Справа № 2а/0370/3294/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/15839/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2013 року

та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 15.10.2012 року

у справі №2а/0370/3294/11

за позовом Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Волиньтабак»,

та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еталон Ойл»

про стягнення коштів, одержаних за
нікчемними правочинами, -

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекції Волинської області
Державної податкової служби
звернулась до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Волиньтабак»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еталон Ойл» про
стягнення коштів, одержаних за
нікчемними правочинами.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 15.10.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2013 року у даній справі
відмовлено у задоволенні позовних
вимог з огляду на їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Волиньтабак» щодо правомірності
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту за період - грудень
2010 року, січень 2011 року та встановлено
порушення ТОВ «Волиньтабак» пп. 7.4.5 п.7.4,
пп. 7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», ст.ст.
203,215,228,662,655,565 ЦК України, ст.ст. 185, п. 186.1
ст. 186, п. 198.1 п. 198.6 ст. 198, п. 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ «Волиньтабак»
сформувало податковий кредит по
податку на додану вартість на підставі
належним чином оформлених договорів з
ТОВ «Еталон Ойл» на виконання
договорів купівлі-продажу та отриманих
від останнього видаткових накладних.
Надані послуги повністю оплачені ТОВ
«Волиньтабак», що підтверджується
платіжними дорученнями, актами
приймання товарів.

Судами також встановлено, що первинні
документи в судовому порядку визнані
недійсними не були, судових спорів щодо
правильності їх складання немає. Не
були також визнані судом недійсними
(які мають ознаки фіктивності)
договори, первинні та інші документи
суб'єктів господарювання, з якими ТОВ
«Волиньтабак» мало взаємовідносини.

Крім того, 06.12.2010 року між ТОВ «Еталон
Ойл» (комітент) укладено з ТОВ
«Кубарго» (комісіонер) договір комісії
№ 9 від 06.12.2010 року, за умовами якого
комітент доручає, а комісіонер
зобов'язується від свого імені та за
рахунок комітента за обумовлену
винагороду здійснити одну або декілька
зовнішньоекономічних угод з продажу
олії соняшникової нерафінованої.

На виконання цього договору комісії
ТОВ «Волиньтабак» передало, а ТОВ
«Кубарго» отримало товар, що
підтверджується додатками і актами до
договору, вантажно-митними
деклараціями, довідкою ПАТ
«Укрсиббанк» про надходження коштів.

Дані первинні документи та договори в
судовому порядку визнані недійсними не
були, судових спорів щодо правильності
їх складання немає.

На момент здійснення спірних
господарських операцій ТОВ «Еталон
Ойл» включено до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, наявне свідоцтво
платника податку на додану вартість
яке не було анульоване.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК
України недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Перелік правочинів, які є нікчемними як
такі, що порушують публічний порядок,
визначений ст. 228 ЦК України зокрема, це:
правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Судами попередніх інстанцій не
встановлено зазначених умов, а
позивачем не надано доказів, які б
свідчили про відсутність
волевиявлення за істотними умовами
договору однією із сторін та спільних
дій відповідачів, спрямованих на
порушення існуючого в державі
суспільного ладу або моральних засад,
не доведено також, що на момент
здійснення господарських операцій
відповідачі діяли з метою, завідомо
суперечною інтересам держави та
суспільства.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2013 року
та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 15.10.2012 року
у справі №2а/0370/3294/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 24.10.2014
р.