Справа № 629/3429/14-а
Суддя: Горчакова О. І.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/3429/14-а
Номер провадження 2-а/629/61/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Горчакової О.І.,

за участю секретаря судового засідання
- Письменної Н.О.,

розглянувши у письмовому провадженні у
залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області у місті Лозова Харківської
області адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Лозівському районі Харківської
області «Про визнання неправомірною
відмову в перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії»,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області /далі - УПФ/,
в якому просить визнати протиправними
бездіяльність УПФ щодо не включення
при перерахунку пенсії суми інших
виплат, починаючи з 27 липня 2010 року;
зобов'язати УПФ провести з 27 липня 2011
року перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум виплат, зазначених у
довідці про складові заробітної плати
за останні 24 місяці роботи, що
подається для перерахунку пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачені
страхові внески, з урахуванням
фактично отриманих сум, відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 88 % від заробітної плати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 27
липня 2010 року вона перебуває на обліку
в УПФ, отримує пенсію державного
службовця відповідно до Закону України
«Про державну службу».

23 липня 2014 року, для перерахунку пенсії
подала заяву разом з листом відповіддю
УПФУ в Лозівському районі № 6742/04-19 від
22.07.2014 року «Про складові заробітної
плати», що подаються для перерахунку
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

31 липня 2014 року, відповідач УПФУ в
Лозівському районі, своїм листом №
7140/02-19 відмовив їй у перерахунку пенсії,
посилаючись на постанову Кабінету
міністрів України № 865 від 31.05.2000 року.

Позивач вважає, що відповідач
безпідставно не врахував виплати, з
яких здійснювались обов'язкові платежі
до Пенсійного фонду, а саме:
матеріальну допомогу на оздоровлення,
індексацію заробітної плати та
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, чим
порушив її конституційні права на
збільшений розмір пенсії.

Позивач вважає, що з урахуванням стажу
її роботи на державній службі, є
обґрунтованими та законними вимоги про
перерахунок пенсії в розмірі 88% від
суми заробітної плати зазначеної в
довідках управління пенсійного фонду
України у Лозівському районі «Про
складові заробітної плати, що
подаються для перерахунку пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», починаючи з 27 липня
2010 року, від дня призначення їй пенсії
на підставі Закону України «Про
державну службу».

Позивачка ОСОБА_1 надала письмову заяву
у якій прохала слухати справу у
письмовому провадженні, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі,
наполягала на їх задоволенні.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2
надала заяву у якій прохала справу
слухати у письмовому провадженні,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задовольнити.

Представники відповідача Гавриленко
І.М., Дударева В.В. проти позову
заперечили. Просили відмовити у
задоволенні позову. Підтвердили, що
ОСОБА_1 з 21.07.2010 року перебуває на обліку
в УПФ та отримує пенсію відповідно до
Закону України «Про державну службу».
На момент призначення їй пенсії діяла
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» в редакції, згідно якої пенсія
призначалася державним службовцям в
розмірі 80 % від суми заробітної плати,
за кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на 1 % заробітку, але не
більше 90 % заробітної плати. При
призначенні пенсії ОСОБА_1 було
встановлено відсоток заробітку на
рівні 88 % заробітної плати працюючого
державного службовця(стаж державної
служби складає 18 років 04 місяці).
Матеріальна допомога, виплата на
оздоровлення є одноразовими виплатами
та не є складовою заробітної плати у
розумінні частини другої статті 33
Закону України «Про державну службу», а
факт утримання з суми таких виплат
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру його
пенсії. Також перерахунок пенсій
державних службовців проводиться у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
закон не передбачає проведення
перерахунку у разі зміни форми довідки
про складові заробітної плати. На
теперішній час діє ст. 37 Закону «Про
державну службу» в редакції, згідно
якої пенсія призначається державним
службовцям в розмірі 70 % від суми
заробітної плати, у зв'язку з чим, якщо б
у ОСОБА_1 було право на перерахунок
пенсії, то розмір її пенсії повинен
бути визначеним у 70 % заробітної плати
державного службовця, а не 88 %. При цьому
неможливо зобов'язати відповідача на
майбутнє здійснити перерахунок пенсії
позивачу, оскільки законодавство знов
може змінитися, є необхідність
встановлення граничного терміну
виплат.

Матеріали, які наявні у справі є
достатніми для всебічного та
об'єктивного розгляду даної справи.

Суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами: що загальний страховий стаж
ОСОБА_1 становить 34 років 11 місяців 29
дні; стаж державної служби складає 18
років 4 місяці 17 днів, що
підтверджується випискою з
розпорядження про призначення пенсії
№ 170.

Позивач з 21.07.2010 року перебуває на
обліку в УПФ та отримує пенсію
державного службовця відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 88 % заробітної плати працюючого
державного службовця. При цьому,
розрахунок пенсії позивача УПФ
здійснювався без включення у розмір
заробітної плати позивача
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати.

Згідно довідки, виданої Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області від № 6742/04-19
від 22.07.2014 року включені суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань. На всі
виплати, що включені в довідку,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (а.с.10-11). Протилежне у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
не доведено відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій доплати за
ранги, надбавку за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 7 вказаної статті
умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про
оплату праці» вказує, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Також, згідно зі ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподаткованого доходу
(прибутку), сукупного оподаткованого
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» до складу заробітної
плати державного службовця, з розміру
якої обчислюється чи перераховується
пенсія, підлягають включенню всі суми
виплат, в тому числі матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, щомісячна
індексація заробітної плати та грошова
компенсація за невикористану
відпустку, з яких були нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Враховуючи, що в даних спірних
правовідносинах перевагу мають
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
а саме, стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
суд вважає необхідним: визнати
протиправним дії відповідача щодо
відмови позивачці перерахувати її
пенсію з урахуванням індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, з яких були
нараховані та сплачені позивачкою
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
зобов'язати відповідача провести
позивачці перерахунок пенсії з
урахуванням вищезазначених виплат.

Прийняття відповідачем відмови в
перерахунку пенсії позивачки є
наслідком порушення ним правил
застосування норм права, оскільки
перевагу було надано положенням
законів Закону України «Про державну
службу» та Закону України від 24 березня
1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, в
той час як перевагу мають саме
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення».

Суд звертає увагу відповідача на те, що
така правова позиція зі спірного
питання вже була висловлена Верховним
Судом України у постанові від 20 лютого
2012 року у справі № 21-430а11, у постанові
від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13,
яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень та судів України при
вирішенні подібних справ.

Щодо визначення при перерахунку пенсії
позивачки розміру відсотків від
заробітної плати державного службовця,
то умови та порядок пенсійного
забезпечення державних службовців
визначено ст. 37 Закону України «Про
державну службу», а порядок і умови
перерахунку пенсій державних
службовців визначено ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 37 цього Закону
в редакції, що діяла на час призначення
пенсії, на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
загального трудового стажу для жінок
не менше 20 років, в тому числі стажу
державної служби не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії.
За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на 1% заробітку, але не
більше 90% заробітної плати, без
обмеження граничного розміру пенсії.

З 01 жовтня 2011 року положення ст. 37
Закону України «Про державну службу»
щодо призначення державним службовцям
пенсії у розмірі не більше 90 % від суми
місячного (чинного) заробітку втратили
чинність та внесено зміни до розміру
відсотків суми заробітної плати
державних службовців при призначенні
пенсії, тобто 80 %, у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року.

З 1 травня 2014 року вдруге змінено розмір
відсотку суми заробітної плати при
призначенні на 70 % від суми заробітної
плати державного службовця, у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статі
Законом України «Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для створення економічного
зростання в Україні».

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону
України «Про державну службу»,
положення якої щодо перерахунку
пенсії, у зв'язку з прийняттям Законів
України «Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
створення економічного зростання в
Україні» та «;Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», змін
не зазнали.

Так, відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії.

Враховуючи наведене, при перерахунку
пенсії державним службовцям має
застосуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому,
внесені Законами України «Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для створення
економічного зростання в Україні» та
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», зміни до ст. 37 Закону України
«Про державну службу» щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, згідно із ст. 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Правова позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 17.12.2013 року
№ 21-445а13, яка відповідно до ст. 244-2 КАС
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень та судів
України при вирішенні подібних справ.

Таким чином, ствердження відповідача
щодо відсутності підстав для
проведення перерахунку позивачці
пенсії державного службовця з
урахуванням сум матеріальних допомоги
на оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати, згідно
наданої нею довідки в призначеному
розмірі 88 % заробітної плати не
ґрунтується на вимогах закону.

Щодо визначення періоду, з якого
повинний бути здійснений перерахунок
пенсії, то суд при розгляді вимог
позивача враховує те, що відповідно до
частини 4 статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок пенсії
проводиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву подано пенсіонером до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо відповідну заяву подано
пенсіонером після 15 числа.

Наявність у позивача права перерахунок
та виплату пенсії державного службовця
з урахуванням у складі заробітної
плати сум індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
на оздоровлення, на які нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування виникає з моменту
звернення до відповідача з відповідною
заявою.

Враховуючи дату звернення ОСОБА_1 до
УПФ із заявою про перерахунок пенсії з
наданням вказаних довідок - 23.07.2014 року,
суд приходить до висновку про те, що
такий перерахунок пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
державну службу», має бути здійснений
саме з 01.08.2014 року.

Крім того, факт цього звернення не
надає право суду залишити поза увагою
її позовні вимоги, які ґрунтуються на
незгоді з відмовою УПФ щодо
перерахунку пенсії на підставі її
заяви від 23.07.2014 року.

Щодо посилань відповідача на
необхідність встановлення граничного
терміну виплат, то пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Тобто, цей вид виплат не є
строковим, а тому, в цьому випадку
визначається лише дата, з якої особа
має право на отримання пенсії чи її
перерахунок.

Така правова позиція зі спірного
питання як зазначалось вище вже була
викладена Верховним Судом України щодо
не встановлення граничного терміну
виплат в постановах Верховного Суду
України від 23 квітня 2012 року №21-239а11 та
від 19 березня 2013 року №21-53а13, яка
відповідно до ст. 244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень та судів України при
вирішенні подібних справ.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України відповідач не довів перед
судом правомірність своїх дій, як
суб'єкта владних повноважень.

За правилами частини п'ятої статті 99
КАС України для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Представники відповідача у своєму
запереченні зауважили на те, що
Позивачем пропущений строк звернення
до суду, оскільки про порушення свого
права вона дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, так як ОСОБА_1
звернулася до управління ПФУ в
Лозівському районі Харківської
області 27.07.2010 року та 02.08.2010 року
отримала довідку про призначення
пенсії за віком згідно ЗУ «Про державну
службу». Також 22.09.2011 року зверталась до
управління з заявою про отримання
довідки про стаж та отримала виписку з
розпорядження про призначення пенсії.

Враховуючи ті обставини, що позивач
зверталася до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії 23 липня 2014 року
та нею була подана заява разом з
листом-відповіддю УПФУ в Лозівському
районі № 6742/04-19 від 22.07.2014 року, -
підлягає перерахунку з дати її
письмового звернення.

У зв'язку із цим, суд вважає, що
позивачем не було пропущено строк
звернення до суду, оскільки предметом
адміністративного позову є довідка №
6742/04-19 від 22.07.2014 року, тоді як Позивач
звернуся у суд з адміністративним
позовом 05.08.2014 року.

На підставі ст. 94 КАС України з
Державного бюджету України на користь
позивача необхідно стягнути сплачений
судовий збір в сумі 73 грн. 08 коп.

На підставі ч. 2 ст. 33, ст.ст. 37, 37-1 Закону
України "Про державну службу", ч.1 ст. 66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", керуючись ст.ст. 11, 69-71,
160-163 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області «Про визнання неправомірною
відмову в перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії» задовольнити частково.

Визнати протиправним дії управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області про відмову
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії
державного службовця, призначеної на
підставі ст.37 Закону України «Про
державну службу», з урахуванням
довідки управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області № 6742/04-19 від 22.07.2014
року починаючи з 01 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Лозівському районі
Харківської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії державного
службовця, призначеної на підставі ст.37
Закону України «Про державну службу»,
виходячи із розміру 88 % від сплаченої
заробітної плати з урахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати згідно довідки управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області № 6742/04-19 від
22.07.2014 року та провести відповідні
виплати починаючи з 01серпня 2014 року.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, судовий збір в
розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі
протягом 10-ти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:

О.І.Горчакова