Справа № 607/14109/14-а
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2014 Справа №607/14109/14-а Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.,

за участю секретаря
Палашовської У .А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради, ОСОБА_3
про визнання нечинним рішення
виконавчого комітету, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідачів Виконавчого
комітету Тернопільської міської ради,
ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради від 30.09.2010 року, яким
надано ОСОБА_3 містобудівні умови та
обмеження на реконструкцію власної
квартири № 3 з влаштуванням окремого
коридору та надбудовою мансардних
приміщень в житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування
заявлених вимог зазначає, що він є
власником квартири №1 в
багатоквартирному будинку АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_3, який є власником
квартири №3, що знаходиться в даному
будинку здійснив переобладнання
горища даного багатоквартирного
будинку у жиле приміщення та об'єднав
із власним помешканням. У результаті
звернення до виконавчого комітету
Тернопільської міської ради згідно
листа від 27.06.2014 року йому стало відомо,
що захоплення горища будинку
відповідачем ОСОБА_3 здійснено не
самовільно, а на підставі рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради № 1677 від 30.09.2010 року, яким
ОСОБА_3 надано містобудівні умови та
обмеження на реконструкцію власної
квартири №3 з влаштуванням окремого
коридору з надбудовою мансардних
приміщень в житловому будинку по
АДРЕСА_1. Вважає дане рішення
неправомірним та просить його
скасувати, оскільки горище, яке
знаходиться на мансардному поверсі
даного будинку належить власникам
квартир у багатоквартирному житловому
будинку по АДРЕСА_1 в м. Тернополі на
праві спільної сумісної власності, як
приміщення загального користування,
яке призначене для забезпечення потреб
усіх власників квартир та оскаржуваним
рішенням він неправомірно обмежений у
своєму праві володіння, користування
та розпорядження майном, яке є об'єктом
спільної сумісної власності. Окрім
того просить поновити йому строк
звернення до суду, оскільки він вважав,
що відповідачем ОСОБА_3 реконструкція
горища здійснюється самовільно та
проведена в 2012 році, тому строк
позовної давності для звернення до
суду вважав загальний у три роки. Про
рішення виконавчого комітету дізнався
в червні 2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просить позов
задовольнити.

Представник відповідача
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради в судовому засіданні
позову не визнала та суду пояснила, що
рішення виконавчого комітету
Тернопільської міської ради, яким
ОСОБА_3 надано містобудівні умови та
обмеження на реконструкцію власної
квартири №3 з влаштуванням окремого
коридору з надбудовою мансардних
приміщень в житловому будинку по
АДРЕСА_1 прийнято 30.09.2010 року,
відповідачем ОСОБА_3 здійснено
реконструкцію вказаної квартири у 2012
році здано даний об'єкт в експлуатацію
та отримано Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 30.05.2013
р. Оскільки позивач проживає в будинку
АДРЕСА_1, та знав про вищевказану
реконструкцію горища, а тому позивачем
пропущено строк позовної давності, що
є підставою для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позову не визнав та подав
суду письмове заперечення в якому
зазначає, що на підставі рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради від 30 вересня 2010 року та
отриманих містобудівних умов та
обмежень забудови земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, ним була проведена
реконструкція квартири № 3 з
влаштуванням окремого коридору та
надбудовою мансардних приміщень в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Квартира закінчена будівництвом та
введена в експлуатацію відповідно до
порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
затвердженого постановою КМ України №
461 від 13.04.2011 р., а саме інспекцією ДАБК
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації від
18.12.2012 р. № ТП 9, на підставі
зазначеної декларації на квартиру
проведено державну реєстрацію права
власності та видано Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
30.05.2013 р., індексний номер 4170348.
Оскаржуване позивачем рішення
вичерпало свою дію фактом його
виконання, а тому не може бути
скасоване чи змінене навіть при
допущенні деяких порушень закону
виконавчим комітетом Тернопільської
міської ради, оскільки він як
громадянин держави не може відповідати
за помилки державного органу, а захист
прав особи повинен здійснюватись лише
в напрямку подолання негативних
наслідків, що виникли внаслідок
прийняття такого адміністративного
акта. А тому вважає позовні вимоги
безпідставними та просить відмовити у
їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з
наступних підстав:

ОСОБА_1 є власником квартири №1 в
багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується Реєстраційним
посвідченням, яке видане
Тернопільським міським бюро технічної
інвентаризації 19.12.1996 року.

Згідно реєстраційного посвідчення
виданого Тернопільським міським бюро
технічної інвентаризації 02.12.1992 року
ОСОБА_3 належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Тернопільської міської ради № 1677 від
30.09.2010 року, ОСОБА_3 надано містобудівні
умови та обмеження на реконструкцію
власної квартири №3 з влаштуванням
окремого коридору з надбудовою
мансардних приміщень в житловому
будинку по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення
ОСОБА_3 проведено реконструкцію
квартири №3 з влаштуванням окремого
коридору та надбудовою мансардних
приміщень в житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1, квартира закінчена
будівництвом та введена в
експлуатацію, що підтверджується
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації від 18.12.2012 р. № ТП 9,
що зареєстрована інспекцією ДАБК.

30.05.2013 р., Реєстраційною службою
Тернопільського міського управління
юстиції проведено державну реєстрацію
права власності ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площе. 205,9 кв.м. та
видано Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Частиною 2 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.
Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 382 Цивільного кодексу
України власникам квартир дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Правовим регулюванням відносин
спільної сумісної власності в Україні
визначаються особливості здійснення
прав власників виходячи з її правового
режиму, ці особливості полягають у
різних формах реалізації відповідного
права: при спільній сумісній власності
- шляхом взаємного, волевиявлення усіх
співвлас ників.

Згідно ст. 21 Конституції України -
права і свободи людини є
невідчужуваними та непорушними, а
відповідно до ст. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності.

Як вбачається з довідки складеної
мешканцями квартир №№2,5,6,8,13, що
знаходяться в будинку АДРЕСА_1, останні
не заперечують проти влаштованої
мансарди над квартирою №3 в даному
будинку.

Згідно з наказом Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства «Про затвердження
Типового статуту об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку та Типового договору відносин
власників житлових і нежитлових
приміщень та управителя» № 141 від 27
серпня 2003 року до загального та
неподільного майна належить: частина
допоміжних приміщень, конструктивних
елементів, технічного обладнання
будинку, які не можуть бути поділені
між власниками приміщень будинку та
без яких не може бути належного
утримання будинку і прибудинкової
території; конструктивні елементи
будинку - частини споруди, які
забезпечують її цілісність та
необхідні технічні умови
функціонування (фундамент, несучі
стіни, міжповерхові перекриття,
сходові марші, конструкції даху,
покрівля, в'їздна група тощо); технічне
обладнання будинку - інженерні
комунікації та технічні пристрої, які
забезпечують санітарно-гігієнічні
умови та безпечну експлуатацію квартир
(загальні будинкові мережі тепло-,
водо-, газо-, електропостачання,
бойлерні та елеваторні вузли,
обладнання протипожежної безпеки,
вентиляційні канали та канали для
димовидалення, ліфти, центральні
розподільчі щити електропостачання, а
також елементи благоустрою
прибудинкової території).

З довідки №554 виданої 23.09.2014року ТзОВ
«КОМЕНЕРГО-ТЕРНОПІЛЬ 2» вбачається, що
приміщення горища над квартирою №3 в
житловому будинку за адресою АДРЕСА_1
протягом всього часу експлуатації
будинку використовувалося лише для
прокладання теплотраси обігріву
даного житлового будинку. Під час
виконання робіт з влаштування
мансарди, власником квартири №3 труби
теплотраси були замінені на нові.

Таким чином в частині горища житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 на якій
влаштовано мансарду до квартири №3
містяться інженерні комунікації
(теплотраса обігріву житлового
будинку) які забезпечують
санітарно-гігієнічні умови та безпечну
експлуатацію даного будинку в цілому.

Відповідно до рішення
Конституційного суду України №4-рп/2004
від 02.03.2004р. момент виникнення права
власності на квартиру є моментом
виникнення права власності на
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладочки, горища, калясочні).
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення будь-яких додаткових дій.
Згідно п.4.3 мотивувальної частини
даного рішення всі суб'єкти права
власності рівні перед законом. У
багатоквартирних будинках, де не всі
квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир
(їх правонаступники) і власники
приватизованих квартирах
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі і з
питань улаштування мансард, надбудови
поверхів і т.ін.

Згідно рішення Тернопільського
облвиконкому від 29 січня 1988 р. № 32
житловий будинок на АДРЕСА_1 числиться
як пам'ятка архітектури місцевого
значення (охоронний № 323 М).
Відповідно до частини другої пункту 1
статті 26 Закону України „Про охорону
культурної спадщини" реставрація,
ремонт, пристосування пам'яток
місцевого значення здійснюються за
наявності письмового дозволу органу
охорони культурної спадщини обласних
державних адміністрацій, на підставі
погодженої з ним науково-проектної
документації. Дозвіл органу охорони
культурної спадщини на вказані роботи
надається до початку виконання
реставраційних (будівельних) робіт.

Як вбачається з довідки
Департаменту культури, релігій та
національностей Тернопільської
облдержадміністрації від 06.10.2014р.,
реставраційні завдання на розроблення
науково-проектної документації щодо
проведення будівельних та
реставраційних робіт у квартирах № 2 та
№ 3 будинку за адресою АДРЕСА_1
Департамент не видавав і не погоджував,
звернення щодо погодження
історико-містобудівних обґрунтувань
зміни габаритів чи надбудови частини
будинку на АДРЕСА_1 до департаменту не
надходили, відповідно не
погоджувалися.

Відповідно до ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

За умовами до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як з'ясовано в с удовому засіданні
позивач дізнався про порушення його
права відповідачем ОСОБА_3 у 2012 році з
моменту облаштування мансарди до
квартири №3 в житловому
будинкуАДРЕСА_1, разом з тим позивач
вважав, що будівництво є самочинним та
загальний строк звернення до суду
становить три роки, про рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради від 30.09.2010 року №1677, яким
надано ОСОБА_3 містобудівні умови і
обмеження на реконструкцію власної
квартири №3 з влаштуванням окремого
коридору та надбудовою мансардних
приміщень в житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_1 дізнався 27.06.2014
року з адресованого йому листа -
відповіді виконавчого комітету по
запиту прокуратури м.Тернополя, тому
суд вважає, що причини пропуску строку
на звернення до суду є поважними та
позивачу слід поновити зазначений
строк.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
рішення виконавчого комітету
Тернопільської міської ради від 30.09.2010
року №1677, яким надано ОСОБА_3
містобудівні умови і обмеження на
реконструкцію власної квартири №3 з
влаштуванням окремого коридору та
надбудовою мансардних приміщень в
житловому будинку за адресою АДРЕСА_1
прийняте з порушенням чинного
законодавства України та порушує права
спільної сумісної власності позивача
ОСОБА_1, а тому його слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 69-72, 158-163, 185
Кодексу адміністративного судочинства
України, Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення
до суду.

Скасувати рішення виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
від 30.09.2010 року №1677, яким надано ОСОБА_3
містобудівні умови і обмеження на
реконструкцію власної квартири №3 з
влаштуванням окремого коридору та
надбудовою мансардних приміщень в
житловому будинку за адресою АДРЕСА_1.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак