Справа № 820/3891/13-а
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 листопада 2014 р.
№ 820/3891/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання -
Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Юсупової
М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про зобов'язання вчинити
певні дії та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області(далі по тексту -
відповідач, ХОДПІ) в якому просить суд
зобов'язати ХОДПІ здійснити
перерахунок оподатковуваних продажів
за період з 01.08.2011 року по 01.08.2012 року у
повній відповідності зі ст. 4.1.106 та
ст.181.1 та встановлений державою податок
на додану вартість у складі
максимальних роздрібних цін виключити
зі складу оподатковуваних продажів, а
також скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
13.03.2013 року про збільшення ФОП ОСОБА_3
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 13078, 75 грн., в
тому числі 10463, 00 грн. за основним
платежем та 2615, 75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідно до п. 181.1
ст.181 Податкового кодексу України
загальна сума, отримана ФОП ОСОБА_3 від
здійснення операцій з постачання
товарів/послуг, що підлягають
оподаткуванню протягом останніх 12
календарних місяців без урахування ПДВ
склала 294087, 53 грн., а тому висновок
податкового органу про перевищення
граничної суми у розмірі 300000,00 грн. є
таким, що не відповідає дійсності та
протиправним, а тому обсяг продажів має
бути відповідачем перерахований
відповідно до вимог ст. 4.1.106 та ст.181.1
Податкового кодексу України, а
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення скасоване як незаконне.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення в яких зазначив, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення було прийнято на
підставі акта документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_3 № 2174/17-НОМЕР_2 від 07.12.2012 року з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 року по
31.10.2012 року, згідно висновків якого
встановлено, що позивачем порушено п.
181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1
(а) ст. 187 Податкового кодексу України
внаслідок чого занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість за 2012 рік на загальну суму
10464,00 грн., в тому числі за серпень 2012
року на 4223,00 грн., за вересень 2012 року на
3191,00 грн., за жовтень 2012 року на 3049,00 грн.
, а також п. 49.1, п. 49.2, п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України не надано
декларацій з ПДВ за серпень 2012 р. -
жовтень 2012 р. Зазначив, що вказані
порушення виникли через встановлення
факту порушення позивачем вимог щодо
необхідності обов'язкової реєстрації
платником ПДВ, через що, на думку
податкового органу позивачу було
правомірно нараховано податкові
зобов'язання та застосовано штрафні
(фінансові) санкції із вказаного
податку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, з підстав та
мотивів зазначених в письмових
запереченнях.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини на яких
грунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована 09.06.2010 року
фізичною особою - підприємцем
Харківською районною державною
адміністрацією Харківської області, що
підтверджується копіями витягу серії
АЖ № 594026 від 03.07.2012 року та виписки
серії ААБ № 043292 з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, перебуває на обліку в
ХОДПІ з 11.06. 2010 р. за № 26120 та у
перевіряємому періоді ОСОБА_3 не
реєструвалася як платник ПДВ. Позивач
зареєструвалася платником податку на
додану вартість 16.11.2012 року, що
підтверджується копією свідоцтва
НОМЕР_3 про реєстрацію платника ПДВ.

Як встановлено при судовому розгляді
справи на підставі п.п. 78.1.1, п. 78.1, ст. 78,
п. 82.1, ст. 82 Податкового Кодексу України,
відповідно до направлення від 30.11.2012
року № 901 та наказу від 30.11.2012 року № 831,
виданого ХОДПІ з 30.11.2012 року по 04.12.2012
року фахівцями податкового органу була
проведена перевірка позивача за
результатами якої складено акт
№2174/17-НОМЕР_2 від 07.12.2012 року «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки з
питання формування та обчислення ПДВ
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ФО-П ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п.
НОМЕР_2) за період з 01.01.2010 року по 31.10.2012
року» (далі по тексту - акт перевірки).

За висновками акта перевірки було
встановлено наступні порушення з боку
позивача: п.181.1 ст.181, п.183.10 ст.183, п.185.1
ст.185, абз."а" п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України внаслідок чого
занижено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість за 2012 рік на
загальну суму 10464,00 грн., в тому числі за
серпень 2012 року на 4223,00 грн., за вересень
2012 року на 3191,00 грн., за жовтень 2012 року
на 3049,00 грн. та п.49.1, п.49.2, п.49.18 ст.49
Податкового кодексу України, а саме не
надано декларації з ПДВ за серпень 2012
року - жовтень 2012 року.

На підставі акта перевірки №
2174/17-НОМЕР_2 від 07.12.2012 року ХОДПІ було
внесене податкове
повідомлення-рішення № від 27.12.2012
року про збільшення ФОП ОСОБА_3 суми
грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 13588,
75 грн., в тому числі за основним
платежем - 10463 та штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
сумі 3125, 75 грн.

ФОП ОСОБА_3, у відповідності до вимог п.
56. 2, 56. 3 ст. 56 Податкового кодексу
України та п. 8 Положення про порядок
подання та розгляду скарг платників
податків органами державної
податкової служби, затвердженого
наказом ДПА України № 1001 від 23.12.2010 року
(далі - Положення № 1001) скористалася
правом адміністративного оскарження
за наслідками якого Державною
податковою службою у Харківській
області було прийнято рішення про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 27.12.2012
року в частині збільшення суми
грошового зобов'язання штрафних
(фінансових) санкції з податку на
додану вартість у розмірі 510, 00 грн.

За наслідками вищевказаного рішення
ДПС у Харківській області, 13.03.2013 року
Харківською ОДПІ було винесено нове
податкове повідомлення-рішення за №
про збільшення ФОП ОСОБА_3 суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 13078, 75 грн., в
тому числі 10463, 00 грн. за основним
платежем та 2615, 75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Згідно п.п. 60.1.3 п. 60.1. ст. 60 Податкового
кодексу України якщо контролюючий
орган зменшує нараховану суму
грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі, то таке
повідомлення рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3
і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги, які містять
зменшену суму грошового зобов'язання
або податкового боргу (п. 60.4. ст. 60
Податкового кодексу). Таким чином,
податкове повідомлення-рішення №
від 27.12.2012 року є відкликаним.

Щодо позовної вимоги позивача про
зобов'язання ХОДПІ здійснити
перерахунок оподатковуваних продажів
за період з 01.08.2011 року по 01.08.2012 року у
повній відповідності зі ст. 4.1.106 та
ст.181.1 та встановлений державою податок
на додану вартість у складі
максимальних роздрібних цін виключити
зі складу оподатковуваних продажів суд
зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюється Податковим кодексом
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При судовому розгляді справи позивачем
не доведено яким нормативно-правовим
актом передбачено вчинення таких дії
податкового органу саме у спосіб на
якому наполягає позивач та не доведено
яким саме чином вказані дії
відповідача можуть вплинути на права
та обов'язки позивача.

Також, позивачем до суду не надано, а
судом при виконанні вимог ст. 11 КАС
України, не виявлено доказів звернень
позивача до ХОДПІ про здійснення
вказаного перерахунку та прийнятих у
зв'язку з цим рішень, вчинених дій та
допущеної бездіяльності, направлених
на порушення прав, свобод та інтересів
позивача - ФОП ОСОБА_3

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Крім того, у ч. 1 ст. 6 КАС України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. Право на судовий захист
має лише та особа, яка є суб'єктом
(носієм) порушених прав, свобод чи
інтересів. Тож для того, щоб особі було
надано судовий захист, суд повинен
встановити, що особа дійсно має право,
свободу чи інтерес, про захист яких
вона просить, і це право, свобода чи
інтерес порушені відповідачем.
Враховуючи вищевикладене позовну
вимогу щодо здійснення перерахунку
оподатковуваних продажів за період з
01.08.2011 року по 01.08.2012 року у повній
відповідності зі ст. 4.1.106 та ст.181.1 та
встановлений державою податок на
додану вартість у складі максимальних
роздрібних цін виключити зі складу
оподатковуваних продажів, суд вважає
такою, що задоволенню не підлягає, ще й
через те, що судове рішення повинно
бути наслідком чинного правового
регулювання за наявності порушених
прав, свобод або інтересів та
спрямовано на їх відновлення.

Суд відзначає, що спір між сторонами
виник через твердження позивача, що
обов'язок з реєстрації платником ПДВ
виникає у разі перебільшення виручки
від реалізації товарів у загальній
сумі 300000,00 гривень без урахування
податку на додану вартість, а тому сума
виручки за серпень 2011 року - липень 2012
року в розмірі 306416, 70 грн. підлягає
зменшенню на суму ПДВ, сплачену нею при
придбанні тютюнових виробів. Зазначає,
що у складі доходу, який був отриманий
позивачем після ніби-то виникнення
обв'язку з реєстрації платником ПДВ,
вже містився ПДВ, сплачений при
придбанні товарів, а тому вважає, що
позивачу нараховано ПДВ на дохід, який
вже містив ПДВ, що є неправомірним. На
підтвердження того, що обсяг виручки
ФОП ОСОБА_3 проведений через РРО
містить ПДВ представник позивача
пояснив, що позивач придбаває товар,
зокрема тютюнові вироби, у осіб, які
зареєстровані як платники ПДВ, тобто
оплачує його з ПДВ, а тому й продає його
з ПДВ кінцевим споживачам.

Суд не може погодитися із зазначеними
доводами позивача, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
господарська діяльність позивачем у 2012
році здійснювалась в сфері торгівлі
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами на загальній
системі із застосуванням реєстратора
розрахункових операцій.

Відповідно до положень п. 181.1 ст. 181
Податкового кодексу України, у разі
якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку.

Згідно абз.1 п.185.1 ст.185 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування податку на додану
вартість є операції платників податку
з постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що постачання товарів -
будь-яка передача права на
розпоряджання товарами як власник, у
тому числі продаж, обмін чи дарування
такого товару, а також постачання
товарів за рішенням суду.

З аналізу вищенаведених норм суд
дійшов до висновку, що при визначенні
граничного обсягу суми від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню, протягом
останніх 12 календарних місяців,
враховується отримана сума від продажу
товару, при цьому не досліджується
зміст витрат при придбанні товару.

В ході проведення перевірки
встановлено, що загальна сума від
здійснення операцій з постачання
товарів (продажу продуктів харчування,
напої та тютюнові вироби), що
підлягають оподаткуванню податком на
додану вартість (ст. 185 Податкового
кодексу України), отримана позивачем
протягом серпня 2011 року - липня 2012 року
(12 календарних місяців), сукупно
складає 306416, 70 грн., тобто перевищує 300000,
00 гривень.

Отже, вирішальним є факт перевищення
позивачем граничної суми, при цьому
сплата ПДВ у складі ціни товару, який
придбавався позивачем, не впливає на її
обов'язок з реєстрації платником ПДВ,
оскільки для цього встановленню
підлягає наявність податку у складі
ціни товару, що реалізовувався, а не
придбавався. Законодавством не
передбачене врахування сплаченого
особою при придбані товарів податку
при визначенні суми операцій з продажу
товарів такою особою.

Крім того, як встановлено при судовому
розгляді справи, ФОП ОСОБА_3 придбавала
товар у осіб, які зареєстровані як
платники ПДВ, тобто оплачує його з ПДВ.
Здійснюючи ж його продаж через РРО,
вона до ціни постачальників (з ПДВ)
додає торговельну націнку без
додаткового нарахування податку на
додану вартість, а отже вартість, за
якою товар продається кінцевими
споживачами, ПДВ не містить. Оскільки
позивачем на суму постачання (продажу)
товарів не було нараховано ПДВ, то сума
продажу є сумою без ПДВ.

Згідно з п. 193.1 ст. 193 Податкового
кодексу України вартість поставки
товарів у даному випадку
оподатковується у
загальновстановленому порядку за
ставкою 20%. Пунктом 187.1 статті 187
Податкового кодексу України визначено,
що датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше, зокрема в разі
постачання товарів/послуг за готівку -
дата оприбуткування коштів у касі
платника податку.

Відповідно до положень п.183.10 ст.183
Податкового кодексу України, будь-яка
особа, яка підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку, і у
випадках та в порядку, передбачених
цією статтею, не подала до органу
державної податкової служби
реєстраційну заяву, несе
відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

За результатами перевірки встановлено,
що об'єктом оподаткування ПДВ
відповідно до п.185.1, ст.185 Податкового
Кодексу України за період з 01.08.2012 року
по 31.10.2012 року є сума у розмірі 52319,15 грн.,
податкові зобов'язання за перевіряємий
період складають 10464,00 грн.

Таким чином, обов'язок по сплаті
податку на додану вартість виникає у
платника податку з першого числа
місяця, що настає за місяцем, в якому
досягнуто обсягу оподатковуваних
операцій. У даному випадку ФОП ОСОБА_3
повинна була сплачувати податок на
додану вартість за ставкою 20% з серпня
2012 року. При цьому, процес реєстрації
платником податку на додану вартість
не впливає на обов'язок сплати податку
на додану вартість за наявності
законодавчо закріпленої норми.

Матеріалами справи підтверджено, що
ФОП ОСОБА_3 за період з 01.08.2012 року по
31.10.2012 року не здійснювала сплати
податку на додану вартість та не
звітувала про наявність податного
зобов'язання з податку на додану
вартість до Харківської ОДПІ,
внаслідок чого податковим органом було
правомірно, на підставі висновків акта
перевірки, визначено суму грошового
зобов'язання та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги стосовно
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії та скасування податкового
повідомлення - рішення є
необґрунтованими, спростовані
відповідачем, не підтверджується
матеріалами справи, а відтак не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії та скасування
податкового повідомлення - рішення -
відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бадюков Ю.В.