Справа № 484/1638/14-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа №
484/1638/14-а

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції:
Шикеря І.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Вербицької
Н.В.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Виконавчого комітету Первомайської
міської ради Миколаївської області про
визнання неправомірним рішення
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 (надалі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Первомайської міської ради
Миколаївської області (надалі -
відповідач), в якому просив визнати
незаконною відмову відповідача у
задоволені заяви позивача про
затвердження акту приймання-передачі
квартири АДРЕСА_1 та просив зобов'язати
відповідача затвердити цей акт
приймання-передачі.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
відповідач неправомірно відмовив у
задоволенні заяви від 14.03.2014 року про
затвердження приймання-передачі
квартири від 08.01.2013 року площею 48,9 кв.м.
за адресою: АДРЕСА_1, яка побудована на
підставі договору №21 від 24.01.1997 року та
договору від 21.07.2004 року про дольову
участь в будівництві 120 квартирного
житлового будинку, укладеного між
позивачем та Первомайським
міжгалузевим територіально-виробничим
об'єднанням (МТВО). В цій заяві позивач
також просив визнати за ним право
власності на вказану квартиру. Позивач
стверджує, що до вказаної заяви ним
були надані всі необхідні документи,
які підтверджують його право на
вказану квартиру.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15.05.2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
14.03.2014 року позивач звернувся із заявою
до Первомайського міського голови, в
якій просив винести рішення, яким
затвердити акт від 08.01.2013 року про
приймання-передачі квартири АДРЕСА_1 та
визнати за ним право власності на
квартиру.

До вказаної заяви були додані 2
договори на дольову участь у
будівництві 120 квартирного житлового
будинку по АДРЕСА_1 від 24.01.1997 року та
від 21.07.2004 року, копія акту звірки та
довідка начальника КП «Первомайське
міжгалузеве територіально-виробничим
об'єднанням» про те, що відповідно до
Договору від 21.07.2004 року позивачем, як
дольовиком, умови договору виконані в
повному обсязі, та акт
приймання-передачі вказаної квартири
від 08.01.2013 року.

Відповіддю від 07.04.2014 року за вих.№К-195-14
відповідач відмовив в задоволенні
поданої позивачем заяви з тієї
підстави, що акт приймання-передачі
квартири не може бути прийнятим до
виконання та не є підставою для надання
ордеру на право вселення в квартиру №107
в зв'язку з тим, що у вищевказаному
договорі відсутній конкретний номер
квартири та згідно рішення
Первомайського міськрайонного суду
від 03.12.2012 року позивачем не надано
достатніх доказів про виконання в
повній мірі умов дольової участі у
будівництві квартири та повної її
оплати.

Позивач вважає таку відмову
неправомірною, оскільки в акті
приймання-передачі квартири від 08.01.2013
року не тільки вказаний її номер, а й
інші її характеристики, а посилання на
рішення Первомайського міськрайонного
суду від 03.12.2012 року вважає
неправомірним, так як ним надано копію
акту приймання-передачі вказаної
квартири вже після даного рішення суду.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач обґрунтовано
відмовив позивачу у задоволенні заяви
про затвердження акту
приймання-передачі квартири, оскільки
позивачем не надано доказів повної
оплати вартості вказаної квартири, і
рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 03.12.2012 року позивачу було
відмовлено у визнанні права власності
на вказану квартиру №107 або
відшкодуванні її вартості з підстав
недоведеності факту оплати вартості
цієї квартири.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставин,
що мають значення для справи, та не
застосовані положення законодавства,
які врегульовують спірні
правовідносини.

Зі змісту наданих позивачем копій
договорів від 24.01.1997 року (а.с.7), від
21.07.2004 року (а.с.6) та акту
приймання-передачі квартири від 08.01.2013
року (а.с.8) вбачається, що позивач як
пайовик взяв участь у будівництві 120
квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1, який будувався Міжгалузевим
територіальним виробничим об'єднанням.

Згідно ксерокопії акту звірки 10.04.2009
року (а.с.9) Міжгалузеве територіальне
виробниче об'єднання підтверджує
внесення позивачем пайового внеску на
будівництво 2-х кімнатної квартири в
будинку по АДРЕСА_1, в розмірі 31591,00 грн..

Зі змісту наданої позивачем ксерокопії
акту приймання-передачі квартири від
08.01.2014 року вбачається, що Міжгалузеве
територіальне виробниче об'єднання, як
забудовник, передає, а ОСОБА_5, як
замовник (дольовик-інвестор) приймає
новозбудовану квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 48,9 кв.м. вартістю 54961,00
грн..

Державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно здійснюється на
підставі Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (надалі - Закон) та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року №868
(надалі - Порядок №868).

Згідно ст.1 Закону державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (надалі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Згідно ст.8 Закону орган державної
реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав
та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного
реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, приймає державний
реєстратор прав на нерухоме майно (ч.2
ст.9 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Пунктом 50 Порядку №868 визначений
перелік документів для здійснення
державної реєстрації права власності з
видачею свідоцтва на новозбудований
або реконструйований об'єкт нерухомого
майна, будівництво якого здійснювалося
із залученням коштів фізичних та
юридичних осіб.

Наведені нормативні документи не
передбачають надання для реєстрації
права на новозбудований об'єкт
нерухомого майна, будівництво якого
здійснювалося із залученням коштів
фізичних та юридичних осіб,
затвердженого органом місцевого
самоврядування акту
приймання-передачі такого об'єкту між
забудовником та замовником
(інвестором).

Діюче законодавство не містить норм,
які б відносили до повноважень органів
місцевого самоврядування затвердження
актів приймання-передачі
новозбудованих об'єктів нерухомого
майна, які будувались із залученням
коштів фізичних та юридичних осіб.

Отже, дії, до вчинення яких позивач
просить зобов'язати відповідача,
діючим законодавством не передбачені.

Слід також зазначити, що оскільки
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно
Законом віднесено до повноважень
органів державної реєстрації прав, то у
відповідача були відсутні
повноваження на визнання за позивачем
права власності на вказану квартиру,
про що просив позивач у заяві від 14.03.2014
року.

Також колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на той факт,
що пунктом 1 рішення виконавчого
комітету Первомайської міської ради
Миколаївської області від вересня 2004
року №464 були внесені зміни до пункту 8
рішення виконкому від 26.06.2002 року №339
«Про передачу на баланс житлового
будинку з інженерними мережами по
АДРЕСА_1», який викладено у наступній
редакції «Міжміському бюро технічної
інвентаризації провести реєстрацію
права власності на квартири №№81-91, 93, 94,
96-101, 103-120 за Територіальною громадою
міста Первомайська в особі
Первомайської міської ради».

Зміст цього рішення свідчить про те, що
квартира АДРЕСА_1 була передана до
комунальної власності у вересні 2004
року, і на час розгляду даної справи
відомості про втрату цим рішення
чинності чи про його скасування
відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає зміні в частині підстав для
відмови у позові.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, 201, 207, ч.5 ст.254
КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без
задоволення.

Постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15 травня 2014 року - змінити
щодо підстав відмови у позові.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 07 листопада 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський Н.В. Вербицька