Справа № 457/816/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року

Справа № 876/12898/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Гелецького П.В.,

представника позивача
Шпака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Трускавецької міської ради Львівської
області на постанову Трускавецького
міського суду Львівської області від 01
жовтня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
РМ-Ресурс» до Трускавецької міської
ради Львівської області про скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
РМ-Ресурс» (далі - ТОВ) звернулося до
суду з адміністративним позовом, у
якому після уточнення своїх вимог
просило визнати незаконним та нечинним
рішення Трускавецької міської ради
Львівської області (далі - Рада) № 213 від
27.10.2011 року «Про результати роботи
тимчасової контрольної комісії щодо
перевірки положення про порядок
визначення розмірів орендної плати при
укладенні договорів оренди землі в м.
Трускавець».

Постановою Трускавецького міського
суду Львівської області від 01 жовтня
2013 року у справі № 457/816/13-а позов було
задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Рада
просила скасувати вказану постанову
суду та прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог ТОВ.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
оспорюване рішення Ради № 213 від 27.10.2011
року відповідає вимогам ст.ст. 142-144
Конституції України, ст. 12, 124
Земельного кодексу України, ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 16 Закону
України «Про оренду землі», не порушує
права ТОВ та не зачіпає його законних
інтересів.

Представник позивача у ході
апеляційного розгляду заперечив
обґрунтованість доводів апелянта,
просив залишити оскаржуване судове
рішення без змін, а подану апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представник відповідача на виклик
апеляційного суду не прибув, що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до приписів ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ, суд
першої інстанції виходив із того, що
рішенням Ради № 213 від 27.10.2011 року
скасовано рішення Ради №190 від 26.07.2011
року «Про затвердження положення Про
порядок визначення розмірів орендної
плати при укладенні договорів оренди в
м. Трускавці», пунктом 2 якого
встановлено орендну ставку в розмірі 3 %
від нормативно-грошової оцінки землі
для всіх суб'єктів підприємницької
діяльності.

Поряд із цим, пунктом 3 оспорюваного
рішення встановлено з 01.01.2013 року
орендну ставку в розмірі 4,5 % для всіх
суб'єктів підприємницької діяльності
(юридичних осіб) орендарів земельних
ділянок, які не зареєстровані в м.
Трускавці.

Оспорюване рішення процедури
регуляторного акту не проходило,
прийнято Радою всупереч вимогам
діючого законодавства, чим порушено
права, свободи та інтереси позивача, в
зв'язку з чим наявні підстави для
визнання його протиправним.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі,
апеляційний суд виходить із таких
міркувань.

Виходячи із приписів ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Оспорюваним рішенням Ради № 213 від
27.10.2011 року «Про результати роботи
тимчасової контрольної комісії щодо
перевірки положення про порядок
визначення розмірів орендної плати при
укладенні договорів оренди землі в м.
Трускавець» було скасовано рішення
Трускавецької міської ради № 190 від
26.07.2011 року «Про затвердження положення
Про порядок визначення розмірів
орендної плати при укладенні договорів
оренди в м. Трускавці». При цьому
пунктом 2 вказаного рішення
встановлено орендну ставку в розмірі 3 %
від нормативно-грошової оцінки землі
для всіх суб'єктів підприємницької
діяльності, а пунктом 3 - встановлено з
01.01.2013 року орендну ставку в розмірі 4,5 %
для всіх суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) орендарів
земельних ділянок, які не
зареєстровані в м. Трускавці.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із думкою суду першої
інстанції про те, що рішення Ради № 213
від 27.10.2011 року є актом
нормативно-правового характеру,
оскільки за своєю правовою природою
спрямоване на правове регулювання
адміністративних відносин між
регуляторним органом та суб'єктом
господарювання, розраховане на
неодноразове застосування і
стосується невизначеного кола осіб.

Відтак, зазначене рішення Ради є
регуляторним актом у розумінні
приписів Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності», а
отже його прийняття повинно
здійснюватися у відповідності до чітко
визначеної законом процедури.

Приписами ст. 5 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності», зокрема, передбачено, що
забезпечення здійснення державної
регуляторної політики включає
оприлюднення проектів регуляторних
актів з метою одержання зауважень і
пропозицій від фізичних та юридичних
осіб, їх об'єднань, а також відкриті
обговорення за участю представників
громадськості питань, пов'язаних з
регуляторною діяльністю, підготовку
аналізу регуляторного впливу;
відстеження результативності
регуляторних актів.

Статтею 36 цього Закону передбачено, що
регуляторний акт не може бути
прийнятий або схвалений уповноваженим
на це органом чи посадовою особою
місцевого самоврядування, якщо наявна
хоча б одна з таких підстав: відсутній
аналіз регуляторного впливу, проект
регуляторного акту не був
оприлюднений.

Відповідно до матеріалів справи
відповідачем не заперечується те, що
оспорюване рішення Ради №213 від 27.10.2011
року прийнято без проходження
процедури регуляторного акту.

Відтак, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог ТОВ, оскільки відповідач (листі
№18/28- 889/1 від 01.04.2013 року) вимагав
внесення змін до діючого договору
оренди землі з врахуванням положень
рішення Ради №213 від 27.10.2011 року.

Доводи апелянта на правильність
висновків суду не впливають та не дають
правових підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Трускавецької
міської ради Львівської області
залишити без задоволення, а постанову
Трускавецького міського суду
Львівської області від 01 жовтня 2013
року у справі № 457/816/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 05
листопада 2014 року.