Справа № 2а/0910/2011 (6а/204/0042/2014)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0910/2011
(6а/204/0042/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на ухвалу
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 17.07.2014 року у
справі № 2а/0910/2011 за поданням відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
порядку та способу виконання рішення
суду у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2014 року до суду першої
інстанції надійшло подання Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 17.07.2014 року
подання задоволено. Змінено спосіб і
порядок виконання постанови
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.02.2011 року про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 19 липня 2010 року по 19
листопада 2010 року у розмірі 10%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням виплачених сум; на
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська за рахунок
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 19 липня 2010 року
по 19 листопада 2010 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням виплачених сум у розмірі
535.63 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська звернулося до суду
з апеляційною скаргою, та посилаючись
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи, просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні вказаного подання.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що суд фактично ухвалив нове
рішення, чим порушив права та законні
інтереси управління, оскільки рішення
судів у справах щодо пенсійного
забезпечення, які набрали законної
сили, виконуються органами Пенсійного
фонду України в межах покладених судом
зобов'язань, з урахуванням повноважень,
наданих чинним законодавством.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що постановою
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.02.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було
задоволено частково. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підвищення до пенсії у
нижчому розмірі 10% відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
19.07.2010 року по 19.11.2010 року протиправними
та зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 пенсію, підвищену
на 30% мінімальної пенсії за віком з
19.07.2010 року по 19.11.2010 року розрахованої
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у розмірі 10% у відповідний
період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.02.2012 року у відкритті
апеляційного провадження за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська було відмовлено.

На підставі постанови суду, яка набрала
законної сили, було відкрито виконавче
провадження і боржнику була надана
можливість самостійно виконати
рішення суду у строк до 17.04.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом від 26.02.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська повідомило
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про те, що
ОСОБА_1 було проведено перерахунок
пенсії згідно постанови суду та
нарахована доплата по перерахунку у
розмірі 535.63 грн. за період з 19.07.2010 року
по 19.11.2010 року, яка буде сплачена у
випадку наявності фінансування із
Державного бюджету України.

Задовольняючи подання державного
виконавця, суд першої інстанції
виходив з того, що виконання постанови
суду є неможливим без зміни способу її
виконання, а саме шляхом стягнення
нарахованої суми.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з зазначеним висновком
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз наведених норм права дає змогу
дійти висновку, що зобов'язання вчинити
певні дії, покладені на відповідача
судовим рішенням, є обраним судом
способом захисту порушеного права
позивача.

За таких обставин державний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті шляхом вирішення додаткової
позовної вимоги про стягнення коштів,
яка не була предметом розгляду та
дослідження адміністративного суду
під час прийняття постанови в
адміністративній справі.

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
способом захисту порушених прав
позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Також, суд вважає за необхідне
зазначити, що частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також, суд наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Більш того, вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне судове рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.199, ст.202, ст.205, ст.206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 17.07.2014 року
- скасувати та прийняти нову.

У задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення в адміністративній справі
2а/0910/2011 - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко