Справа № 809/3237/14
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" листопада 2014 р.
Справа № 809/3237/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Боршовського Т.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Богородчанському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 1537,46 грн., -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2014 року Державна податкова
інспекція у Богородчанському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 1537,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на несплату відповідачем в
строки, визначені податковим
законодавством, узгоджених сум
податкових зобов'язань з податку на
доходи з фізичних осіб, а тому станом на
06.10.2014 року за відповідачем рахується
податковий борг в сумі 1537,46 грн., в тому
числі пеня в сумі 26,76 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подавши 06.11.2014
року до суду клопотання про розгляд
справи без участі його представника в
судовому засіданні. Позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, явку представника не
забезпечила. Направлена на вказану в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
адресу місцезнаходження відповідача:
АДРЕСА_1, рекомендована кореспонденція
з ухвалою суду про відкриття
провадження у справі, інформацією про
права та обов'язки та повісткою про
виклик до суду, повернулась назад до
суду з відміткою установи зв'язку -
УДППЗ «Укрпошта» про відмову адресата
від одержання.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі відмови адресата від
одержання повістки особа, яка її
доставляє, робить відповідну відмітку
на повістці, засвідчує її власним
підписом і негайно повертає до
адміністративного суду. Особа, яка
відмовилася одержати повістку,
вважається такою, що її повідомлено про
дату, час і місце судового засідання. За
таких обставини, суд дійшов висновку
про те, що судова повістка про дату й
час проведення судового засідання в
даній справі вручена відповідачу
належним чином.

Згідно вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, враховуючи відсутність
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, а також відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути дану
адміністративну справу в письмовому
провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову в порядку
письмового провадження, дослідивши і
оцінивши наявні в матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов є
обґрунтований, а тому його належить
задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.03.2010 року
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності фізична
особа-підприємець, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 07.10.2014 року
(а.с.12).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового
кодексу України, Податковий кодекс
України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Статтею 36 Податкового кодексу України
встановлено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15
Податкового кодексу України
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового
кодексу України передбачено, що сплата
податку та збору здійснюється
платником податку безпосередньо, а у
випадках, передбачених податковим
законодавством, - податковим агентом,
або представником платника податку.

Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті
16 Податкового кодексу України
визначено, що сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Податок на доходи фізичних осіб,
зобов'язання по якому є предметом
стягнення за даним адміністративним
позовом, відповідно до підпункту 9.1.2.
пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу
України належать до загальнодержавних
податків і зборів (обов'язкові платежі).

Відповідач згідно пункту 162.1 статті 162
Податкового кодексу України є
платником податку на доходи фізичних
осіб.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України Крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 5 статті 177
Податкового кодексу України, фізичні
особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

У судовому засіданні судом
встановлено, що відповідачем подано
позивачу декларацію про майновий стан
і доходи за 2013 рік, де розраховано
розмір квартальних авансових платежів
з податку , що підлягають сплаті до
бюджету у наступному за звітним році, в
сумі 519,40 грн. (а.с. 8-10). Вказаних
зобов'язань відповідач в повному
обсязі не виконала і на момент розгляду
справи борг з податку на доходи
фізичних осіб за 1-3 квартали 2014 року
становить 1537,46 грн.

За змістом пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

З огляду на вказане, самостійно
визначені відповідачем зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 1537,40 грн. та несплачені ним у
строки встановлені Кодексом, є
узгодженими, а, отже, є податковим
боргом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1
статті 129 Податкового кодексу України
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Пунктом 129.4 статі 129 вказаного Кодексу
передбачено, що пеня, визначена
підпунктом 129.1.1. пункту 129.1 цієї статті,
нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Як вбачається з облікової картки
платника податку, за відповідачем по
особовому рахунку рахується пеня за
несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 26,76 грн. (а.с.7).

Відповідно до норми підпункту 59.1.
статті 59 Податкового кодексу України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

В силу вимог пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною податковою інспекцією у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області
надсилалася відповідачу податкова
вимога форми "Ф" за № 409-25 від 10.07.2014 року
на суму 1511,3 грн., яка отримана
відповідачем 01.08.2014 року, про що
свідчить копія рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 11). Оскільки
відповідачем не подано суду доказів
виконання вищевказаної податкової
вимоги в повному обсязі, відсутності
заборгованості станом на день подання
даного позову, дана податкова вимога
відповідно до статті 60 Податкового
кодексу України не є відкликаною, та не
потребує винесення нової податкової
вимоги.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми податкового боргу у матеріалах
справи відсутні. Доказів, які б
свідчили про погашення заборгованості,
відповідач суду відповідно до вимог
частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не надав. Натомість, податковий борг
відповідача підтверджується
вищевказаною декларацією про майновий
стан і доходи, витягом з облікової
картки платника податку - відповідача
та довідкою про борг станом на 23.09.2014
року.

Право позивача на звернення до суду з
позовом про стягнення податкового
боргу передбачене підпунктом 20.1.34
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 1537,46 грн. є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід
бюджету податковий борг з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 1537 (одна
тисяча п'ятсот тридцять сім) гривень 46
копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі
07.11.2014 року.