Справа № 2-а-2033/2011
Суддя: Кос І. Б.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2214/2011 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2011 року Буський районний суд
Львівської області у складі:
головуючого-судді Кос І.Б., при
секретарі Волошин Х.С., розглянувши у
судовому засіданні в місті Буськ
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ст. інспектора ІДПС ВДАІ з
ОАТ Буського району Дереш Я.В.,
Управління ДАІ ГУ МВС України у
Львівській області про визнання дій та
рішення незаконними та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом. Так, позивач покликається на
те, що постановою старшого інспектора
ІДПС ВДАІ з ОАТ Буського району Дереш
Я.В. від 09.08.2010 року його визнано винним
в скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 300 грн. Згідно
вказаної постанови 09 серпня 2010 року о
10.30 год. 25 хв. в м. Буську по вул..
Петрушевича, позивач, керуючи
транспортним засобом марки ВАЗ-21093,
д.н.з. НОМЕР_1 зупинився на
посадково-висадковому майданчику для
громадського транспорту ближче ніж 30 м
до нього та не ввімкнув вогні аварійної
зупинки. Оскаржувану постанову позивач
вважає незаконною, зважаючи на те, що
він, не порушував ПДР, а діяв в межах
Правил дорожнього руху і зупинився на
відстані більш як 40 метрів від
автобусної зупинки. При розгляді
адмінправопорушення не з'ясовано чи
було вчинене адміністративне
правопорушення, чи винен він у його
вчиненні, чи підлягає він
адміністративні відповідальності,чи
обставини, що пом'якшують
відповідальність, чи є обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Про існування даної
постанови позивачу стало відомо лише 16
жовтня 2010 року з вимоги державного
виконавця ВДВС Буського РУЮ, а тому він
пропустив термін на оскаржування даної
постанови, а тому просить поновити
його.

Позивач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав, давши
пояснення, аналогічні змісту
адміністративного позову.

Представники відповідачів, які
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду у
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили,
позовних вимог по суті не оспорили, а
тому суд розглядає справу в порядку
ст. 128 КАС України на підставі наявних у
ній доказів.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 9.08.2010
року він був зупинений працівниками
ДАІ для документування факту порушень
ПДР. Також повідомив суду що автомобіль
позивача по справі зупинився біля
посадково-висадкового майданчика для
громадського транспорту на вул.
Петрушевича в м. Буськ, на якій відстані
від автобусної зупинки зупинився
автомобіль позивача та чи були
увімкнуті ним вогні аварійної зупинки,
свідок не пригадує.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що він у
момент зупинки позивачем
транспортного засобу знаходився в
автомобілі, і на його прохання позивач
зупинив автомобіль на дозволеній
відстані більше як 30 метрів від
автобусної зупинки, включивши правий
поворот для висадки пасажира, а тому, як
стверджує свідок, позивач правил ПДР не
порушував, виконавши усі вимоги
тимчасової зупинки автомобіля.

Заслухавши пояснення позивача та
показання свідків, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Як убачається із оскаржуваної
постанови серії ВС № 208269 від 09.08.2010 року
у справі про адміністративне
правопорушення, позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено
штраф у розмірі 300,00 грн. за те, що він 09
серпня 2010 року о 10 год. 30 хв. в м. Буськ по
вул. Петрушевича, керуючи транспортним
засобом марки ВАЗ-21093, д.н.з. НОМЕР_1
зупинився на посадково-висадковому
майданчику для громадського
транспорту ближче ніж 30 метрів до нього
та не ввімкнув вогні аварійної зупинки.

У той же час, з пояснень позивача та
свідка ОСОБА_4 вбачається, що він
порушень правил дорожнього руху не
допускав та діяв у межах цих правил,
оскільки тимчасово зупинив автомобіль
для висадки пасажира ОСОБА_4 на
дозволеній відстані більше як 30 метрів
від автобусної зупинки, включивши
правий поворот.

Крім цього, інспектором ДПС позивача не
було повідомлено про розгляд справи
про адмінправопорушення, не з'ясовано
чи було воно вчинене , чи винен він у
його вчиненні, чи підлягає він
адміністративні відповідальності, чи
обставини, що пом'якшують
відповідальність, чи є обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи., чим порушено вимоги
ст.ст. 278, 280 КУпАП.

Згідно норми ст. 245 КпАП України
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення, серед
іншого, є своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її у точній
відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи у його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Виходячи із наведених положень закону,
постановою інспектора ІДПС ВДАІ з ОАТ
Буського району при ГУМВСУ у
Львівській області Дереш Я.В. не було
дотримано вимог цих статей, а саме щодо
своєчасності, повноти, всебічності та
об'єктивності з'ясування обставин
справи.

У відповідності до вимог частини 2
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Проте, відповідачем не надано жодних
доказів в заперечення пояснень
позивача.

Відтак, із врахуванням встановлених у
судовому засіданні обставин, які
спростовують винуватість позивача у
вчиненні ним правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАПУ, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задоволити
частково, а саме в частині визнання
протиправною та скасування постанови
про адміністративне правопорушення
від 09.08.2010 року.

Що стосується вимоги позивача в
частині визнання дій відповідача
неправомірними щодо накладення
адміністративного стягнення, то така,
на думку суду, є безпідставною,
виходячи з того, що позивачем не
доведено, а судом не здобуто доказів на
підтвердження зазначеної вимоги.

Також суд вважає, що строк на
оскарження ОСОБА_1 постанови було
пропущено з поважної причини, так як
він дізнався про неї з вимоги ВДВС, а
саме 16.10.2010 року, а тому цей строк слід
поновити.

Ураховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 11, 69, 71, 86, 159-163, 167 КАС України,
ст.ст. 245, 251, 293, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження
постанови про адміністративне
правопорушення від 09.08.2010 року серії ВС
№ 208269.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії ВС № 208269 від 09.08.2010
року, винесену інспектором ІДПС ВДАІ з
ОАТ Буського району при ГУМВСУ у
Львівській області Дереш Я.В. про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 300
грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя Буського районного

суду Львівської області:
Кос І.Б.