Справа № 363/2237/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Купрієнко
Суддя-доповідач: Карпушова
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київський області на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 05 серпня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Київський
області про перерахунок призначеної
пенсії, -

В С Т А
Н О В И В :

29.05.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Київський
області, яким з урахуванням заяви про
зміну позовних вимог від 17.07.2014 року,
просив визнати протиправними дії
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області щодо
нарахування пенсії виходячи з розміру
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці перед звільненням та відмову
здійснити призначення та перерахунок
пенсії, враховуючи відповідні оклади
за посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати , підвищення) та премії, які
виплачувались за останньою штатною
посадою перед звільненням; зобов`язати
відповідача обчислити пенсію ОСОБА_2 з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах установлених
відповідно до законодавства, в тому
числі частини 3 статті 43 Закону України
„Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", а саме посадовий
оклад 1100,0 грн., оклад за спеціальним
званням 130,0 грн., процентна надбавка за
вислугу років 40%- 492,0 грн., надбавка за
виконання особливо-важливих завдань
50%-861,0 грн., премії 125% - 3228,75 грн., доплати
компенсації ПДФО 15% - 890,32 грн., доплати
індексації грошового забезпечення 113,28
грн., доплати за роботу в зоні
радіоактивного забруднення 10,50 грн., що
становить 6825,85 грн. з 30.11.2013 року; та
стягнути таку пенсію, що становить 6825,85
грн. з 30.11.2013 року та з урахуванням вимог
п.1 Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 року
«Про збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» зі змінами,
внесеними Постановою КМУ № 952 від 15.10.2012
року та здійснювати виплати в
подальшому.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 05 серпня 2014
р. позов задоволено частково: визнано
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області щодо нарахування
пенсії виходячи з розміру
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці перед звільненням та відмову
здійснити призначення та перерахунок
пенсії, враховуючи відповідні оклади
за посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії, які
виплачувались за останньою штатною
посадою перед звільненням; зобов`язано
відповідача обчислити пенсію ОСОБА_2 з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах установлених
відповідно до законодавства -
відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України „ Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", а саме посадовий
оклад 1100,0 грн., оклад за спеціальним
званням 130,0, процентна надбавка за
вислугу років 40%-492,0 грн., надбавка за
виконання особливо-важливих завдань
50%-861,0 грн., премії 125%-3228,75 грн., доплати
компенсації ПДФО 15%-890,32 грн., доплати
індексації грошового забезпечення 113,28
, доплати за роботу в зоні
радіоактивного забруднення 10,50 грн., з
30.11.2013 року; зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Київській області зробити перерахунок
та виплатити ОСОБА_2 суму недоплаченої
пенсії, нарахованої виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах установлених відповідно до
законодавства - відповідно до частини 3
статті 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб", а саме посадовий оклад 1100,0 грн.,
оклад за спеціальним званням 130,0,
процентна надбавка за вислугу років
40%-492,0 грн., надбавка за виконання
особливо-важливих завдань 50%-861,0 грн.,
премії 125%-3228,75 грн., доплати компенсації
ПДФО 15%-890,32 грн., доплати індексації
грошового забезпечення 113,28 , доплати за
роботу в зоні радіоактивного
забруднення 10,50 грн., з 30.11.2013 року.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п.2 ч. ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідно до наказу ГУ
МВС України в Київській області від
31.08.2011 року № 1047 ОСОБА_2 було звільнено у
відставку із органів внутрішніх справ
з 31.08.2011 року.

01.09.2011 року Головним управлінням
Пенсійного фонду України у Київській
області позивача поставлено на
пенсійний облік.

При цьому, пенсія позивачу була
обчислена на підставі п. 7 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992
№ 393 у розмірі 90% від грошового
забезпечення.

25.04.2014 року позивач звернувся до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області з
проханням провести перерахунок та
виплату невиплаченої частини пенсії
відповідно до розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням.

Листом від 08.05.2014 року №
1185/с-01відповідача в задоволенні заяви
позивача відмовлено, зазначаючи те, що
пенсія розрахована вірно та підстави
для її перерахунку відсутні.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо
призначення йому пенсії на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 393 в редакції постанови Кабінету
Міністрів України № 45, а не відповідно
до вимог чинного законодавства є
протиправними, а тому звернувся до суду
з вищевказаним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені,
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, і не є
спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судове рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до п. 7 постанови КМ
України «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 у
редакції, чинній на час виходу позивача
пенсію, пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення, крім щомісячних
надбавок (доплат), установлених особам,
які мають право на пенсію за вислугу
років згідно із законодавством і
залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі) та премії. Розмір
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Вичерпний перелік додаткових видів
грошового забезпечення визначені
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб».

При призначенні пенсії позивачу
відповідач керувався положеннями
вказаних постанов.

Перевіряючи на відповідність вимогам
Закону оскаржувані дії відповідача,
колегія суддів виходить з наступного.

З 1998 року ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» передбачала, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх
сімей обчислюються з грошового
забезпечення. Також вказана норма
передбачала, що порядок та розмір
грошового забезпечення встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, з 01 січня 2005 року було
внесено зміни до ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» та визначено, що
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством.

Таким чином, з 01 січня 2005 року розмір
грошового забезпечення та порядок його
врахування під час обчислення пенсії
був врегульований безпосередньо ч. 3 ст.
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», а тому у вказаній нормі права
були відсутні посилання на можливість
додаткового регулювання даних
правовідносин актами Кабінету
Міністрів України.

Ст. 8 Конституції України передбачає, що
Конституція має найвищу юридичну силу,
закони і інші нормативні акти повинні
їй відповідати. Відповідно до
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права; дотримання державою і її
органами встановлених законом
особистих, майнових прав гарантується
Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст. 8, ч.2, 3, 4 ст. 9 КАСУ
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
застосовує Конституцію, закони
України, інші нормативно-правові акти;
у разі невідповідності акту суд
застосовує правовий акт, що має вищу
юридичну силу.

У зв'язку з тим, що п. 7 Постанови
встановлював інший порядок врахування
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення під час обчислення
пенсії, ніж встановлений ч. 3 ст. 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», з 01 січня 2005 року при обчисленні
пенсій особам, звільненим з військової
служби, необхідно керуватися саме
вказаним Законом.

Виходячи з аналізу встановлених
фактичних обставин справи на підставі
наведених норм законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення позову.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що доводи
апелянта не заслуговують уваги,
оскільки не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому підстав для скасування
постанови не вбачається.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київський області на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 05 серпня 2014 р.,
залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 05 серпня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Київський
області про перерахунок призначеної
пенсії, залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.