Справа № 2-а-11/10
Суддя: Рішко Г. І.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 2-а-11/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий суддя - Рішко Г.І.,

секретар судового засідання Стрижак
О.М.,

за участі заявниці - боржника ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Виноградів
заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
по цивільній справі №2-а-11/10 за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
підвальними приміщеннями,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у
якій просить визнати виконавчий лист,
виданий за рішенням суду у
адміністративній справі №2-а-11/10 таким,
що не підлягає виконанню, оскільки
згідно виконавчого листа вона
зобов'язана не чинити перешкоди у
користуванні підвальними приміщеннями
в будинку, яке є у спільній власності,
проте заявляє, що згідно ухвали суду
стала власником житлового будинку та
відповідно підвалу, право власності
зареєстроване.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали вимоги заяви та
просили задовольнити таку на підставі
повідомлених обставин та поданих
доказів.

ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_4, заперечила проти
задоволення заяви, вважає, що підстав
для невиконання рішення у
адміністративній справі № 2-а-11/10 немає.
Вважає, що оскільки Постанова суду від
01.04.2010 року №2-а-11/10 не скасована і не
змінена, то спірне підвальне
приміщення залишається у спільній
власності, в тому числі ОСОБА_4 належить
36/100 долей. У ОСОБА_2 з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
поданих заявницею ОСОБА_1, відомості
про підвальне приміщення відсутні. А
внесення спірного підвального
приміщення у техпаспорт вважають
шахрайством. Тому просять відмовити у
задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення осіб, що брали
участь у справі, перевіривши доводи
заяви, матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Постановою Виноградівського районного
суду від 01.04.2010 року у адміністративній
справі №2-а-11/10 за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні підвальними
приміщеннями - позов задоволено,
визнано нечинним рішення виконавчого
комітету Виноградівської міської ради
від 28.10.08 р. №655 "Про право сумісної
власності на підвальні приміщення по
АДРЕСА_1".

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не чинити
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перешкод у
користуванні підвальним приміщенням в
будинку АДРЕСА_1. Постанова набрала
законної сили.

За змістом мотивувальної частини
постанови, суд встановив, що на
земельній ділянці по АДРЕСА_1
розташовано два житлові будинки
(літери А та Б). В кожному будинку є по
дві квартири. Власниками квартир у
будинку під літерою «А» є ОСОБА_5 та
ОСОБА_1

Під будинком, який значиться під
літерою «А» та в якому знаходяться
квартири відповідачів (ОСОБА_1 та
ОСОБА_5) знаходиться підвальне
приміщення площею 30 кв.м.

Вказані два житлові будинки належали
чотирьом власникам на праві спільної
часткової власності.

За вказаним судовим рішенням 21.02.2014
року Виноградівський районний суд
видав виконавчий лист на боржника
ОСОБА_1 про зобов'язання її не чинити
перешкод у користуванні підвальним
приміщенням, по якому відкрито
виконавче провадження №3-316/14, номер за
ЄДРВП 42412906 (а.с.185).

Мотивуючи вимоги заяви заявниця
стверджує, що нею в судовому порядку
здійснено виділ належної їй на праві
спільної часткової власності частки та
оформлено право власності в цілому на
житловий будинок (квартиру) за
присвоєним йому номером №37/2 по
АДРЕСА_1, під яким розташовано підвал.
Тому вона стала одноосібним власником
спірного підвального приміщення, що є
підставою для визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши доводи заявниці суд
встановив наступне.

Заочним рішенням Виноградівського
районного суду від 23 травня 2014 року суд
вирішив поділити домоволодіння з
надвірними будівлями та спорудами в
АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1, власниці 27/100
долей та ОСОБА_5, власнику 25/100 долей в
натурі житловий будинок - літ.«А», сарай
- літ. «В», сарай - літ. «Д», вбиральня -
літ «Е», свинарник - літ. «Ж», сарай - літ.
«З».

Ухвалою Виноградівського районного
суду від 17.09.2014 року затверджено мирову
угоду між сторонами цивільно-правового
спору, за умовами якої за ОСОБА_1
визнано право власності на житловий
будинок літ.А загальною площею 99,9 кв.м.,
житловою площею 47,9 кв.м. та
господарські споруди - сарай літ.В,
вбиральня літ.Е, свинарник літ.Ж, сарай
літ.З (відповідно до технічного
паспорту Виноградівського РБТІ від
17.07.2014 року, реєстровий номер 2476), які
знаходяться за адресою
АДРЕСА_1.(а.с.213-216).

На підставі мирової угоди та ухвали
суду про її затвердження 15.10.2014 року
здійснено державну реєстрацію права
приватної власності ОСОБА_1 в цілому на
житловий будинок літера А 1935 року
побудови за адресою АДРЕСА_1, загальною
площею 99,9 кв.м., житловою площею 47,9 кв.м.
та складові частини - сарай - літ. «В»,
сарай - літ. «Д», вбиральня - літ «Е»,
свинарник - літ. «Ж», сарай - літ.
«З».(а.с.220).

Згідно змісту технічного паспорту,
складеного на житловий будинок АДРЕСА_1
17.07.2014 року Виноградівським РБТІ,
реєстровий номер 2476, до складу
приміщень квартири АДРЕСА_1 входить
підвал площею 30,0 кв.м.(а.с.221-223).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Таким чином, право приватної власності
ОСОБА_1 в цілому на житловий будинок
літера А 1935 року побудови за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 99,9 кв.м.,
житловою площею 47,9 кв.м., до складу
приміщень якого згідно технічного
паспорту входить підвал площею 30,0 кв.м.,
є офіційно визнаним державою, на таке
право поширюються встановлені
цивільним законом гарантії його
непорушності, та таке підлягає захисту
у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст.ст.316, 317, ч.7 ст.319, ст.321
ЦК України правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Правовою підставою для винесення судом
рішення про усунення перешкод у
користуванні підвальним приміщенням
та зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
перешкод у користуванні підвальним
приміщенням була та обставина, що
підвальне приміщення входило до складу
будинковолодіння, що належало чотирьом
співвласникам на праві спільної
власності.

Вказана обставина після набрання
Постановою Виноградівського районного
суду від 01.04.2010 року законної сили та
видачі 21.02.2014 року виконавчого листа
відпала, оскільки ОСОБА_1 у
встановленому законом порядку набула
та зареєструвала право власності в
цілому на житловий будинок, до складу
приміщень якого ввійшло спірне
підвальне приміщення площею 30,00 кв.м.

Отже, обов'язок ОСОБА_1, що полягав у
забезпеченні можливості співвласників
користуватися підвальним приміщенням,
що перебувало у спільній власності
чотирьох співвласників, припинився у
зв'язку із набуттям нею права приватної
власності в цілому на спірне
приміщення.

Частинами 2,4 статті 259 КАС України
встановлено, що суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, або визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом. Суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Отже, за змістом ч.4 ст.259 КАС України,
суд визнає виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню повністю, якщо
обов'язок боржника повністю відсутній
у зв'язку з його припиненням з інших
причин.

Розглянувши заяву ОСОБА_1,
проаналізувавши фактичні обставини, на
які заявниця посилалася як на підставу
вимог заяви, та відповідні їм норми
матеріального права, суд дійшов до того
висновку, що, встановивши повну
відсутність обов'язку боржника у
зв'язку з його припиненням з наведених
вище причин, суд за заявою боржника
зобов'язаний в силу ч.4 ст.259 КАС України
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.259, 158-160, 165 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Визнати Виконавчий лист, виданий 21
лютого 2014 року по адміністративній
справі №2а-11/10 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення перешкод
у користуванні підвальними
приміщеннями, таким, що не підлягає
виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання її копії до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Виноградівський районний суд.

Суддя Г. І. Рішко