Справа № 820/10516/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 820/10516/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Марченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014р. по
справі №820/10516/14

за позовом ОСОБА_3

до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просила
суд скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№0 від 30.04.2013 року; визнати
недійсним податкове
повідомлення-рішення відповідача
№0 від 30.04.2013 року про оплату
позивачу земельного податку з
фізичного осіб в розмірі 5835, 18 грн. по
в'їзду Новаторському 1/3 в м. Харкові;
зобов'язати відповідача надати в суд
податкове повідомлення-рішення
відповідача №0 від 30.04.2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 року
у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, просив скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
скасувати та визнати недійсним
податкове повідомлення-рішення
відповідача №0 від 30.04.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги, просив відмовити в
її задоволенні.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має у спільній сумісній
власності з ОСОБА_4 нежитлові
приміщення в будівлі літ. «Б-1»
загальною площею 100,3 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом №34505371 про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 15.06.2012 року.

30.04.2013 року податковим органом було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № у
загальному розмірі 5835,15 грн. зі сплати
земельного податку.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що податковий
орган, приймаючи оскражуване податкове
повідомлення-рішення, діяв на підставі,
у порядку та у спосіб, що визначені
законом, а тому його дії, а також
прийняте податкове
повідомлення-рішення є правомірними.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне задовольнити
апеляційну скаргу частково, виходячи з
таких обставин.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно до п.1 ст.206
Земельного кодексу України
використання землі в Україні є платним.
Об'єктом плати за землю є земельна
ділянка.

Згідно з пп. 14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України земельний податок - це
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів. Об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, та земельні частки (паї),
які перебувають у власності (ст.270 ПК
України).

Згідно з п.274.1ст.274 ПК України ставка
податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу.

Відповідно п.285.1 ст.285 ПК України
базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

Згідно з вимогами п.285.2 ст.285 ПК України
базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України
центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, щомісяця, але не
пізніше 10 числа наступного місяця, а
також за запитом відповідного
контролюючого органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п.286.5 ст.286 ПК України
нарахування фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення Податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу. У разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року податок
сплачується попереднім власником за
період з 1 січня цього року до початку
того місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності. У разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року орган
державної податкової служби надсилає
податкове повідомлення-рішення новому
власнику після отримання інформації
про перехід права власності.

Податок фізичними особами сплачується
протягом 60 днів з дня вручення
податкового повідомлення-рішення (п.287.5
ст.287 ПК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 269, 270, 271 ПК
України платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі. Об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності. Базою
оподаткування є: нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом: площа земельних ділянок,
нормативну грошову оцінку яких не
проведено.

Відповідно до п.287.1 ст.287 цього Кодексу
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою. При
переході права власності на будівлю,
споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно (п.287.6 ст.287
ПК України).

За земельну ділянку, на якій
розташована будівля, що перебуває у
користуванні кількох юридичних або
фізичних осіб, податок нараховується
кожному з них пропорційно тій частині
площі будівлі, що знаходиться в їх
користуванні, з урахуванням
прибудинкової території (п.286.6 ст. 286 ПК
України).

Підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру.

Таким чином, з часу реєстрації права
власності на нерухоме майно у позивача,
як його власника, виник обов'язок зі
сплати земельного податку за земельну
ділянку, на якій розташований
відповідний об'єкт нерухомості.

Також судом першої інстанції
встановлено, що грошове зобов'язання зі
сплати земельного податку розраховано
податковим органом за методикою
розрахунку грошової оцінки окремої
земельної ділянки для нарахування
земельного податку фізичним особам,
виходячи із площі нежитлових
приміщень, що перебувають у власності
позивача, а саме: 100,3 кв. м. та з
урахуванням площі земельної ділянки,
що використовується для
обслуговування нежитлової будівлі - 184
кв. м.

Зазначений розрахунок був проведений
податковим органом на підставі акту
про визначення збитків №278 від 17.10.2012
року, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради. Відповідно до цього акту
комісією було зроблено висновок, що
ОСОБА_3 використовується земельна
ділянка загальною площею 0,0184 га за
адресою: АДРЕСА_1, а тому і розрахунок
був зроблений податковим органом,
виходячи із площі земельної ділянки
0,0184 га.

Відповідно до Методики розрахунку
грошової оцінки окремої земельної
ділянки для нарахування на 2014 рік
земельного податку фізичним особам
розрахунок проводиться по такій
формулі: Цзд=БхКіхКм2хКм3_срхКфхPL, де
Цзд - нормативна грошова оцінка окремої
земельної ділянки; Б - базова вартість 1
кв.м. земель м. Харкова; Кі - коефіцієнт
індексації, що застосовується кожний
рік в порядку, встановленому
законодавством України; Км2 - зональний
коефіцієнт, доведений у додатку №2; Км3 -
коефіцієнт для зон впливу локальних
факторів, доведений у додатку №3; Кф -
коефіцієнт, що характеризує
функціональне використання земельної
ділянки і доведений у додатку №4; PL -
площа земельної ділянки.

На підставі даної формули податковим
органом було проведено розрахунок
позивачу суми земельного податку: Цзд =
317,7х1х3,32х1,20265х2,5х184=583515,48.

Відповідно до ст.274 ПК України ставка
земельного податку становить 1%, отже
розмір земельного податку становить
5835,15 грн.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення,
виходячи із таких обставин.

Як встановлено судом першої інстанції,
а також підтверджено судом апеляційної
інстанції, позивач разом із ОСОБА_4 має
на праві приватної власності нежитлову
будівлю загальною площею 100,3 кв.м. по
АДРЕСА_1. Це підтверджується технічним
паспортом (а.с.41-43) та витягом про
державну реєстрацію прав (а.с.14).

Згідно з нормами Податкового кодексу
України підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру.

Відповідно до ст. 97 Земельного кодексу
України Державний земельний кадастр
містить систему необхідних відомостей
і документів про правовий режим земель,
їх розподіл серед власників землі і
землекористувачів. Сукупність
відомостей і документів про місце
розташування та правовий режим
земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів
складає державний земельний кадастр.

За змістом статей 196, 197, 202 зазначеного
Кодексу земельна ділянка має
встановлені в натурі (на місцевості),
визначені в проектній документації по
земле відводу, а також реєстраційний
(кадастровий) номер; підлягає державній
реєстрації у складі державного реєстру
земель.

Ці характеристики визначають земельну
ділянку, в тому числі, як об'єкт
оподаткування.

Колегія суддів зазначає, що будь-які
характеристики (дані державного
земельного кадастру), які б
відокремлювали земельну ділянку, за
яку позивачу визначено податкові
зобов'язання, як об'єкт оподаткування,
контролюючим органом не зазначені.

Податковим органом не було враховано,
що відповідно до витягу прав власності
34505371 від 15.06.2012 року загальна площа
земельної ділянки, на якій розташована
нежитлова будівля, літ. «Б-1», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
складає 100,3 кв. м.

Колегія суддів зазначає, що
відповідачем не доведено використання
ОСОБА_3 земельної ділянки у розмірі,
більшому, ніж знаходиться під
нерухомим майном, що належить їй на
праві приватної власності, а також не
доведено факт самовільного
користування позивачем земельної
ділянкою.

Інформація, зазначена в акті про
визначення збитків №278 від 17.10.2012 року,
не дає підстав вважати, що позивач
використовує земельну ділянку у
розмірі 0,0184 га та має платити земельний
податок за земельну ділянку у такому
розмірі.

Колегія суддів зазначає, що позивач має
платити земельний податок за земельну
ділянку, на якій перебуває його об'єкт
нерухомості, тобто за земельну ділянку
у розмірі 100,3 кв.м.

Виходячи із зазначеної вище формули
розрахунку суми земельного податку,
колегія суддів вважає, що позивач мав
сплатити земельний податок у розмірі
3180,79 грн. (317,7х1х3,32х1,20265х2,5х100,3:100).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, прийшов до хибних
висновків, а тому постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 року
по справі №820/10516/14 підлягає скасуванню
в частині відмови у задоволенні позову
про скасування податкового
повідомлення - рішення Основянської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № від 30.04.2013 року на суму
2654 грн. 36 коп. з прийняттям в цій частині
нової постанови про задоволення позову
ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4
ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.08.2014р. по
справі №820/10516/14
скасувати в частині відмови у
задоволенні позову про скасування
податкового повідомлення - рішення
Основянської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № від 30.04.2013
року на суму 2654 грн. 36 коп.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою позов ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Основянської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№ від 30.04.2013 року на суму 2654 грн. 36
коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 401 грн. 92 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М. Повний
текст постанови виготовлений 27.10.2014 р.