Справа № 1570/7508/2012
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/7508/2012

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Юхтенко Л.Р.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх
представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
представників відповідача Кравця О.В.
та Середи В.Ю., представників третьої
особи Дегтярьова О.О. та Павленка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Інвестбанк» про
визнання недійсними та скасування
постанов та актів головного державного
виконавця Кравця О.В. про передачу
майна стягувачу від 28 травня 2012 року та
від 13 червня 2012 року,

В С Т А Н О В И В :

07 грудня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом про
визнання недійсними та скасування
постанов та актів головного державного
виконавця Кравця О.В. про передачу
майна стягувачу від 28 травня 2012 року та
від 13 червня 2012 року, посилаючись на те,
що відповідачем, в порушення вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», не було сповіщено
позивачів про проведення торгів, а
також про результати оціночної
експертизи власності позивачів, що в
подальшому призвело до передачі
належного їм нерухомого майна
стягувачу ПАТ КБ «Інвестбанк» за
вартістю, яка не відповідала ринковій.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити у його
задоволенні повністю.

Представник Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Інвестбанк» також позов не визнав,
просив суд відмовити у його
задоволенні з підстав, викладених в
письмових запереченнях (а.с. 44-48).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
(Головне управління юстиції в Одеській
області) за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Інвестбанк» про визнання недійсними
та скасування постанов та актів
головного державного виконавця Кравця
О.В. про передачу майна стягувачу від 28
травня 2012 року та від 13 червня 2012 року
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням позивачі
подали апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просять
скасувати постанову суду першої
інстанції від 17 січня 2013 року та
прийняти нову постанову суду, якою їх
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на них
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх
представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
представників відповідача Кравця О.В.
та Середи В.Ю., представників третьої
особи Дегтярьова О.О. та Павленка М.В.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

16 жовтня 2006 року між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Інвестбанк» (далі за текстом
Банк) та TOB «Гранит К» (далі за текстом
Позичальник) був укладений кредитний
договір №128-06, згідно предмету якого
Банк надав Позичальнику кредит у
вигляді відновлюваної кредитної лінії
з щоденним лімітом кредитування та
граничним розміром заборгованості у
сумі 800 000,00 (вісімсот тисяч) доларів США
на витрати, пов'язані з будівництвом
житлового комплексу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_8, шляхом конвертації
коштів на Міжбанківському валютному
ринку України у гривню з наступним
перерахуванням коштів на поточний
рахунок Позичальника на умовах: 550 000,00
(п'ятсот п'ятдесят тисяч)дол. США - за
умови надання в іпотеку 4-х житлових
приміщень на умовах, узгоджених з
банком: 250 00,00 (двісті п'ятдесят тисяч)
дол. США - за умови надання в іпотеку 2-х
нежитлових приміщень на умовах,
узгоджених з банком, а Позичальник
зобов'язувався повернути Банку кредит
та сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в розмірі та на
умовах і в строки, визначені в даному
договорі.

На виконання умов кредитного договору
між Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Інвестбанк» (в
подальшому Іпотекодержатель), в особі
заступника Голови правління
Шафранової Н.О., з однієї сторони та
громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 (в подальшому Іпотекодавці), та
TOB «Гранит К» (в подальшому
Позичальник), був укладений договір
іпотеки від 16 жовтня 2006 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_13.

Відповідно до умов договору
Іпотекодавці надавали в іпотеку майно
в забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника перед Іпотекодержателем,
в силу чого Іпотекодержатель мав право
в разі невиконання Позичальником
зобов'язань, забезпечених іпотекою,
одержати задоволення за рахунок
переданого в іпотеку майна переважно
перед іншими кредиторами
Іпотекодавців. Відповідно до п. 2
договору, іпотекою забезпечувалось
виконання зобов'язань Позичальника -
ТОВ «Гранит К» за кредитним договором
№ 128-06 від 16 жовтня 2006 року та можливих
змін та доповнень до нього щодо:
вчасного та у повному обсязі
повернення кредиту в сумі 800 000
(вісімсот тисяч) доларів США та
будь-якого збільшення цієї суми у
порядку, згідно з графіком, вказаним в
кредитному договорі, у будь-якому разі
не пізніше 15.10.2007 року, сплати відсотків
за користування кредитом у розмірі 15%
річних, сплати пені та штрафів в
порядку та розмірі, передбаченому
умовами кредитного договору,
відшкодування збитків, іншої
заборгованості за кредитним договором.

Згідно з п. 6 договору, в забезпечення
виконання Позичальником зобов'язань за
кредитним договором Іпотекодавці
надали в іпотеку: ОСОБА_2 - квартиру під
номером АДРЕСА_1, та складається в
цілому з трьох житлових кімнат,
загальною житловою площею 73,3 кв.м. та
підсобних приміщень; загальною площею
107,5 кв.м. (далі - Майно) та належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого ВК ОМР 23.08.2005 року
(бланк ЯЯЯ №257896), зареєстрованого в КП
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» у книзі 576 пр на стор.157,
номер запису 1748, реєстраційний №12279040.
Загальна вартість квартири згідно з
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно складає 178 450 (сто
сімдесят вісім тисяч чотириста
п'ятдесят) гривень. ОСОБА_1 - квартиру
під номером АДРЕСА_2 та складається в
цілому з двох житлових кімнат,
загальною площею 54,1 кв.м., та підсобних
приміщень, загальною площею 85,1 кв.м.
(далі - Майно), та належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого ВК ОМР 23.08.05 року
(бланк ЯЯЯ №257895), зареєстрованого в КП
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» у книзі 585пр на стор.76,
номер запису 1748; реєстраційний № 12279524.
Загальна вартість квартири згідно
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно складає 141 266 (сто сорок
одну тисячу двісті шістдесят шість)
гривень.

Також відповідно до п. 10, сторони
визначили вартість предмета іпотеки
(Майна), з якої: квартира за адресою:
АДРЕСА_1 складала 1 008 119 гривень, що в
еквіваленті складає 199 627 доларів США 50
центів; вартість квартири за адресою:
АДРЕСА_2 складала 819 542 гривні, що в
еквіваленті складає 162 285 доларів США 70
центів.

Також для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№128-06 від 16.10.2006 року був укладений
договір іпотеки на нерухоме майно, що
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_10, а саме:
нежилі приміщення офісу АДРЕСА_6, та
нежилі приміщення офісу АДРЕСА_7,
загальною площею 71, 4 кв.м, розташовані
за той самої адресою.

У 2006-2007 роках ПАТ комерційним банком
"Інвестбанк" був наданий TOB "Гранит К"
кредит в сумі 800000,00 доларів США.

Позичальник не виконав своїх
зобов'язань перед банком, у зв'язку з
чим банк вирішив задовольнити свої
вимоги за рахунок переданого
позивачами нерухомого майна в іпотеку.

05 вересня 2012 року на двері квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_2, було
вивішено повідомлення, в якому вказано,
що 21 серпня 2012 року власником квартири
стало Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Інвестбанк» на
підставі свідоцтва від 13.06.2012 року,
також у повідомлені було зазначено, що
обов'язковою умовою знаходження
позивачів в цій квартирі є договір
оренди, який необхідно укласти з
Банком. У разі, якщо з будь-яких причин
договір з банком не буде укладений,
позивачі повинні звільнити квартиру не
пізніше 01 вересня 2012 року, в іншому
випадку банк здійснить заходи щодо
примусового виселення.

28 вересня 2012 року двері вказаної
квартири були зламані та поставлена
решітка, що позбавило позивачів права
користуватись квартирою.

15 жовтня 2012 року позивачі отримали
копію нотаріального свідоцтва,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_13, згідно якого право
власності на нерухоме майно перейшло
до Публічного Акціонерного Товариства
«Комерційний банк «Інвестбанк».

Підставою для видачі нотаріального
свідоцтва, яке посвідчує право
власності ПАТ «Комерційний банк
«Інвестбанк» послужили оскаржувані
позивачами Акти про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
затверджені виконуючим обов'язків
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Гамбаль О.Є. від 28.05.2012 року та
начальником відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Шапошник В.В. від 13.06.2012 року.

03 грудня 2012 року позивачі отримали від
відповідача копії Постанов та актів
про передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу від 28 травня 2012 року та
13 червня 2012 року, якими було вирішено
передати належні позивачам об'єкти
нерухомості у власність ПАТ
«Комерційний банк «Інвестбанк», які
позивачі вважають незаконними та
такими, що суперечать положенням
діючого законодавства, оскільки в
порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження» відповідач не
повідомив позивачів про проведення
торгів, а також результати оціночної
експертизи власності позивачів, що в
подальшому призвело до передачі
належного їм нерухомого майна за
вартістю, яка не відповідає ринковій.

Відмовляючи у задоволенні позову
Ісламгалєєвих суд першої інстанції
виходив з того, що з боку відповідача не
було допущено порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження, а позивачі несумлінно
користувалися усіма наданими їм
правами та не виконували покладених на
них обов'язків, оскільки в порушення ст.
12 Закону України «Про виконавче
провадження» письмово не повідомляли
державну виконавчу службу про зміну
місця проживання чи перебування (у тому
числі про зміну їх реєстрації) або
місцезнаходження, що призвело до
настання викладених позивачами в
адміністративному позові обставин.

Однак, колегія суддів з таким висновком
суду першої інстанції погодитися не
може з огляду на таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№606-ХІV із змінами та доповненнями (далі
- Закон № 606-ХІV) виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону №606-ХІV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1, 2 п. 4 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, до яких, в тому
числі належать виконавчі написи
нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1, 5, 7 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони виконавчого провадження мають
право ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник-фізична особа - про зміну місця
роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Частинами 1, 6 ст. 13 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
для з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (у
разі необхідності - кількох експертів
або спеціалістів), а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання.

Копії постанови державного виконавця
про призначення у виконавчому
провадженні експерта, спеціаліста або
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання надсилаються
сторонам у триденний строк з дня її
винесення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач, застосовуючи заходи
примусового стягнення боргу, здійснив
опис та арешт майна позивачів, та,
виконуючи приписи статті 13 Закону
№606-ХІV, призначив суб'єкта оціночної
діяльності для проведення оцінки цього
майна.

Визначення вартості, оцінка майна
боржника, порядок ознайомлення сторін
виконавчого провадження із
результатами оцінки, а також строки її
оскарження встановлені статтею 58
Закону № 606-ХІV, відповідно до частини 3
якої державний виконавець повідомляє
про результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам.

У разі якщо сторони не згодні з
результатами визначення вартості чи
оцінки, вони мають право подати
державному виконавцю заперечення в
десятиденний строк з дня надходження
повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.
Тобто, направлення рекомендованого
листа передбачає повернення
відправнику повідомлення про
отримання адресатом кореспонденції з
відміткою про дату отримання, яку
відповідач і повинен враховувати при
розрахунку строку на оскарження оцінки
майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону № 606-ХІV у
разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності-суб'єктом господарювання,
державний виконавець призначає
рецензування звіту про оцінку майна.
Витрати, пов'язані з рецензуванням
звіту, несе сторона, яка заперечує
проти результатів оцінки. У разі
незгоди з оцінкою, визначеною за
результатами рецензування, сторони
мають право оскаржити її в судовому
порядку в десятиденний строк з дня
отримання відповідного повідомлення.

Системний аналіз цих норм дає підстави
вважати, що у разі непогодження сторони
виконавчого провадження із
результатами визначення вартості чи
оцінки майна, яке підлягає реалізації,
протягом десяти днів з дня отримання
такого повідомлення вона має право
подати державному виконавцю свої
заперечення. Разом з тим, державний
виконавець має право подавати заявку
про проведення конкурсу щодо передачі
арештованого майна на реалізацію
тільки після спливу десятиденного
строку на оскарження, відлік якого
розпочинається після отримання
боржником повідомлення про результати
оцінки, тобто протягом 10 днів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Дочка позивачів ОСОБА_3 зареєстрована
та проживає за адресою: АДРЕСА_9.

З матеріалів справи та а.с. 18 наданого
для огляду апеляційному суду
виконавчого провадження №32/В1
вбачається, що 15 лютого 2011 року позивач
ОСОБА_1 подав відповідачу заяву
№457/09.1-38/41/В-1 від 15.02.2011 року, у якій
зазначив, що не проживає за адресою
АДРЕСА_5 а також про те, що у теперішній
час проживає за адресою: АДРЕСА_9 та
вказав номера телефонів, за якими з ним
можна зв'язатися (Т. 1 а.с. 139).

Не зважаючи на цю обставину відповідач
підчас проведення виконавчих дій,
оцінки майна та передачі його на
реалізацію всю кореспонденцію, у тому
числі повідомлення про результати
визначення оцінки майна, надсилав за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі (АДРЕСА_5) та на адресу
розташування майна (АДРЕСА_2). У зв'язку
з тим, що позивачі не мали можливості
отримувати кореспонденцію там, де
фактично не проживають, вказана
поштова кореспонденція була повернута
на адресу державної виконавчої служби.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідачем не дотримано
вимог статті 58 Закону № 606-ХІV в частині
надання стороні виконавчого
провадження можливості реалізувати
своє право на оскарження результатів
оцінки арештованого майна, що
потягнуло за собою протиправні дії
відповідача щодо подання заявки про
проведення конкурсу щодо передачі
майна на реалізацію та інші виконавчі
дії, про які позивачі фактично не були
повідомлені. Відповідач не повідомив
позивачів про проведення торгів, а
також результати оціночної експертизи
власності позивачів рекомендованим
листом, що в подальшому призвело до
передачі належного їм нерухомого майна
ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» за
вартістю, нижчою ніж зазначалося у
договорі іпотеки.

Отже, дії головного державного
виконавця Кравця О.В. по складанню
постанов та актів про передачу майна
Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Інвестбанк» від 28
травня 2012 року та від 13 червня 2012 року є
протиправними і не ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Підсумовуючи усе викладене колегія
суддів вважає обґрунтованими
твердження адміністративного позову
та апеляційної скарги про
протиправність постанов та актів
головного державного виконавця Кравця
О.В. про передачу майна стягувачу від 28
травня 2012 року та від 13 червня 2012 року.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду не
довів та не обґрунтував.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Суд першої інстанції дійшов
невідповідних обставинам справи
висновків, допустив порушення норм
матеріального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи спростовують правильність
висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити повністю.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року - скасувати та прийняти нову
постанову суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Інвестбанк», про
визнання недійсними та скасування
постанов та актів головного державного
виконавця Кравця О.В. про передачу
майна стягувачу від 28 травня 2012 року та
від 13 червня 2012 року - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
Постанову та Акт про передачу майна
стягувачу головного державного
виконавця Кравця О.В. від 28 травня 2012
року, затверджені виконуючим обов'язки
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Гамбаль О.Є., щодо передачі Публічному
акціонерному товариству «Комерційний
банк «Інвестбанк» квартири під номером
АДРЕСА_1.

Визнати протиправними та скасувати
Постанову та Акт про передачу майна
стягувачу головного державного
виконавця Кравця О.В. від 28 травня 2012
року, затверджені виконуючим обов'язки
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Гамбаль О.Є., щодо передачі Публічному
акціонерному товариству «Комерційний
банк «Інвестбанк» квартири під номером
АДРЕСА_2.

Визнати протиправними та скасувати
Постанову та Акт про передачу майна
стягувачу головного державного
виконавця Кравця О.В. від 28 травня 2012
року, затверджені виконуючим обов'язки
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Гамбаль О.Є., щодо передачі Публічному
акціонерному товариству «Комерційний
банк «Інвестбанк» нежитлового
приміщення офісу під номером АДРЕСА_6.

Визнати протиправними та скасувати
Постанову та Акт про передачу майна
стягувачу головного державного
виконавця Кравця О.В. від 13 червня 2012
року, затверджені начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Шапошник В.В., щодо
передачі Публічному акціонерному
товариству «Комерційний банк
«Інвестбанк» нежитлового приміщення
офісу під номером АДРЕСА_7.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
рішення апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов