Справа № 806/1648/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 806/1648/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Одемчука Є.В.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України" на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" вересня
2014 р. у справі за позовом Державного
підприємства "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України" до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Житомирській області
визнання незаконними дій,скасування
припису ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконними (протиправними) дії
Територіальної державної інспекції
праці у Житомирській області щодо
проведення позапланової перевірки ДП
"Житомирський експертно-технічний
центр Держгірпромнагляду України", за
результатами якої складено акт №
06-03-028/0143 без дати складання, припис №
06-03-028/0181-0176 від 10.02.2014 року, протокол №
06-03-028/0143 від 10.02.2014 р. та скасувати
припис № 06-03-028/0181-0176 від 10.02.2014 року,
виданий за результатами оскаржуваної
перевірки.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 04.03.2014 року під час
ознайомлення із судовою справою №
296/1602/14-п, а не під час безпосереднього
складання акту, припису та протоколу,
стало відомо про те, що за результатами
проведеної з 07.02.2014 року по 10.02.2014 року
складено акт № 06-03-028/0181, який
суперечить усім попереднім перевіркам
Територіальної державної інспекції
праці у Житомирській області. На
виконання акту незаконно винесено
припис № 06-03-028/0181-0176, а відносно
начальника ДП "Житомирський ЕТЦ"
складено протокол про порушення
законодавства про працю. Зазначені дії
відповідача позивач вважає
протиправними, акт - незаконним, а
припис таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції покликався
на те, що відповідач по справі, як
суб'єкт владних повноважень, повністю
виконав покладений на нього обов'язок
щодо доказування правомірності своїх
дій.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Встановлено, що відповідачем проведено
позапланову перевірку ДП "Житомирський
експертно - технічний центр
Держгірпромнагляду України", та
виявлені порушення ст. 116 КЗпП України,
ст. 24 Закону України "Про відпустки", п. 2
р. ІІ Постанови КМУ № 100, п.2.5 наказу
Мінпраці № 58.

За результатами перевірки складено акт
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 06-03-028/0181.

10 лютого 2014 року Територіальною
державною інспекцією праці у
Житомирській області, на підставі
вказаного акту, винесено припис №
06-03-028/0181-0176, яким ДП "Житомирський
експертно - технічний центр
Держгірпромнагляду України" приписано:

1. Усунути порушення вимог ст. 24 Закону
України "Про відпустки" та ст. 116 КЗпП
України в частині проведення
остаточного розрахунку при звільненні
з обов'язковою виплатою всіх належних
сум, з урахуванням вимог п. 2 розділу ІІ
Постанови КМУ № 100 в частині обчислення
середньої заробітної плати для оплати
часу щорічної відпустки, додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
або для виплати компенсації за
невикористані відпустки за період з 2003
року по 2013 року;

2. Усунути порушення вимог п. 2.5 наказу
Мінпраці України, Мін'юсту України,
Мінсозахисту України від 29.06.1993 р. № 58
(із змінами та доповненнями) "Про
затвердження Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників" в
частині ознайомлення з кожним записом,
що заноситься до трудової книжки на
підставі наказу (розпорядження) про
призначення на роботу, переведення і
звільнення, всіх працівників установи.

Акт і припис було направлено позивачу
поштою та отримано останнім 11 березня
2014 року.

Згідно із частиною 1 статті 257 Кодексу
законів про працю України, нагляд і
контроль за додержанням законодавства
про працю здійснюють уповноважені
органи, які не залежать у своїй
діяльності від власника або
уповноваженого ним органу.

Пунктом 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань праці,
затвердженого указом Президента
України від 06.04.2011 року № 386/2011 (надалі -
Положення) визначено, що Державна
інспекція України з питань праці
(Держпраці України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України
(далі - Міністр).

Держпраці України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (п. 7 Положення).

Процедуру проведення Державною
інспекцією України з питань праці (далі
- Держпраці України) та її
територіальними органами перевірок
додержання законодавства з питань
праці у межах повноважень, визначених
Конвенціями Міжнародної організації
праці N 81 1947 року про інспекцію праці у
промисловості й торгівлі,
ратифікованою Законом України від 08
вересня 2004 року N 1985-IV, та N 129 1969 року про
інспекцію праці в сільському
господарстві, ратифікованою Законом
України від 08 вересня 2004 року N 1986-IV,
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", постановою
Кабінету Міністрів України від 17
листопада 2010 року N 1059 "Про затвердження
критеріїв, за якими оцінюється ступінь
ризику від провадження господарської
діяльності суб'єктами господарювання у
частині додержання вимог
законодавства про працю та
визначається періодичність здійснення
планових заходів державного нагляду
(контролю)", Положенням про Державну
інспекцію України з питань праці,
затвердженим Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року N 386
встановлює Порядок проведення
перевірок посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів,
затверджений наказом Міністерства
соціальної політики України від 02.07.2012
року № 390 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 30 липня
2012 р. за N 1291/21603 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3 Порядку, право
проведення перевірок мають посадові
особи Держпраці України та її
територіальних органів, які відповідно
до своїх посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці (далі - Інспектор).
Інспектор може проводити планові та
позапланові перевірки, які можуть
здійснюватися за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності". Позапланова перевірка
проводиться незалежно від кількості
раніше проведених перевірок за
наявності підстав, визначених Законом
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". Позапланові
перевірки за зверненнями фізичних та
юридичних осіб про порушення
суб'єктами господарювання вимог
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюються за
наявності згоди Держпраці України на
їх проведення. Інспекторам
забороняється виступати
посередниками, арбітрами чи експертами
під час розгляду трудових спорів.

Пунктом 4 Порядку визначено, що
інспектор має право на проведення
перевірки за наявності у нього
службового посвідчення та направлення
на перевірку.

Згідно із частиною 2 статті 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
року № 877-V (зі змінами та доповненнями,
далі - Закон № 877-V), під час проведення
позапланового заходу з'ясовуються лише
ті питання, необхідність перевірки
яких стала підставою для здійснення
цього заходу, з обов'язковим
зазначенням цих питань у посвідченні
(направленні) на проведення державного
нагляду (контролю).

В силу приписів ч. 1, 2, 4 ст. 7 Закону № 877-V,
для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.
Посвідчення (направлення) є чинним лише
протягом зазначеного в ньому строку
здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення). Посадова особа органу
державного нагляду (контролю) без
посвідчення (направлення) на
здійснення заходу та службового
посвідчення не має права здійснювати
державний нагляд (контроль) суб'єкта
господарювання. Суб'єкт господарювання
має право не допускати посадових осіб
органу державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею (ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V).

Разом з цим слід зазначити, що
відповідно до статті 9 Конституції
України, чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Частиною 1 статті 12 Конвенції 81 про
інспекцію праці у промисловості й
торгівлі, ратифікованої Законом
України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV,
передбачено, що інспектори праці,
забезпечені відповідними документами,
що засвідчують їхні повноваження,
мають право:

a) безперешкодно, без попереднього
повідомлення і в будь-яку годину доби
проходити на будь-яке підприємство, яке
підлягає інспекції;

b) проходити у денний час до будь-яких
приміщень, які вони мають достатні
підстави вважати такими, що підлягають
інспекції; та

c) здійснювати будь-який огляд,
перевірку чи розслідування, які вони
можуть вважати необхідними для того,
щоб переконатися у тому, що правові
норми суворо дотримуються.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що посадові особи
відповідача мають право безперешкодно,
без попереднього повідомлення
відвідувати для перевірки додержання
законодавства про працю
адміністративні і виробничі
приміщення роботодавців.

Встановлено, що в січні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до начальника
територіальної інспекції з питань
праці у Житомирській області з заявою,
в якій просила провести перевірку щодо
додержання законодавства про працю
керівництвом ДП "Житомирський
експертно - технічний центр", яким було
порушено її трудові права. При цьому в
заяві заявниця зазначала, що
керівництвом не виплачено їй вчасно
розрахунок за невикористані нею за
весь період її роботи на підприємстві
додаткові відпустки як одинокій матері
та матері, яка виховує дитину інваліда.
Також при звільнені їй не було письмово
повідомлено про нараховані належні їй
суми.

20 січня 2014 року ОСОБА_3 на ім'я
начальника територіальної державної
інспекції з питань праці у
Житомирській області було подано
додаток до заяви від 13.01.2014 року щодо
нарахування та виплатити компенсації
за невикористані додаткову відпустку
за період з 2003 року по 2013 рік, вхідний №
К-45 від 20.01.2014 року. У цій заяві ОСОБА_3
просила провести відповідну перевірку
за її участі та додатково перевірити
особові рахунки її заробітної плати та
співвідношення її отримання за період
2003-2013 роки.

21 січня 2014 року за вих. № 147 начальником
територіальної державної інспекції з
питань праці у Житомирській області
було направлено звернення ОСОБА_3 до
Державної інспекції України з питань
праці для одержання погодження на
проведення перевірок суб'єктів
господарювання, у тому числі позивача в
орієнтовний термін 22.01.14-20.02.14 р.р., що
підтверджується матеріалами справи.

Цього ж дня Державною інспекцією
України з питань праці за вих. №
12/22-04/02-13 надано згоду на проведення
перевірок додержання законодавства
про працю за зверненнями фізичних та
юридичних осіб, зокрема, за заявою
ОСОБА_3 від 20.01.2014 року № К-45 щодо
проведення перевірки у Державному
підприємстві "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України".

27 січня 2014 року відповідачем винесено
наказ № 11 про призначення планових та
позапланових перевірок та виписано
направлення на проведення перевірки
суб'єкта господарювання № 108-КП. У
вказаному направленні Територіальна
державна інспекція з питань праці у
Житомирській області доручила
заступнику начальника відділу -
державному інспектору праці ОСОБА_4.
проведення позапланової перевірки на
предмет додержання законодавства про
нарахування та виплату при звільненні
грошової компенсації за додаткові і
щорічні відпустки за період 2003-2013 р.р.
та нарахування та виплату заробітної
плати за період 2003-2013 р.р. ОСОБА_3 у
Державному підприємстві "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України".
Направлення було дійсне з 30 січня по 05
лютого 2014 року та вручено позивачу.

Заступника начальника відділу -
державного інспектора праці ОСОБА_4.
було звільнено, а тому у зв'язку з
службовою необхідністю наказом
Територіальної державної інспекція з
питань праці у Житомирській області
від 05.02.2014 р. № 15 наказано головному
державну інспектору праці Денисевичу
О. забезпечити всебічний та повний
розгляд звернень гр. ОСОБА_3, які
перебували на розгляді заступника
начальника відділу - державного
інспектора праці ОСОБА_4, з
використанням попередньо наданих
матеріалів ЖЕТЦ. Розгляд звернень
завершити до 10.02.2014 року з наданням
відповіді заявниці.

05.02.2014 року відповідачем винесено наказ
№ 16, яким наказано здійснити
позапланову перевірку дотримання
законодавства про працю з питань, які
стали підставою для проведення
перевірок та викладені у зверненнях
фізичних осіб у Державному
підприємстві "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України" 06.02.2014 р. -
08.02.2014 р., а також скасовано направлення
на проведення позапланової перевірки у
зв'язку із звільненням головного
державного інспектора праці, яким вона
була розпочата у Державному
підприємстві "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України".

На виконання зазначених наказів, 05
лютого 2014 року Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Житомирській області видано
направлення на проведення перевірки
суб'єкта господарювання № 156-НП.
Відповідно до вказаного направлення
необхідно було здійснити позапланову
перевірку на предмет додержання вимог
законодавства про нарахування та
виплату при звільненні грошової
компенсації за додаткові і щорічні
відпустки за період 2003-2013 роки та
нарахування та виплату заробітної
плати за період 2003 - 2013 роки в
Державному підприємстві "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України". Підставою
здійснення перевірки визначено
звернення гр. ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що наказ і
направлення від 05.02.2014 року видані на
виконання дозволу Державної інспекції
України з питань праці від 21.01.2014 року №
12/22-04/02-13 на проведення позапланової
перевірки позивача, про проведення
якої останньому було повідомлено ще
27.01.2014 року, тобто з дотриманням
вищенаведених приписів Закону № 877-V та
Порядку.

Частиною 6 статті 7 Закону № 877-V
встановлено, що за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

На підставі акта, який складено за
результатами здійснення планового
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, протягом п'яти
робочих днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу (ч. 7 ст. 7 Закону №
877-V).

Так, за наслідками проведеної у
позивача перевірки головним державним
інспектором праці Денисевич О.В. був
складений акт перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 06-03-028/0181, а
10.02.2014 року винесено припис №
06-03-028/0181-0176.

Суд першої інстанції вірно покликався
на необґрунтованість посилання
позивача на допущені посадовими
особами відповідача орфографічні
помилки та неточності у написанні
адреси позивача, його виду
господарювання, прізвища заявниці,
оскільки такі недоліки не вплинули і не
спростовують зафіксованих у акті
перевірки порушень, виявлених у
Державному підприємстві "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України".

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність
твердження позивача щодо порушення
відповідачем вимог Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", а тому для визнання
незаконними (протиправними) дій
відповідача щодо проведення
позапланової перевірки немає підстав.

Щодо порушень, встановлених під час
перевірки, які слугували підставою для
прийняття спірного припису від 10.02.2014
року № 06-03-028/0181-0176, слід зазначити
наступне.

Пункт 1 припису № 06-03-028/0181-0176 від 10.02.2014
року, згідно із актом перевірки №
06-03-028/0181, обґрунтовано тим, що позивачем
в порушення вимог ст. 24 Закону України
"Про відпустки" та ст. 116 КЗпП України не
проводився остаточний розрахунок із
звільненими працівниками в день їх
звільнення з обов'язковою виплатою
належних їм сум, а саме ОСОБА_3 в період
з 16.04.2003 року по 15.04.2006 року не було
виплачено компенсацію за
невикористану додаткову відпустку, як
одинокій матері, в кількості 7
календарних днів. А також тим, що
заявниці не донараховані відпускні за
2004 і 2007 рік у сумі 129,04 грн., чим порушено
пункт 2 розділу ІІ постанови Кабінету
міністрів України № 100.

Встановлено, що у період з 16.04.2003 року по
07.08.2013 року ОСОБА_3 працювала на
державному підприємстві "Житомирський
експертно - технічний центр".

ОСОБА_3 під час працевлаштування до
позивача була розлучена, на її
утриманні та вихованні був син, 1992 р.н.,
якого вона виховувала без батька.
Вказане, зокрема, підтверджено
довідкою міського відділу реєстрації
актів громадського стану від 03.09.2002 р. №
1355/3.23.

Отже, ОСОБА_3 на час працевлаштування до
позивача підпадала під категорію
одинока мати.

Додатково це також підтверджено
довідкою директора Житомирської
загальноосвітньої приватної школи
І-ІІІ ст. "Сяйво" від 26.08.2014 року № 135, в
якій вказано, що ОСОБА_3 працюючи
вчителем географії з 1 вересня 2000 року
по 14 квітня 2003 року користувалася
пільгами як мати, що сама виховує
дитину.

Згідно із ст. 19 Закону України "Про
відпустки" від 15.11.1996 року № 504/96-ВР, яка
кореспондується із положеннями ст. 182 - 1
Кодексу законів про працю України,
жінці, яка працює і має двох або більше
дітей віком до 15 років, або
дитину-інваліда, або яка усиновила
дитину, одинокій матері, батьку, який
виховує дитину без матері (у тому числі
й у разі тривалого перебування матері в
лікувальному закладі), а також особі,
яка взяла дитину під опіку, чи одному із
прийомних батьків надається щорічно
додаткова оплачувана відпустка
тривалістю 10 календарних днів без
урахування святкових і неробочих днів
(стаття 73 Кодексу законів про працю
України). За наявності декількох
підстав для надання цієї відпустки її
загальна тривалість не може
перевищувати 17 календарних днів.

При цьому варто зазначити, що
тривалість додаткової оплачуваної
відпустки наведеним категоріям
працівників до 01 січня 2010 року складала
7 календарних днів без урахування
святкових і неробочих днів. Відповідні
зміни були внесені Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань соціального
захисту багатодітних сімей" від 19.05.2009
року № 1343-VI, який набрав чинності з
01.01.2010 року.

Відповідно до наказів начальника ЖЕТЦ
від 15.04.2005 р. № 15-к, від 07.08.2006 р. № 58-к, від
25.11.2008 р. № 88-к, від 10.02.2009 р. № 4-к, від
10.11.2010 р. № 111-к, від 29.04.2011 р. № 44-к, ОСОБА_3
- одинокій матері, яка має дитину віком
до 18 років та виховує без батька було
надано та оплачено додаткову відпустку
за 2005-2010 роки (до повноліття її дитини).

Із бухгалтерської довідки вбачається,
що ДП "Житомирський експертно -
технічний центр Держгірпромнагляду
України" ОСОБА_3 додаткова оплачувана
відпустка як одинокій матері
надавалася лише за 2005-2010 роки.
Додаткова відпустка як одинокій матері
за 2004 рік їй надана не була, при
звільнені їй не компенсована.

Колегія суддів вважає безпідставними
покликання позивача на те, що про факт
віднесення ОСОБА_3 до категорії одинока
мати Підприємству стало відомо лише 2005
році, після надання нею довідки
міського відділу реєстрації актів
громадського стану від 03.09.2002 р. № 1355/3.23,
оскільки під час звільнення останньої
з роботи у 2013 році позивачу були відомі
усі обставини щодо її прав на отримання
додаткової оплачуваної відпустки як
одинокій матері і період з якого
повинна надаватися така відпустка.

Отже, судом першої інстанції вірно
зазначено, що не здійснивши при
звільненні ОСОБА_3 компенсації за не
використану додаткову оплачувану
відпустку тривалістю 7 календарних
днів позивач допустив порушення ст. 116
Кодексу законів про працю України.

Щодо виявлених порушень нарахування
відпускних та матеріальної допомоги за
2004 та 2007 роки.

Не погоджуючись із виявленим
порушенням представник позивача
зазначала, що при визначенні
матеріальної допомоги працівникам
Підприємство керувалося колективним
договором на відповідний рік. Зокрема,
у Положенні про оплату праці
працівників ЖЕТЦ з 01.01.2004 року, яке є
невід'ємним додатком до колективного
договору, було визначено, що виплату
матеріальної допомоги на оздоровлення
в зв'язку з наданням чергової відпустки
проводити у розмірі 1-го
середньомісячного заробітку, виходячи
із розрахунку заробітної плати за рік.
Норми постанови КМУ № 100, на думку
позивача, застосуванню не підлягали.

Колегія суддів не погоджується з таким
твердженнями позивача, виходячи з
наступного.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 08.02.1995 року № 100 затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати.

Пунктом 2 цієї Постанови установлено,
що її чинність поширюється на
підприємства, установи і організації
усіх форм власності. Роз'яснення з
питань обчислення середньої
заробітної плати в усіх випадках її
збереження надаються Міністерством
праці, а у разі коли виплати за
середньою заробітною платою
провадяться з бюджету або громадських
фондів споживання, - за участю
Міністерства фінансів і відповідних
фондів.

У відповідності до пункту 2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(у редакції, чинній станом на 2004 і 2007
рік), обчислення середньої заробітної
плати для оплати часу щорічної
відпустки, додаткових відпусток у
зв'язку з навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки.

Працівникові, який пропрацював на
підприємстві, в установі, організації
менше року, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
фактичний час роботи, тобто з першого
числа місяця після оформлення на
роботу до першого числа місяця, в якому
надається відпустка або виплачується
компенсація за невикористану
відпустку.

У всіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Працівникам, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації менше двох
календарних місяців, середня заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за фактично відпрацьований час.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що у випадку виплати
працівнику матеріальної допомоги в
спірний період застосуванню підлягав
абзац 3 наведеного пункту Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
тобто позивач повинен був
розраховувати матеріальну допомогу
ОСОБА_3 у 2004 і 2007 роках виходячи з виплат
за останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата, а не із розрахунку
заробітної плати за рік.

Невірне застосування розрахунку
середньої заробітної плати призвело до
не нарахування ОСОБА_3 відпускних за ці
роки в розмірі 129,04 грн.

Таким чином, підстав для скасування
спірного пункту припису не вбачається.

Що стосується пункту 2 спірно припису,
колегія суддів зазначає наступне.

У акті перевірки № 06-03-028/0181
зафіксовано, що в порушення вимог п. 2.5
наказу Мінпраці України, Мін'юсту
України, Мінсоцзахисту України від
29.07.2013 року № 58 "Про затвердження
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників" з кожним
записом, що заноситься до трудової
книжки на підставі наказу
(розпорядження) про призначення на
роботу, переведення і звільнення, під
розписку в особистій картці (типова
відомча форма № П-2) працівників та
спеціалістів установи не ознайомлено,
а саме гр. ОСОБА_3

Згідно із п. 1.1. Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 р. N 58 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17 серпня
1993 р. за N 110 (далі - Інструкція), трудова
книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника. Трудові
книжки ведуться на всіх працівників,
які працюють на підприємстві, в
установі, організації (далі -
підприємство) усіх форм власності або у
фізичної особи понад п'ять днів, у тому
числі осіб, які є співвласниками
(власниками) підприємств, селянських
(фермерських) господарств, сезонних і
тимчасових працівників, а також
позаштатних працівників за умови, якщо
вони підлягають державному
соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4. Інструкції визначено, що усі
записи в трудовій книжці про прийняття
на роботу, переведення на іншу постійну
роботу або звільнення, а також про
нагороди та заохочення вносяться
власником або уповноваженим ним
органом після видання наказу
(розпорядження), але не пізніше
тижневого строку, а в разі звільнення -
у день звільнення і повинні точно
відповідати тексту наказу
(розпорядження).

З кожним записом, що заноситься до
трудової книжки на підставі наказу
(розпорядження) про призначення на
роботу, переведення і звільнення,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний ознайомити працівника під
розписку в особистій картці (типова
відомча форма N П-2, затверджена наказом
Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. N 277),
в якій має повторюватися відповідний
запис з трудової книжки (вкладиша) (п. 2.5
Інструкції).

Встановлено, що наказом державного
підприємства "Житомирський експертно -
технічний центр Держгірпромнагляду
України" від 14 червня 2013 року № 90-к
ОСОБА_3, фахівця із зв'язків з
громадськістю та пресою відділу
прес-служби, переведено з 14 червня 2013
року в управління центру фахівцем із
зв'язків з громадськістю та пресою з
посадовим окладом 2400 грн. на місяць.

Однак, запису про переведення на іншу
посаду в управління в трудовій книжці
ОСОБА_3 не містить.

В особовій картці № 48 (типова форма №
П-2), до якої внесено запис про
переведення на підставі наказу № 90-к
від 14.06.2013 року, підпис власника
трудової книжки про ознайомлення із
таким записом також відсутній.

Таким чином, позивачем було допущено
порушення наведених вище положень
Інструкції.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що ОСОБА_3 звертаючись до
відповідача з заявами про проведення
перевірки не порушувала питання щодо
правильності ведення та заповнення її
трудової книжки і ознайомлення її з
особовою карткою, однак, недодержання
вимог правових норм, які регулюють
порядок формування рішення, може бути
підставою для визнання його недійсним
лише у тому разі, коли відповідне
порушення спричинило прийняття
неправильного рішення. Якщо ж рішення в
цілому узгоджується з положеннями
чинного законодавства і прийняте
відповідно до обставин, що склалися,
тобто є вірним по суті, то окремі
порушення встановленої процедури його
прийняття не можуть бути підставою для
визнання рішення недійсним, якщо інше
не передбачено законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13 лютого 2007 року по справі
К-21949/06.

Зважаючи, що встановлені факти не
ознайомлення працівника із
переведення на іншу посаду є
порушенням чинного законодавства, суд
першої інстанції правомірно відмовив у
скасуванні пункт 2 оскаржуваного
припису.

Колегія суддів вважає безпідставними
покликання позивача на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 12.03.2014 року по справі №
296/1602/14-п , яким закрито провадження
відносно директора ОСОБА_7 за ст. 41 ч. 1
КпАП України, як на доказ відсутності
порушень у своїх діях, виходячи з
наступного.

Так, передбачене частиною 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України звільнення від доказування не
має абсолютного характеру і не може
сприйматися судом як неможливість
спростування під час судового розгляду
обставин, які зазначені в іншому
судовому рішенні.

В судовому засіданні встановлено
правомірність проведення відповідачем
перевірки та висновків акту перевірки,
який є чинним та ніким не скасований, а
тому колегія суддів приходить до
висновку Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Житомирській області виносячи припис
№ 06-03-028/0181-0176 діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Наведений висновок узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду викладений в постанові від 11
вересня 2014 року по справі № К/800/55154/13.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що підстав для задоволення
позову немає.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України" залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" вересня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Є.В.Одемчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" листопада 2014 р., у
зв'язку з перебуванням судді І.Ф.
Бондарчука з 29.10.2014 по 08.11.2014 р на
лікарняному.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне
підприємство " Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України" пров. 2-й
Госпітальний, 15,м.Житомир,10002

3- відповідачу/відповідачам:
Територіальна державна інспекція з
питань праці у Житомирській області
м-н С.П.Корольова,3/14,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,