Справа № 302/724/14-а, 2а-302/2/14
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Справа №
876/6876/14, 876/6875/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційні
скаргі управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області та ОСОБА_1 на
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 11 червня 2014
року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
додаткову постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 25 червня 2014 року у справі № 302/724/14-а,
2а-302/49/14 за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з нарахуванням та
виплатою компенсації, -

в с т а н
о в и в :

30 травня 2014 року позивач - ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
Закарпатської області, в якому просила
визнати незаконною відмову
відповідача здійснити відповідний
перерахунок пенсії та здійснити такий
перерахунок з дати призначення пенсії
з урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення у розмірі 9239,93 грн.,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань у розмірі
2333,90 грн. та індексації заробітної
плати у розмірі 1679,97 грн. з нарахуванням
та виплатою компенсації втрати частини
грошових доходів на різницю між таким
розміром пенсії та тим, який отримує
позивач.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 11
червня 2014 року позов задоволено
частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання провести перерахунок
розміру пенсії на її користь з
включенням до суми заробітної плати
для обчислення пенсії - індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань за період з 13 жовтня 2009 року по 30
листопада 2013 року (включно) - залишено
без розгляду. Визнано неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі щодо
неврахування у заробіток при
призначенні пенсії державного
службовця - ОСОБА_1 матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми
заробітної плати для обчислення пенсії
- індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань з 30.11.2013
року по теперішній час з урахуванням
здійснених виплат та нараховувати
щомісячно з урахуванням довідки ДПІ у
Міжгірському районі від 24 квітня 2014 №
500 і надалі їй виплачувати пенсію із
врахуванням збільшення.

20 червня 2014 року позивач звернулася в
суд з заявою про постановлення
додаткового судового рішення в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
здійснити нарахування та виплату
компенсації втрати частини грошових
доходів на різницю між таким розміром
пенсії та тим, який отримує позивач, а
також визнання протиправною відмови
відповідача здійснити нарахування та
виплату такої компенсації.

Додатковою постановою Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 25 червня 2014 року резолютивну
частину постанови суду доповнено і
викладено в такій редакції: «Позов
ОСОБА_1 задоволити частково. Позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання
провести перерахунок та виплату
розміру пенсії на її користь з
включенням до суми заробітної плати
для обчислення пенсії - індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань за період з 13.10.2009 р. по 30.11.2013 р.
(включно) - залишити без розгляду.
Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі щодо неврахування
у заробіток при призначенні пенсії
державного службовця - ОСОБА_1
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати. Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
включенням до суми заробітної плати
для обчислення пенсії - індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань з 30.11.2013 року по теперішній час з
урахуванням здійснених виплат та
нараховувати щомісячно з урахуванням -
довідки ДПІ у Міжгірському районі від
24.04.2014 № 500 і надалі їй виплачувати
пенсію з врахуванням збільшення».

Не погоджуючись з постановою
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 11 червня 2014
року, відповідач та позивач оскаржили
її в апеляційному порядку. Вважають, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню.

Управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області в апеляційній скарзі
покликається на те, що судом першої
інстанції не надано належної правової
оцінки тому факту, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань не є складовими заробітної
плати державного службовця, а тому не
можуть враховуватися при обчисленні
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу". Крім того, при
визначенні розміру пенсії не
враховується індексація, оскільки така
є механізмом підвищення грошових
доходів населення. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 11 червня 2014
року покликаюється на те, що судом
першої інстанції помилково
застосовано приписи ст.99 КАС України в
частині залишення позовних вимог без
розгляду, оскільки право пенсіонера
вимагати виплатити йому недоотриману
суму пенсії не обмежується будь-яким
строком. Просить скасувати оскаржувану
постанову в частині залишення позовних
вимог без розгляду та прийняти нове
судове рішення про задоволення цих
позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі на додаткову
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 25 червня 2014
року ОСОБА_1 звернтає увагу на те, що
судом першої інстанції при
постановленні додаткової постанови
так і не вирішено питання нарахування
та виплати компенсації втрати частини
грошових доходів на різницю між таким
розміром пенсії та тим, який отримує
позивач, а також щодо визнання
протиправною відмови відповідача
здійснити нарахування та виплату такої
компенсації. Крім того, всупереч п.2, 3 ч.1
ст. 163 КАС України в додатковій
постанові суду першої інстанції
відсутня описова та мотивувальна
частина. Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату компенсації
втрати частини грошових доходів на
різницю між таким розміром пенсії та
тим, який отримує позивач, а також
визнання протиправною відмови
відповідача здійснити нарахування та
виплату такої компенсації.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, тому
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд вважає можливим
проведення розгляду справи в їхній
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційні скарги
необхідно задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 13 жовтня 2009 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі як
одержувач пенсії за віком, призначеної
відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу".

Стаж роботи на державній службі
становить 15 років 08 місяці 24 дні.

30 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області з заявою про проведення
перерахунку призначеної їй пенсії
згідно з Законом України "Про державну
службу" з урахуванням розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
щомісячної індексації заробітної
плати, з врахуванням компенсації
втрати частини доходів (а.с.7), подавши
довідку про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка
(винагорода) за вислугу років) від 24
квітня 2014 року №500 та довідку про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією) від 24 квітня 2014 року №464 із
заробітної плати, в яку враховані:
посадовий оклад, надбавка за ранг,
надбавка за вислугу років, надбавка за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи та
премії, обраховані відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року №865 за 24 календарні
місяці роботи підряд перед зверненням
за пенсією (а.с.8-9).

Листом №36-Б від 13 травня 2014 року
заявникові відмовлено у проведенні
відповідного перерахунку пенсії,
мотивуючи це тим, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань не є складовими заробітної
плати державного службовця, а тому не
можуть враховуватися при обчисленні
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу".

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця. Крім того, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески, або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Даючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Ст.2 вказаного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні витрати.

Ч.2 ст.33 Закону України "Про державну
службу" (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.7 ст.33 вказаного Закону
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
"Про оплату праці" в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року № 5, де
вказано, що у склад фонду додаткової
заробітної плати входять премії та
винагороди, в тому числі за вислугу
років, які мають систематичний
характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї
інструкції матеріальна допомога, що
має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст.41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналіз наведених положень дає колегії
суддів підстави для висновку про те, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Отже чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому необхідно врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідно до вказаних
нормативних актів пенсія позивача
повинна обчислюватись із заробітної
плати, яку вона фактично отримувала на
день звільнення, в тому числі з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів вважає, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з
судовою практикою Верховного Суду
України (постанова від 20 лютого 2012 року
справа №21-430а11, постанова від 28 травня
2013 року справа №21-97а13, постанова від 04
березня 2014 року справа №21-14а14), що в
силу вимог ст.244-2 КАС України є
обов'язковою для застосування, а суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
дії відповідача щодо відмови в
перерахунку пенсії з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати
не відповідають вимогам чинного
законодавства, а тому необхідно
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми
заробітної плати для обчислення пенсії
- індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, позовні
вимоги в цій частині є підставними і
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області в цій частині є безпідставними
та не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Щодо покликань ОСОБА_1 на те, що судом
першої інстанції помилково
застосовано приписи ст.99 КАС України в
частині залишення позовних вимог без
розгляду, оскільки право пенсіонера
вимагати виплатити йому недоотриману
суму пенсії не обмежується будь-яким
строком, колегія суддів вважає такі
безпідставними, виходячи з наступного.

При зверненні до суду 30 травня 2014 року з
позовом про перерахунок та виплату
пенсії з 13 жовтня 2009 року (з дня її
призначення) позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із даним адміністративним позовом,
відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання
провести перерахунок розміру пенсії на
її користь з включенням до суми
заробітної плати для обчислення пенсії
- індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань за період з
13 жовтня 2009 року по 29 листопада 2013 року
(включно) - залишено без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними
та не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Щодо покликань ОСОБА_1 на те, що судом
першої інстанції при постановленні
додаткової постанови так і не вирішено
питання нарахування та виплати
компенсації втрати частини грошових
доходів на різницю між таким розміром
пенсії та тим, який отримує позивач, а
також щодо визнання протиправною
відмови відповідача здійснити
нарахування та виплату такої
компенсації, колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно з положеннями Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» компенсація
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом.

Тобто, вказана компенсація провадиться
на нараховані, але своєчасно не
виплачені суми грошових доходів
громадянина.

Оскільки відповідачем не була
нарахована позивачу пенсія державного
службовця з включенням до суми
заробітної плати для обчислення пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, то позовні вимоги
щодо нарахування та виплати
компенсації втрати частини грошових
доходів на різницю між таким розміром
пенсії та тим, який отримує позивач, а
також щодо визнання протиправною
відмови відповідача здійснити
нарахування та виплату такої
компенсації є безпідставними та не
підлягають до задоволення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
загальні вимоги до відповідної
постанови суду визначені ст.163 КАС
України, яка застосовується, в тому
числі при ухваленні додаткових судових
рішень у порядку ст.168 КАС України. Тому,
додаткова постанова суду повинна
містити вступну, описову, мотивувальну
та резолютивну частини. Зокрема, ст. 163
КАС України передбачено, що у
мотивувальній частині постанови
зазначаються встановлені судом
обставин із посиланням на докази, а
також мотиви неврахування окремих
доказів, та мотиви, з яких суд виходив
при прийнятті постанови, і положення
закону, яким він керувався.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, всупереч п.2, 3 ч.1 ст. 163 КАС
України в оскаржуваній додатковій
постанові суду першої інстанції
відсутня описова та мотивувальна
частина.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 99,100, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198,
п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області та ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 11 червня 2014
року та додаткову постанову
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 25 червня 2014
року у справі № 302/724/14-а, 2-а/302/49/14 -
скасувати, та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з нарахуванням та
виплатою компенсації задовольнити
частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з нарахуванням та
виплатою компенсації за період з 13
жовтня 2009 року по 29 листопада 2013 року
включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області щодо невключення до складових
заробітної плати, з якої
нараховувалася пенсія ОСОБА_1, як
державному службовцю, матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
Закарпатської області здійснити
ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії
державного службовця з включенням до
суми заробітної плати для обчислення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, починаючи з 30
листопада 2013 року з врахуванням
здійснених виплат.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик