Справа № 2а-10390/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.

Справа № 45964/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Кіт О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги Державної митної служби України
та Львівської митниці на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державної митної служби України,
Львівської митниці про скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Державної митної служби України та
Львівської митниці, яким просив:
визнати протиправним та скасувати
наказ Держаної митної служби України
від 29.08.2011 року № 1821-к «По особовому
складу Львівської митниці» в частині
припинення його перебування на
державній службі в митних органах
України на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Мостиська» Львівської митниці;
поновити його на даній посаді з 29.08.2011
року; стягнути з Львівської митниці на
його користь середній заробіток за
весь час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року позов задоволено повністю:
визнано протиправним та скасовано
наказ Державної митної служби України
від 29.08.2011 року № 1821-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_3,
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці;
поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 3 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці з 29.08.2011 року;
стягнуто з Львівської митниці на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 16011,25
грн. Постанову в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді та виплати заробітної
плати за час вимушеного прогулу у межах
суми стягнення за один місяць в розмірі
3315,46 грн. суд допустив до негайного
виконання.

Постанова мотивована тим, що
відповідачі не довели, що порушення
позивачем своїх посадових обов'язків
визначених у посадовій інструкції є
порушенням присяги Державного
службовця, а не підставою для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності. Також відповідачі не
надали належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що ОСОБА_3 провів
митний контроль транспортних засобів
із незаконним звільненням від
оподаткування товарів, що
переміщувались через митний кордон
України. Порушене відповідачем право
позивача на проходження публічної
служби підлягає відновленню шляхом
його поновлення на попередній посаді.
Також відповідно до ст. 235 Кодексу
законів про працю України на користь
позивача підлягає стягненню середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
який з врахуванням положень п. 8 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 08.02.1995 року № 100,
становить 16011,25 грн.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржили відповідачі. Вважають, що
вказана постанова є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд вважав
встановленими обставини, які не були
доведеними. Просять скасувати
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначають, зокрема, що підстави
припинення державної служби,
передбачені ст. 30 Закону України «Про
державну службу», є додатковими
підставами для припинення трудових
відносин з конкретною категорією
працівників - державними службовцями.
При цьому припинення державної служби
в зв'язку з порушенням присяги
державного службовця не є
дисциплінарним стягненням. У зв'язку з
припиненням державної служби позивача
в митних органах на підставі Закону
України «Про державну службу»
положення Дисциплінарного статуту
митної служби України до спірних
правовідносин не застосовуються.
Підставою для припинення служби ОСОБА_3
в митних органах здійснено у зв'язку з
порушенням ним вимог митного
законодавства при виконанні посадових
обов'язків, що спричинило заподіяння
шкоди державі у вигляді недобору
митних платежів. Дані обставини
належним чином встановлені та
підтверджені у доповідній записці,
складеній за результатами службової
перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_3 перебував на державній службі в
митних органах України з 25.11.2003 року, в
тому числі з 01.05.2008 року на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці.

25.11.2003 року позивач прийняв присягу
державного службовця.

Наказом Державної митної служби
України від 29.08.2011 року № 1821-к «По
особовому складу Львівської митниці»
припинено його перебування на
державній службі в митних органах
України на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Мостиська» Львівської митниці
відповідно до ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про державну службу» (за
порушення присяги державного
службовця).

Даний наказ був винесений за
результатами службової перевірки,
проведеної відповідно до наказу
Державної митної служби України від
25.06.2011 року № 544 з метою перевірки
законності дій посадових осіб
Львівської митниці при здійсненні
митного контролю під час перетину
державного кордону України через
міжнародні пункти пропуску для
автомобільного сполучення на
українсько-польському кордоні в зоні
діяльності Львівської митниці у період
з 01.05.2011 року до 25.06.2011 року, матеріали
перевірки були оформлені доповідною
запискою на ім'я голови Державної
митної служби України.

В доповідній записці в частині, що
стосується ОСОБА_3, зазначено наступне.

Відповідно до даних ЄАІС Держмитслужби
вантажні та вантажно-пасажирські
транспортні засоби, зокрема, з
реєстраційними номерами НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, що перетинали державний кордон
України через міжнародні автомобільні
пункти пропуску для автомобільного
сполучення на українсько-польському
кордоні в зонах діяльності Ягодинської
та Львівської митниць протягом
травня-червня 2011 року, переміщувались
без вантажу. З урахуванням кількості
фактів перетину державного кордону
України цими та іншими транспортними
засобами, ваги переміщуваних вантажів,
а також з урахуванням технічних
характеристик транспортних засобів,
був визначений перелік переміщень,
законність яких викликала сумнів, та
досліджені документи здійснення їх
митного оформлення в міжнародних
автомобільних пунктах пропуску для
автомобільного сполучення
«Устилуг-Зосин»,
«Рава-Руська-Хребенне»,
«Краковець-Корчова», «Шегині-Медика»
та «Смільниця-Кросценко».

Як вбачається з доповідної записки, з
метою встановлення фактичних даних
щодо технічних характеристик
транспортних засобів, кількості та
номенклатури товарів, що
переміщувались ними, під час перевірки
було направлено запити до Львівського
міського реєстраційно-екзаменаційного
відділу державної автомобільної
інспекції Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області (за місцем
реєстрації більшості транспортних
засобів), а також до митних органів
Республіки Польща, на які отримано
вичерпні відповіді за кожним із
визначених переміщень. За результатами
співставлення інформації, отриманої
від митних органів Республіки Польща з
даними, що містяться в ЄАІС
Держмитслужби України,
програмно-інформаційному комплексі
«Інспектор 2006» та автоматизованій
системі «Аркан» встановлені
розбіжності щодо номенклатури і
кількості товарів, ввезених на митну
територію України.

Також перевіркою встановлено, що у
період з травня по червень 2011 року при
здійсненні пропуску транспортних
засобів, щодо яких здійснювалася
перевірка через пункт пропуску
«Шегині-Медика» Львівської митниці,
ОСОБА_3 не здійснено справляння єдиного
збору 17.06.2011 року з транспортного
засобу державний номерний знак НОМЕР_2
та 23.06.2011 року з транспортного засобу
державний номерний знак НОМЕР_1, що на
думку комісії свідчить про наявність
порушень вимог ст. 40, 42 Митного кодексу
України, а саме пропуск на митну
територію України без здійснення
належного митного контролю та без
відповідного оподаткування
транспортних засобів з товарами, що
перетинають митний кордон України. З
матеріалів службової перевірки
вбачається, що 17.06.2011 року ОСОБА_3 провів
митний контроль автомобіля державний
номерний знак НОМЕР_2, що переміщував
товари у кількості, що підлягали
оподаткуванню під виглядом такого, що
перетинав митний кордон України без
вантажу. Вага товару (запчастин до
автомобіля) по даних польської сторони
становила 1946 кг. 23.06.2011 року ОСОБА_3
здійснив митний контроль автомобіля
державний номерний знак НОМЕР_1, який
переміщувався з вживаними
холодильниками, проте за даними
польської сторони таким автомобілем
було здійснено переміщення 11245 кг
вантажу (бляхи стальної).

За результатами проведеного
розслідування комісія дійшла висновку,
що позивач порушив Присягу державного
службовця, в зв'язку з чим його служба у
митних органах України повинна бути
припинена.

Припиняючи перебування позивача на
державній службі, Державна митна
служба України виходила з того, що
позивач не дотримувався вимог
законодавства України з питань митної
справи, що свідчить про порушення ним
Присяги державного службовця в частині
суворого дотримання Конституції і
законів України та сумлінного
виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Митного кодексу
України митному контролю підлягають
усі товари і транспортні засоби, що
переміщуються через митний кордон
України.

Згідно з ст. 42 цього Кодексу під час
проведення митного контролю митні
органи самостійно визначають форму та
обсяг контролю, достатні для
забезпечення додержання законодавства
України з питань митної справи та
міжнародних договорів України,
укладених в установленому законом
порядку, контроль за дотриманням яких
покладено на митні органи.

Як вбачається з Журналу розподілу
обов'язків відділу митного оформлення
№ 3 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці, ОСОБА_3 17.06.2011 року
та 23.06.2011 року виконував обов'язки
старшого інспектора на в'їзді в Україну
на смузі руху «червоний коридор».

Відповідно до п. 2.14 Інструкції з
здійснення митного контролю та митного
оформлення в міжнародному пункті
пропуску для автомобільного
сполучення «Шегині-Медика»,
затвердженої наказом Львівської
митниці від 21.12.2010 року № 1099, митний
контроль та митне оформленні предметів
та транспортного засобу, як правило,
здійснюються однією посадовою особою
підрозділу митного оформлення.
Посадові особи інших підрозділів
митниці залучаються до митного
оформлення у разі виникнення
ускладнень при визначенні митної
вартості, коду товару, країни
походження тощо, що унеможливлюють
проведення митного оформлення
посадовою особою підрозділу митного
оформлення.

Спільним наказом Львівської митниці та
Мостиського прикордонного загону від
08.02.2010 року № 60/69 затверджено
Технологічну схему пропуску через
державний кордон України осіб,
транспортних засобів, товарів та інших
предметів у міжнародному пункті
пропуску для автомобільного
сполучення «Шегині».

Відповідно до пп. 3.1.1.15 Технологічної
схеми, під час перевірки документів і
митного контролю з метою виявлення
можливих місць укриття порушників
кордону, контрабанди зброї, вибухових
речовин, наркотичних засобів,
матеріалів і предметів, заборонених до
ввезення в Україну, предметів, що
підлягають письмовому декларуванню та
оподаткуванню або переміщуються з
порушенням чинного митного
законодавства, посадовими особами
підрозділу з охорони державного
кордону та сектору митного оформлення
відділу митного оформлення митного
поста «Мостиська» Львівської митниці
здійснюється візуальний огляд
транспортного засобу.

Згідно з п. 2.26 Технологічної схеми факт
завершення митного контролю
засвідчується проставленням
відповідного особистого митного
забезпечення у деклараціях,
товарно-супровідних документах,
документах контролю доставки вантажів,
контрольному талоні, тощо.

Відповідно до пп. 3.1.1.24 Технологічної
схеми дозвіл на виїзд з зони митного
контролю транспортних засобів і
товарів надає відповідальна посадова
особа сектору митного оформлення, на
яку відповідно до наказу по митниці
покладається відповідальність за
випуск із зони митного контролю пункту
пропуску усіх транспортних засобів і
товарів, щодо яких завершені митний
контроль та митне оформлення.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи копій контрольних талонів для
проходження по «червоному коридору»,
автомобіль марки Хюндай, державний
номерний знак НОМЕР_2, здійснив в'їзд до
пункту пропуску для автомобільного
сполучення «Шегині», а також виїзд із
пункту пропуску 17.06.2011 року, а
автомобіль марки Фольксваген,
державний номерний знак НОМЕР_1 - 23.06.2011
року, що підтверджується відтисками
штампів посадових осіб пункту пропуску
«Шегині».

Відповідно до положень Закону України
«Про єдиний збір, який справляється у
пунктах пропуску через державний
кордон України» на митні органи
України покладено координацію за
повнотою та справлянням єдиного збору.

Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону єдиний
збір справляється одноразово залежно
від режиму переміщення (ввезення,
транзит) за єдиним платіжним
документом в залежності від виду,
місткості або загальної маси
транспортних засобів.

Відповідно до інформації митних
органів Республіки Польща автомобіль
марки «Хюндай Н-200», державний номерний
знак НОМЕР_2, 17.06.2011 року перевозив
вантаж «запчастини автомобільні»
вагою 1946 кг, а автомобіль марки
«Фольксваген ЛТ-45», державний номерний
знак НОМЕР_1, 23.06.2011 року перевозив
вантаж «бляха стальна» вагою 11245 кг.

Як вбачається з письмового пояснення
ОСОБА_3, наданого під час проведення
службової перевірки, при митному
огляді ним транспортних засобів
досліджувались митні декларації
громадян, що керували даними
транспортними засобами, а також
проводився митний огляд транспортних
засобів, фотографування для
встановлення відповідності заявлених
у митних деклараціях відомостей про
предмети, що переміщуються. Крім того, у
автомобіля «Хюндай Н-200» наявні бокові
вікна у вантажному відсіку, відсутня
перегородка між вантажним відсіком та
сидінням водія, демонтований ряд
сидінь позаду місця водія, а також у
реєстраційних документах такий був
зазначений як пасажирський. Щодо
автомобіля «Фольксваген ЛТ-45» ним був
зроблений висновок, що даний
транспортний засіб категорії «В» на
підставі реєстраційних документів.
Також позивач пояснив, що даний
автомобіль був направлений на
поглиблений огляд із залученням
працівників СБК, ПМП та прикордонників.

Як вбачається з листа Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області від
25.07.2011 року № 29/40-10619, транспортні засоби
з державними номерними знаками НОМЕР_2
і НОМЕР_1 відносяться до типу вантажний
транспортний засіб, проте будь-які
відомості про марку, модель, об'єм
двигуна, тип кузова чи масу відсутні.

А в листі Прокуратури Мостиського
району Львівської області від 07.10.2011
року № 3890 вих. 11, вказано, що
прокуратурою проведено перевірку за
матеріалами Державної митної служби
України щодо встановлення законності
дій посадових осіб митного поста
«Мостиська» Львівської митниці при
здійсненні митного контролю
транспортних засобів за період з 01.05.2011
року по 25.06.2011 року. Відповідно до
матеріалів Державної митної служби
України за червень 2011 року працівники
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці у шести випадках здійснили
пропуск на митну територію України
транспортних засобів, зокрема, 17.06.2011
року автомобіль марки «Хюндай Н-200»,
державний номерний знак НОМЕР_2, і 23.06.2011
року автомобіль марки «Фольксваген
ЛТ-45», державний номерний знак НОМЕР_1,
які переміщували товари у кількості, що
підлягали оподаткуванню, під виглядом
таких, що перетинали кордон без
вантажу. В ході перевірки були опитані
колишні працівники митного поста
«Мостиська», в тому числі ОСОБА_3, які в
своїх поясненнях заперечили факт
пропуску ними на митну територію
України вказаних транспортних засобів
з порушенням митних правил, шляхом
незаконного звільнення від сплати
обов'язкових митних платежів та
підтвердили, що відносно вказаних
транспортних засобів здійснювали
митні процедури шляхом спільного
огляду транспортних засобів з
працівниками Мостиського
прикордонного загону та працівниками
контрабандного відділу, за
результатами яких складались акти
спільного огляду. В ході огляду
вказаних транспортних засобів ними
було встановлено, що дані автомобілі
слідують без вантажу, що
підтверджується зробленими
фотографіями багажних відсіків
автомобілів, фотографії яких внесені в
базу даних митного поста «Мостиська».
Інформація про те, що вказані
транспортні засоби слідували без
вантажу також внесена в базу даних ПІК
«Інспектор-2006». Також в листі вказано,
що в ході перевірки проведено огляд
файлового сервера митного поста
«Мостиська», на якому знаходяться
фотографії транспортних засобів,
стосовно яких в червні 2011 року
проводились митні процедури, в ході
якої встановлено, що дані автомобілі
перетинали митний кордон України без
вантажу. Таким чином, в ході проведення
перевірки не здобуто доказів перетину
транспортними засобами у період з
01.05.2011 року по 25.06.2011 року, що вказано в
доповідній записці Державної митної
служби України ,через митний пост
«Мостиська» Львівської митниці з
порушенням чинного законодавства.

Крім того, суд першої інстанції допитав
в якості свідків водіїв зазначених
вище транспортних засобів ОСОБА_5 і
ОСОБА_6

ОСОБА_5 пояснив, що він, зокрема, 17.06.2011
року автомобілем марки «Хюндай Н-200»,
державний номерний знак НОМЕР_2,
перевозив особисті речі, у зв'язку з чим
подав митну декларацію, відповідно до
якої переміщував через митний кордон
України речі особистого призначення.
Також даний свідок пояснив, що
інспектор ОСОБА_3. провів
фотографування його транспортного
засобу і на фотознімку видно, що
автомобіль переміщувався без вантажу.
Крім того, даний автомобіль відповідно
до технічних характеристик не може
перевозити значний вантаж, в тому числі
вагою 1946 кг.

ОСОБА_6 пояснив, що 23.06.2011 року
автомобілем марки «Фольксваген ЛТ-45»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
перевозив вживані холодильники
вартістю 30 доларів кожен, які заявив до
митного оформлення. Також даний свідок
пояснив, що інспектор ОСОБА_3. провів
візуальний огляд транспортного засобу,
здійснив фотографування вантажного
відсіку, оформив акт огляду
транспортного засобу, товарів, інших
предметів та речей. Крім того, даний
автомобіль за своїми технічними
характеристиками не міг перевозити
вантаж вагою 11245 кг, оскільки його
вантажопідйомність 3500 кг.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, наведені у листі
прокуратури обставини та вказані
пояснення свідків підтверджуються
наявними в матеріалах справи
письмовими поясненнями позивача,
наданими при проведенні службової
перевірки, фотографіями автомобілів,
копіями контрольних талонів.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає, що викладені в
доповідній записці, складеній за
результатами службової перевірки,
обставини щодо неналежного виконання
позивачем своїх посадових обов'язків
не знайшли свого підтвердження під час
судового розгляду, тому суд вважає
необґрунтованим посилання відповідача
на ці обставини, як на підставу
припинення державної служби ОСОБА_3 в
митних органах України за порушення
Присяги державного службовця.

Тому, на думку колегії суддів,
звільнення позивача зі служби в митних
органах України з підстав порушення
ним Присяги державного службовця є
протиправним.

З приводу вказаних Державною митною
службою підстав припинення державної
служби ОСОБА_3 - порушення присяги
державного службовця, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державну службу» громадяни України,
які вперше зараховуються на державну
службу, приймають Присягу такого
змісту: «Повністю усвідомлюючи свою
високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки».

Відповідно до ст. 10 цього Закону
основними обов'язками державних
службовців, в тому числі є: додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; сумлінне виконання своїх
службових обов'язків, ініціатива і
творчість в роботі.

Державні службовці, в тому числі мають
право: безперешкодно ознайомлюватись з
матеріалами, що стосуються проходження
ними державної служби, в необхідних
випадках давати особисті пояснення; на
повагу особистої гідності, справедливе
і шанобливе ставлення до себе з боку
керівників, співробітників і громадян;
захищати свої законні права та
інтереси у вищестоящих державних
органах та у судовому порядку.

Згідно з ст. 11 цього Закону конкретні
обов'язки та права державних
службовців визначаються на основі
типових кваліфікаційних характеристик
і відображаються у посадових
положеннях та інструкціях, що
затверджуються керівниками
відповідних державних органів у межах
закону та їх компетенції.

Відповідно до ст. 14 цього Закону
дисциплінарні стягнення до державного
службовця застосовуються за:
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється, в тому
числі у разі порушення державним
службовцем Присяги.

Відповідно до ст. 408 Митного кодексу
України правовий статус посадових осіб
митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом, а в частині, що не
регулюється ним, - Законом України «Про
державну службу».

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
державну службу» регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють в апараті
органів митного контролю, здійснюється
відповідно до цього Закону, якщо інше
не передбачене законами України.

Відповідно до ст. 410 Митного кодексу
України порядок і умови прийняття на
службу до митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, порядок та умови
проходження служби, просування
посадових осіб по службі, оплата та
стимулювання праці в митних органах,
спеціалізованих митних установах та
організаціях визначаються
законодавством України.

Згідно з преамбулою Закону України
«Про Дисциплінарний статут митної
служби України» регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють у митних органах,
здійснюється з урахуванням вимог
Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного
статуту митної служби України
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Статтею 23 цього Статуту передбачено, що
за вчинення дисциплінарних
правопорушень до посадових осіб митної
служби можуть бути застосовані такі
види дисциплінарних стягнень:
зауваження, догана, затримання на
період до одного року присвоєння
чергового спеціального звання,
пониження у спеціальному званні на
один ступінь, попередження про неповну
службову відповідність; звільнення з
митного органу.

Відповідно до ст. 27 Статуту
дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
дисциплінарного правопорушення та
ступеню вини особи. При визначенні виду
стягнення керівник митного органу
повинен враховувати характер
правопорушення, обставини, за яких воно
було вчинене, попередню поведінку
посадової особи митної служби, її
ставлення до служби і стаж роботи в
митних органах.

Відповідно до п. 1 ст. 28 Статуту
звільнення посадової особи митної
служби може мати місце в разі порушення
посадовою особою митної служби вимог
законів та інших нормативно-правових
актів з питань митної справи, що
призвело до заподіяння матеріальних
збитків державі, територіальній
громаді, юридичним чи фізичним особам.

Статтею 31 Статуту передбачено, що з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи.

В свою чергу припинення державної
служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про державну службу»
(порушення присяги державного
службовця) є крайнім заходом
відповідальності державного
службовця, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності.

Тому якщо підставою для припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби присяги
державного службовця, яке виявилось у
неналежному виконанні посадових
обов'язків чи порушенні вимог митного
законодавства при виконанні таких
обов'язків, орган, що виніс наказ про
звільнення з митної служби з цих
підстав, повинен мотивувати
неможливість застосування за таке
порушення до посадової особи заходів
дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу.

Однак Державна митна служба України в
оскаржуваному наказі про припинення
державної служби ОСОБА_3, ні
представник відповідачів в судовому
засіданні не навели жодних доводів
неможливості застосування до позивача
заходів дисциплінарного впливу, в тому
числі звільнення з роботи.

Обов'язковість такого мотивування
обумовлена тим, що застосування
заходів дисциплінарного впливу до
посадових осіб митної служби України
чітко врегульовано розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України, який визначає види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, що має наслідком
забезпечення належного захисту
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисципліни.

Отже, Державна митна служба України,
припиняючи перебування позивача на
державній службі в митних органах, в
оскарженому наказі не мотивувала
необхідності припинення перебування
позивача на державній службі в митних
органах поза межами дисциплінарної
відповідальності, передбаченої
Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст. 27 цього Статуту
дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
дисциплінарного правопорушення та
ступеню вини особи. При визначенні виду
стягнення керівник митного органу
повинен враховувати характер
правопорушення, обставини, за яких воно
було вчинене, попередню поведінку
посадової особи митної служби, її
ставлення до служби і стаж роботи в
митних органах.

Застосувавши до позивача таку міру
відповідальності, як припинення
державної служби в митних органах за
вчинення дій, які кваліфіковані як
неналежне виконання позивачем своїх
посадових обов'язків, що є порушенням
службової дисципліни, відповідно до
визначення ст. 21 Дисциплінарного
статуту митної служби України,
положення п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу» (порушення
присяги), відповідачі тим самим
позбавили позивача права на належний
захист своїх законних прав та
інтересів відповідно до положень
розділу 4 Дисциплінарного статуту
митної служби України.

Враховуючи наведені вище обставини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідачі всупереч вимогам ч. 2 ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України не надали жодних
доказів порушення позивачем Присяги
державного службовця та правомірності
власних дій щодо припинення
перебування позивача на службі в
митних органах, а позовні вимоги є
підставними та обґрунтованими,.

Також колегія суддів враховує, що
відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 235
Кодексу законів про працю України у
разі звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, що
розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

З врахуванням відомостей про
середньомісячну та середньоденну
заробітну плату ОСОБА_3, зазначених в
довідці Львівської митниці Міндоходів
від 11.11.2011 року № 28/13-781, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що за час
вимушеного прогулу позивачу належить
до виплати 16011,25 грн.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної митної
служби України та Львівської митниці
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року у справі № 2а-10390/11/1370 за позовом
ОСОБА_3 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 03.11.2014
року