зобов'язань (та,
відповідно, їх узгодження) за
наслідками проведення спірної
перевірки здійснено не було, то суд
приходить до висновку, що відповідачем
порушено права та законні інтереси
позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовну вимогу про визнання
протиправними дій ДПІ у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області з
приводу внесення в інформаційну
систему "Податковий блок" зміни
показників декларацій з ПДВ концерну
"Східно-Український Енергетичний Союз
Промисловців" належить задовольнити,
адже управлінська функція податкового
контролю була реалізована суб'єктом
владних повноважень за відсутності
визначених законом підстав (прийняття
та узгодження податкового
повідомлення - рішення) та без
дотримання визначеної законом
процедури.

Крім того, суд зазначає, що оскільки
судом встановлено факт порушення
охоронюваних законом прав та інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин в галузі оподаткування, то
зобов'язання відповідача відновити в
інформаційній системі "Податковий
блок" показники декларацій концерну
«СУЕСП» з податку на додану вартість в
спірних правовідносинах є належним
способом захисту, а отже, позовна
вимога про зобов'язання податкового
органу відновити в інформаційній
системі "Податковий блок" показники
декларацій концерну
"Східно-Український Енергетичний Союз
Промисловців", , з
податку на додану вартість за лютий,
березень 2014 року також підлягає
задоволенню.

Враховуючи зміст статей 2 та 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд зазначає, що задоволенню в
адміністративному судочинстві
підлягають лише ті вимоги, які
відновлюють порушені права чи інтереси
особи в сфері публічно-правових
відносин. При цьому встановлений судом
факт порушення прав, свобод та
інтересів має передувати їх захисту.

Суд зазначає, що в силу ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідачем не доведено вчинення дій
у спірних правовідносинах на підставі,
в межах та спосіб, передбачений
законодавством України.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов
концерну "Східно-Український
Енергетичний Союз Промисловців"
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст.94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов концерну
"Східно-Український Енергетичний Союз
Промисловців" до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій протиправними -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
суб'єкту владних повноважень, ДПІ у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, з приводу внесення в
інформаційну систему "Податковий блок"
зміни показників декларацій концерну
"Східно-Український Енергетичний Союз
Промисловців" () з ПДВ за
лютий, березень 2014 року, зменшення суми
податкового кредиту за лютий 2014 року на
суму 360279,09 грн. та за березень 2014 року на
суму 832409,39 грн., та заниження суми
податкових зобов'язань на користь ВАТ
"ТУРБОАТОМ" () за лютий 2014
року, березень 2014 року на загальну суму
1362160 грн. та ТОВ "ДВ НАФТОГАЗОВИДОБУВНА
КОМПАНІЯ" () за березень
2014 року на загальну суму 241460 грн.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
відновити в інформаційній системі
"Податковий блок" показники декларацій
концерну "Східно-Український
Енергетичний Союз Промисловців", , з податку на додану
вартість за лютий, березень 2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі УДКСУ у Червонозаводському
районі міста Харкова Харківської
області (код 37999628) на користь концерну
"Східно-Український Енергетичний Союз
Промисловців" () витрати
по сплаті судового збору в сумі 50 грн. 00
коп. (п'ятдесят грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
10.11.2014 року.

Суддя
К.О. Севастьяненко