Справа № 815/5265/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5265/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук
О.А.,

за участю секретаря Васіної
А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
245-15 від 29.05.2014 року, визнання
неправомірною та скасування
податкової вимоги № 1546-25 від 02.09.2014
року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до
суду та, уточнивши позовні вимоги,
просить визнати неправомірним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № 245-15 від 29.05.2014
року, визнати неправомірною та
скасувати податкову вимогу № 1546-25 від
02.09.2014 року. В обґрунтування позовних
вимог зазначає, що позивач знаходиться
на спрощеній системі оподаткування та
є платником єдиного податку з 01.01.2013р.,
що підтверджується Свідоцтвом
платника єдиного податку Серії А № 534459,
виданим ДПІ у Київському районі м.
Одеси. Позивач також є власником 40/100
(сорок сотих) частини нежитлових
будівель, що знаходяться за адресою: м.
Одеса, вул. Аеродромна, буд. 5-А, що
підтверджується Договором
купівлі-продажу від 15 липня 2010 року,
укладеним між АТ СПМК-603 «ВЕНТИЛЯЦІЯ»
закритого типу та позивачем. Позивач
зазначає, що вказана нерухомість
використовується ним, відповідно до
ст.320 Цивільного кодексу України у
своїй господарської діяльності,
зокрема як склад для зберігання
власного товару, що є предметом
здійснення його підприємницької
діяльності у відповідності до
затверджених Свідоцтвом про сплату
єдиного податку видів діяльності. На
підставі вищевикладеного позивач
зазначає, що ФОП ОСОБА_1 відповідає
законодавчо встановленим критеріям,
передбаченим п. 4 ч. 1 п. 297.1. ст. 297 ПКУ, за
яких суб'єкт підприємницької
діяльності не є платником плати
(податку) за землю, якщо знаходиться на
спрощеній системі оподаткування
(сплачує єдиний податок, який у т.ч.
включає плату (податок) за землю, згідно
п. 297.1 ст. 297 ПК України), та використовує
земельну ділянку у власній
господарській діяльності. У зв'язку з
зазначеними обставинами позивач
вважає, що у відповідача були відсутні
підстави для визначення позивачу
зобов'язань із земельного податку, а
тому податкове повідомлення-рішення №
245-15 від 29.05.2014 року та податкова вимога
№ 1546-25 від 02.09.2014 року Державної
податкової інспекції в Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області є неправомірними та
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував,
просив суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
зазначив, що якщо документи, визначені
у ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», оформлені на
фізичну особу, то нарахування плати за
землю (земельного податку або орендної
плати) здійснює контролюючий орган,
який видає платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку, визначеному ст. 58 ПК України
(п.286.5 ст.286 ПК України). У зв'язку з тим,
що об'єкти нерухомості, розташовані за
адресою: м. Одеса, вул. Аеродромна, буд.
5-А, оформлені на фізичну особу ОСОБА_1,
ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
надіслала податкове повідомлення
рішення №245-15 від 29.05.2014 листом з
повідомленням про вручення 23.06.2014 року,
01.08.2014 вказаний лист було повернуто
поштою за закінченням терміну
зберігання. Та у зв'язку з несплатою
ОСОБА_1 заборгованості, ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області було
внесено податкову вимогу № 1546-25 від
02.09.2014 року на суму 11 239,58 грн.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, суд встановив наступне.

14.12.1999 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради проведено
держану реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва Серії А № 534459
від 01.01.2013 року ФОП ОСОБА_1
зареєстрований платником єдиного
податку (а.с. 7).

В судовому засіданні встановлено,
що громадянином ОСОБА_1 у акціонерного
товариства СПМК-603 «Вентиляція»
закритого типу за договором
купівлі-продажу від 15 липня 2010 року
куплено 40/100 частин нежитлових
будівель, що знаходяться в місті Одеса
по вулиці Аеродромна під номером
п'ять-А, які складаються в цілому з
будівлі літ. «Б», загальною площею 1253, 1
кв. м, літ. «В», та розташовані на
земельній ділянці площею 0, 6779 га.

В договорі від 15 липня 2010 року
зазначено, що згідно довідки, виданої
Одеською регіональною філією
Державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру» 22.06.2010
року № 08-11/8701-Дв, відповідно до даних
державного реєстру земель м. Одеси,
право власності, право користування
вищевказаною земельною ділянкою не
зареєстровано, кадастровий номер не
присвоювався (а.с. 42).

Також громадянином ОСОБА_1 у
акціонерного товариства СПМК-603
«Вентиляція» закритого типу за
договором купівлі-продажу від 29
березня 2011 року куплено 10/100 частин
нежитлових будівель, що знаходяться в
місті Одеса по вулиці Аеродромна під
номером п'ять-А, які складаються в
цілому з будівлі літ. «Б», загальною
площею 1247, 8 кв. м, літ. «В», та
розташовані на земельній ділянці
площею 0, 6779 га.

В договорі від 29 березня 2011 року
зазначено, що згідно довідки, виданої
Одеською регіональною філією
Державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру» 18.03.2011
року № 08-11/4657-Дв, відповідно до даних
державного реєстру земель м. Одеси,
право власності, право користування
земельною ділянкою, за якою рахуються
вказані нежитлові будівлі, що належать
АТ СПМК-603 «Ветиляція», не
зареєстровано. Сформовано кадастрові
номери: земельній ділянці, площею 0, 4623
га - :13:007:0003; земельній ділянці
площею 0, 2156 га - :13:007:0004 (а.с. 43).

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПКУ
платниками податку (плати за землю) є:
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.

Згідно до п.п. 270.1.1. п. 270.1 ст. 270 ПКУ
об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні.

Відповідно до п. 287.1. ст. 287 ПКУ власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою.

Згідно п. 287.6. ст. 287 ПКУ при
переході права власності на будівлю,
споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. п. 4) п. 297.1. ст. 297
ПКУ платники єдиного податку
звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з таких податків
і зборів: земельного податку, крім
земельного податку за земельні
ділянки, що не використовуються ними
для провадження господарської
діяльності.

За таких підстав суд погоджується
з доводами представника позивача, що
позивач як суб'єкт підприємницької
діяльності, який є платником єдиного
податку, звільнений від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з земельного
податку.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією в Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області на підставі п. 286.5. ст.
286 ПКУ громадянину ОСОБА_1 видано
податкове повідомлення-рішення № 245-15
від 29.05.2014 року про нарахування податку
на землю з фізичних осіб в розмірі 11 239,
58 грн..

Отже, вказане податкове
повідомлення-рішення видано ОСОБА_1
саме як громадянину (фізичній особі), а
не як суб'єкту підприємницької
діяльності, який є платником єдиного
податку.

Порядок сплати земельного
податку фізичною особою - платником
податків встановлений у розділі ХІІІ
ПКУ.

Відповідно до ст. 281 ПКУ від сплати
податку звільняються: інваліди першої
і другої групи; фізичні особи, які
виховують трьох і більше дітей віком до
18 років; пенсіонери (за віком); ветерани
війни та особи, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"; фізичні особи, визнані
законом особами, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Звільнення від сплати податку за
земельні ділянки, передбачене для
відповідної категорії фізичних осіб
пунктом 281.1 цієї статті, поширюється на
одну земельну ділянку за кожним видом
використання у межах граничних норм:
для ведення особистого селянського
господарства - у розмірі не більш як 2
гектари; для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка): у селах - не більш
як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15
гектара, в містах - не більш як 0,10
гектара; для індивідуального дачного
будівництва - не більш як 0,10 гектара;
для будівництва індивідуальних
гаражів - не більш як 0,01 гектара; для
ведення садівництва - не більш як 0,12
гектара. Від сплати податку
звільняються на період дії фіксованого
сільськогосподарського податку
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі за
умови передачі земельних ділянок та
земельних часток (паїв) в оренду
платнику фіксованого
сільськогосподарського податку.

Отже, статтею 281 ПКУ передбачені
підстави звільнення фізичних осіб від
сплати земельного податку та перелік
таких підстав є вичерпним. Статтею 281
ПКУ не передбачено такої підстави для
звільнення фізичної особи від сплати
земельного податку, як здійснення
фізичною особою підприємницької
діяльності та перебування його на
спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до п. 286.5. ст. 286, п. 287.5
ст. 287 ПКУ нарахування фізичним особам
сум податку проводиться контролюючими
органами, які видають платникові до 1
липня поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу. Податок фізичними особами
сплачується протягом 60 днів з дня
вручення податкового
повідомлення-рішення.

Згідно до п. 58.3. ст. 58 ПКУ податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. Податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг. У разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Також судом встановлено, що
відповідачем податкове
повідомлення-рішення № 245-15 від 29.05.2014
року направлено ОСОБА_1 рекомендованим
листом з повідомленням про вручення за
адресою: 65088, м. Одеса, вул. Березова, 41,
що підтверджується копією фіскального
чеку № 4149 від 23.06.2014 року (а.с. 45).

Згідно довідки працівника зв'язку
УДП «Укрпошта» від 29.07.2014 року, що
міститься на поштовому конверті, в
якому було направлено вказане
податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1,
поштове відправлення 377)
повернуто за закінченням терміну
зберігання (а.с. 45 - зворотній бік
аркуша).

Отже, відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПКУ
податкове повідомлення-рішення № 245-15
від 29.05.2014 року вважається врученим
ОСОБА_1 29.07.2014 року.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні встановлено, що у
зв'язку з несплатою ОСОБА_1 грошового
зобов'язання з податку на землю з
фізичних осіб в розмірі 11 239, 58 грн.
Державною податковою інспекцією в
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області ОСОБА_1
надіслано податкову вимогу № 1546-25 від
02.09.2014 року про сплату суми грошового
зобов'язання з податку на землю з
фізичних осіб в розмірі 11 239, 58 грн. (а.с.
46).

Доказів наявності у фізичної
особи ОСОБА_1 пільг щодо сплати податку
з фізичних осіб, передбачених ст. 281 ПКУ,
до суду надано не було.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
до висновку, що ДПІ в Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області відповідно до вимог п.
286.5. ст. 286, п. 287.5 ст. 287 ПКУ нараховано
фізичній особі ОСОБА_1 податок на землю
з фізичних осіб в розмірі 11 239, 58 грн.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

На підставі вищевикладеного,
розглянувши справу в межах позовних
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, суд дійшов до висновку, що
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 є
необґрунтованим та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
245-15 від 29.05.2014 року, визнання
неправомірною та скасування
податкової вимоги № 1546-25 від 02.09.2014 року
в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд у строки та в
порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови складено
та підписано 07 листопада 2014 року.

Суддя
О.А. Левчук