Справа № 872/14147/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа № 804/9939/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 року
по справі № 804/9939/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (далі- Відповідач), в якому
просив:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Відповідача від 16.05.2013 року
№2322440 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1)0

- зобов'язати Відповідача провести
державну реєстрацію права приватної
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 на
підставі заочного рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
02.04.2013 року;

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що рішення Відповідача від
16.05.2013 року №2322440 про відмову у
державній реєстрації права власності
на квартиру є протиправним та підлягає
скасуванню, оскільки жодним
законодавчим актом не передбачено
обов'язку суду визначати у своєму
рішенні площу об'єкта нерухомості,
здійснювати його опис та вказувати
технічні характеристики.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.08.2013 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасувано рішення Відповідача від
16.05.2013 року №2322440 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1. Зобов'язано
Відповідача провести державну
реєстрацію права приватної власності
на квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 на підставі заочного
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02.04.2013 року

Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, не погодившись з рішенням
адміністративного суду першої
інстанції, звернулася з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.08.2013 року скасувати та прийняти нове
судове рішення, яким в задоволення
позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
внесення даних щодо технічного опису
нерухомого майна, зокрема загальної та
житлової площі, цільового призначення
окремих позицій квартири до розділу
реєстру, що відкривається вперш,
державний реєстратор не має права.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
02.04.2013 року по справі №2-422/1202/2013 визнано
за Позивачем право власності в порядку
спадкування за заповітом на квартиру
АДРЕСА_1.

23.04.2013 року, Позивач звернувся до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень для
проведення державної реєстрації права
власності на квартиру, що розташована
за адресою: м. Дніпропетровськ, бул.
Рубіновий, буд.7/17 на підставі
зазначеного судового рішення.

16.04.2013 року, Відповідачем було прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав на нерухоме майно
№2322440.

За змістом зазначеного рішення,
підставою для відмови у проведенні
державної реєстрації прав на нерухоме
майно була відсутність в рішенні
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02.04.2013 року
інформації щодо загальної площі та
житлової площі такої квартири.

Правомірність винесення рішення про
відмову у державній реєстрації прав на
нерухоме майно та зобов'язання
Відповідача здійснити державну
реєстрацію прав на нерухоме майно є
предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення судів про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна
належать до переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація, то відповідно рішення
Ленінського районного суду є
достатньою підставою для проведення
такої реєстрації, що свідчить про
необхідність задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі шляхом визнання протиправним
рішення Відповідача про відмову у
проведенні державної реєстрації та
зобов'язання його здійснити таку
реєстрацію.

Суд апеляційної інстанції частково
погоджується з зазначеними висновками
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України №
1952-IV обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України №
1952-IV державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно з п.2 ст.9 Закону України № 1952-IV
державний реєстратор: встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах.

У відповідності з ч.1 ст.24 Закону
України № 1952-IV у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо, зокрема подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Зміст зазначених правових норм вказує
на те, що державною реєстрацією є
офіційне визнання і підтвердження
державою зокрема фактів переходу прав
на нерухоме майно, шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Підставою для переходу права власності
зокрема може бути судове рішення, яке
набрало законної сили. Проте, вказане
рішення суду не може носити безумовний
характер, оскільки, після подання
документів для здійснення реєстрації
права власності, державний реєстратор
перевіряє їх на відповідність закону
та відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Заводського Ленінського
районного суду Дніпропетровської
області було визнано за ОСОБА_1 право
власності в поряду спадкування за
заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1..

Проте, зазначене рішення не містить
відомостей технічної інвентаризації
зазначеного об'єкта нерухомого майна, а
саме в ньому не вказано загальну площу
та житлову площу зазначеної квартири,
що робить неможливим проведення
ідентифікації майна та встановлення
відповідність заявлених прав
документам Позивача.

Пунктом 20 порядку введення державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року №1141
встановлено, що з метою проведення
державної реєстрації виникнення права
власності державний реєстратор
вносить до запису про нерухоме майно
такі відомості: тип об'єкта нерухомого
майна (житловий будинок, будівля,
споруда, квартира, житлове приміщення,
нежитлове приміщення тощо);
призначення об'єкта нерухомого майна
(житловий або нежитловий); площу об'єкта
нерухомого майна (загальна та (за
наявності) житлова); відомості про
складові частини об'єкта нерухомого
майна (найменування та/або присвоєння
літера, загальна та (за наявності)
житлова площа об'єкта нерухомого майна,
який є складовою частиною складної
речі та призначений для обслуговування
іншої (головної) речі, пов'язаний з нею
спільним призначенням та є її
приналежністю); адресу об'єкта
нерухомого майна;підстава для внесення
запису про нерухоме майно: назва
рішення;дата формування рішення;
індексний номер рішення; прізвище, ім'я
та по батькові державного реєстратора;
найменування органу державної
реєстрації прав або найменування
нотаріальної контори, назву
нотаріального округу.

Отже, обов'язковою умовою для
проведення державної реєстрації прав
на нерухоме майно є зокрема наявність
відомостей, які відображають технічну
інформацію стосовно такого нерухомого
майна.

Відсутність документу, у якому
зазначені технічні відомості про
нерухоме майно, унеможливлює законного
здійснення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно, зокрема
на підставі рішення суду, оскільки в
такому випадку державний реєстратор
здійснює свої повноваження щодо
проведення державної реєстрації за
відсутності відомостей, які мають
обов'язковий характер.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відмови у проведенні
державної реєстрація права власності
на квартиру, стала відсутність у
рішенні Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська технічних відомостей
про нерухоме майно.

Проте, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
судове рішення за своєю правовою
природою має правоустанавлюючий
характер та може слугувати
підтвердженням існування права
власності на нерухоме майно, та
безпосередньо підставою для
проведення державної реєстрації
такого майна.

Рішення суду не є виключним документом
у якому мають міститися технічні
відомості стосовно об'єкту нерухомого
майна.

Зазначені відомості містяться у
технічному паспорті на об'єкт
нерухомого майна, оскільки саме він за
своєю правовою природою є документом,
який складається на основі матеріалів
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна та містить основні
відомості про нього.

Як вбачається з оскаржуваного рішення
№2322440 від 16.05.2013 року, в ньому відсутні
будь-які посилання на можливість
отримання технічної інформації щодо
об'єкту нерухомого майна з технічного
паспорту, що свідчить про наявність
протиправного характеру у діях
Відповідача при винесенні
оскаржуваного рішення.

Отже, виходячи з вищезазначеного,
рішення Відповідача №2322440 від 16.05.2013
року про відмову у проведенні
державної реєстрації є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
Відповідач при його винесені не
дотримувався приписів чинного
законодавства у сфері державної
реєстрації прав на нерухому майно, а
саме не здійснив всіх залежних від
нього дій спрямованих на виконання
свого обов'язку.

Щодо вимоги Позивача про зобов'язання
Відповідача здійснити державну
реєстрацію права на нерухоме майно, то
суд апеляційної інстанції зазначає, що
в даному випадку воно задоволенню не
підлягає, оскільки можливість
отримання відомостей з технічного
паспорту підтверджена не була, а
реєстрація права власності виключно на
підставі рішення суду в якому не
зазначені технічні відомості щодо
об'єкту нерухомого майна унеможливлює
законне проведення такої реєстрації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності
винесення рішення №2322440 від 16.05.2013 року
про відмові у проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Однак, суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необхідності
зобов'язання Відповідача провести
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 року
підлягає частковому скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.08.2013 року по справі № 804/9939/13-а -
скасувати в частині зобов'язання
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області провести державну реєстрацію
права приватної власності на квартиру,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_1 на підставі заочного рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02.04.2013 року та
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В іншій частині постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 року
по справі № 804/9939/13-а - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим