Справа № 2а-5862/11/2070
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/20113/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Харківської області Державної
податкової служби (далі - ДПІ)

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.07.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2012

у справі № 2а-5862/11/2070

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Курганський бойлер»
(далі - Товариство)

до ДПІ

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26.07.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2012,
позов задоволено; визнано недійсним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 20.12.2010 №
/0.

У прийнятті цих судових актів
попередні інстанції виходили з того, що
самі по собі висновки попереднього
акта податкової перевірки за
відсутності прийнятого за
результатами цієї перевірки
податкового повідомлення-рішення не
породжують для платника будь-яких
обов'язків та не підлягають врахуванню
при формуванні платником податкової
звітності.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішеннями попередніх судових
інстанцій, ДПІ звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначені судові акти та
повністю відмовити у позові. На
обґрунтування касаційних вимог
скаржник зазначає, що при складенні
податкової декларації з ПДВ за
вересень 2010 року позивачем було
допущено методологічну помилку, яка
вплинула на стан розрахунків з
бюджетом. На думку відповідача,
зафіксований в акті перевірки факт
завищення від'ємного значення підлягав
врахуванню платником при формуванні
даних податкової звітності. Також ДПІ
посилається на притягнення керівника
Товариства до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
порядку статті 1631 Кодексу України про
адміністративні правопорушення за
виявлені під час перевірки порушення.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального і процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
Вищий адміністративний суд України не
вбачає підстав для задоволення
розглядуваних касаційних вимог з
урахуванням такого.

Як вбачається з установлених судами
обставин справи, ДПІ було проведено
документальну невиїзну (камеральну)
перевірку податкової декларації
Товариства з податку на додану
вартість за вересень 2010 року.
Результати цієї перевірки висвітлені в
акті від 03.12.2010 № 2547/15-016/30773272. У цьому
акті зазначено про неврахування
Товариством як правонаступником
товариства з обмеженою
відповідальністю «Голден Кросс» при
складенні податкової звітності за
розглядуваний податковий період даних
акта перевірки від 29.11.2007 № 1297/230/31668395, в
якому зафіксовано факт завищення
платником від'ємного значення ПДВ на 371
648 грн.

Наведена обставина стала підставою для
прийняття податковим органом
податкового повідомлення-рішення від
20.12.2010 № /0, згідно з яким
Товариству визначено податкове
зобов'язання з ПДВ у сумі 72623,20 грн. (у
тому числі 55864 грн. за основним платежем
та 16759,20 грн. за штрафними санкціями).

Фактично підставою виникнення даного
спору стало невиконання позивачем
вимог податкового органу, що містяться
в акті податкової перевірки.

В силу вимог пункту 1.3 Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 10.08.2005 № 327,
1.3. За результатами проведення
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів господарювання оформляється
акт, а в разівідсутності порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства - довідка. Акт - службовий
документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної
або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання.

Таким чином, акт податкової перевірки є
лише носієм доказової інформації щодо
існуючих правопорушень платника у
сфері податкових правовідносин. Такий
акт, як випливає зі змісту наведеної
законодавчої норми, не є обов'язковим
для виконання та не породжує будь-яких
обов'язків для платника або юридичних
наслідків. Акт перевірки містить лише
відомості про виявлені правопорушення
з боку платника у сфері податкового
законодавства.

Матеріалами даної справи
підтверджується, що за результатами
акта перевірки від 29.11.2007 № 1297/230/31668395
компетентними органами не прийнято
будь-яких рішень. Судами не встановлено
покладення на Товариство як
правонаступника товариства з
обмеженою відповідальністю «Голден
Кросс» додаткових обов'язків на
підставі цього акта перевірки.

А відтак суди попередніх інстанцій
дійшли цілком об'єктивного висновку
про відсутність у позивача обов'язку
враховувати висновки попередніх актів
податкових перевірок при формуванні
даних податкової звітності за
відсутності податкових
повідомлень-рішень, що містять
обов'язкові для виконанні приписи та
узгоджені в установленому порядку.

Посилання ДПІ на факт притягнення
керівника Товариства до
адміністративної відповідальності за
порушення правил ведення податкового
обліку не спростовує висновки судів,
покладені в основу прийняття рішень зі
спору. Адже склад адміністративного
правопорушення, передбачений статтею

1631 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, не є тотожним змісту
податкового правопорушення.

Установлення у справі про
адміністративний проступок вини
керівника юридичної особи у
неправильному веденні бухгалтерського
обліку певних активів не означає, що
адміністративний суд на цій лише
підставі повинен визнати вчиненим
податкове правопорушення щодо
правильності обчислення і сплати
податку на прибуток за операціями зі
спірними активами. Адже предметом
розгляду у справі про адміністративний
проступок є правильність ведення
бухгалтерського, а не податкового
обліку, у зв'язку з чим обставини справи
щодо наявності порушень податкового
законодавства підлягають самостійному
аналізу.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали окружного і апеляційного
адміністративних судів зі спору не
вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Харківської області Державної
податкової служби відхилити.

2. Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.07.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2012 у
справі № 2а-5862/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько