Справа № 428/3107/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р. Справа № 428/3107/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від
10.09.2014р. по справі № 428/3107/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до управлінУправління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області, в
якому просила скасувати Рішення
міжвідомчої комісії з інвентарізації
пенсійних справ та особових рахунків і
списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області №34
від 25.02.2014 року.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 10 вересня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою в
задоволенні вимог позивача відмовити.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, повідомлених належним
чином і про дату, час і місце судового
засідання, колегія суддів на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
та отримує пенсію за віком.

25.02.2014 року відповідачем прийнято
рішення № 34, яким передбачено
повернення позивачем переплати суми
пенсії в сумі 1990,73 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено, що надмірна
виплата пенсії була проведена у зв'язку
із зловживаннями з боку ОСОБА_1

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги, колегія суддів зазначає
наступне.

Частиною 1 статті 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати.

Відповідно статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Вищенаведена норма права кореспондує
також з приписами частини 1 статті 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою, зокрема,
встановлено, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями
визначено постановою правління
Пенсійного фонду України «Про Порядок
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення» від 21.03.2003 р. № 6-4,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 15.05.2003 р. № 374/7695 (далі по тексту -
Порядок № 6-4).

Так, відповідно п.3 Порядку № 6-4,
повернення коштів, надміру виплачених
за призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо.

Суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку, стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Підставою для прийняття спірного
рішення стало допущене ОСОБА_1
зловживання своїм правом на отримання
пенсійних виплат, яке полягало в
неповідомленні органам Пенсійного
фонду про обставини, які впливають на
призначення йому пенсії, а саме, про
реєстрацію позивача як суб`єкта
підприємницької діяльності.

В той же час, в обґрунтування власних
доводів щодо неправомірності спірного
рішення, позивач посилається на те, що
дійсно займався підприємницькою
діяльністю з 26.02.2001, однак в грудні 2004
року подала заяву про припинення
підприємницької діяльності та
припинення платника податків, у період
за який утримуються суми пенсії на
підставі рішення пенсійного органу
підприємницької діяльності не
здійснювала.

В той же час, колегія суддів зазначає,
що отримання позивачем довідки ДПІ у
м. Сєвєродонецьку від 03.12.2004 року про
зняття з обліку як платника податків
саме по собі не є достатньою підставою
для скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи без подання ним
відповідної заяви до органу державної
реєстрації разом з документами,
визначеними п.37 Порядку №740, оскільки
підставою для скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи, є саме
особиста заява підприємця.

З цього приводу апеляційний суд
зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця
проводиться зокрема у разі прийняття
фізичною особою - підприємцем рішення
про припинення підприємницької
діяльності.

Згідно з частиною 3 вказаної статті
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

За змістом частин 1 та 8 ст. 47 цього
Закону для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про рішення
фізичної особи - підприємця щодо
припинення нею підприємницької
діяльності фізична особа - підприємець
або уповноважена нею особа повинні
подати державному реєстратору
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) такі документи:

заяву про припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем;

документ, що підтверджує внесення
плати за публікацію повідомлення про
прийняття фізичною особою -
підприємцем рішення щодо припинення
підприємницької діяльності.

З дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису щодо рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем
забороняється проведення державної
реєстрації фізичної особи - підприємця,
щодо якої прийнято рішення про
припинення підприємницької
діяльності.

Відповідно до ч. 9 ст. 47 даного Закону
для проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем за її
рішенням фізична особа - підприємець
або уповноважена нею особа не раніше
двох місяців з дати публікації
повідомлення у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
подає державному реєстратору особисто
(надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення) або через
уповноважену особу такі документи:

заповнену реєстраційну картку на
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем за її
рішенням;

свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця;

довідку відповідного органу державної
податкової служби про відсутність
заборгованості по податках, зборах
(обов'язкових платежах);

довідку відповідного органу
Пенсійного фонду України про
відсутність заборгованості;

довідки відповідних органів фондів
соціального страхування про
відсутність заборгованості або про те,
що вона не перебувала на обліку.

З наведених норм вбачається, що особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, підставою
для чого є особиста заява підприємця до
державного реєстратора.

В той же час, колегія суддів звертає
увагу, що отримання довідки про зняття
з обліку платника податків не є
достатньою підставою для скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи без подання ним відповідної
заяви до органу державної реєстрації
разом з наведеними вище документами.

Неподання позивачем заяви та інших,
визначених статтями 46-47 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
документів до органу державної
реєстрації, на думку колегії суддів,
свідчить про недотримання ОСОБА_1
запровадженої державою реєстраційної
дисципліни припинення підприємницької
діяльності.

З наявного у матеріалах справи витягу з
єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
вбачається, що станом на 07.02.2014
відомості про дату та номер запису про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем не вносилися (а.с. 37).

Зі змісту наведених положень, колегія
суддів дійшла висновку, що особа,
державна реєстрація якої не скасована
(не припинена) в установленому законом
порядку, вважається суб'єктом
підприємницької діяльності.

Таким чином, неповідомлення позивачем
про зайняття ним підприємницькою
діяльністю, призвело до
необґрунтованої виплати позивачеві
коштів у сумі 1990,73 грн., що у
відповідності до частини 1 статті 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є підставою для прийняття
відповідачем рішення про повернення
суми переплати шляхом відрахування її
з пенсії позивача.

При цьому, колегія суддів враховує
позицію Вищого адміністративного суду
України в ухвалах від 23.01.2014 № К/9991/73818/12
та від 06.02.2014 № К/9991/39375/11

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення з порушенням
норм матеріального права, за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та з невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197 п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 10.09.2014р. по
справі № 428/3107/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
про визнання протиправним та
скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.