Справа № 817/2576/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2576/14

06 листопада 2014 року 16год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Нор У.М. за участю
секретаря судового засідання Демчук
І.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Запорожець І.А.,

відповідача: представник Іщук Н.В.,

третьої особи 1: представник не
з'явився,

третьої особи 2: представник не
з'явився,

третьої особи 3: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр ТехноФос - Плюс"

доУправління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
начальник управління державної
виконавчої служби Головного
управління у Рівненській області
Лук'янова М.Л., третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору начальник
відділу державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції Кайданович І.М., третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області Гурінчук Ю.О. про
визнання протиправними дій та
скасування постанови ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс"
(далі - ТОВ "УкрТехноФос-Плюс")
звернулося до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області (далі - Управління
ДВС), третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору начальник
управління державної виконавчої
служби Головного управління у
Рівненській області Лук'янова М.Л.,
третя особа на стороні відповідача, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору начальник відділу
державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції Кайданович І.М., третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області Гурінчук Ю.О. про
визнання протиправними дій та
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 21.08.2014
року ВП №44392044.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
позовній заяві, зокрема пояснив суду,
що постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 21.08.2014 року ВП
№44392044 є незаконною, протиправною та
такою, що грубо порушує права ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс". Зазначив, що в
постанові про стягнення з боржника
виконавчого збору від 21.08.2014 року
невірно вказано державного виконавця,
який виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження від 13.08.2014 року
та дату встановлену боржнику для
добровільного виконання наказу
господарського суду Рівненської
області №918/1070/14 від 04.08.2014 року. Просив
позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області позов не визнав, про що подав
письмові заперечення. Представник
відповідача в судовому засіданні
надала пояснення аналогічні поданим
запереченням, зокрема пояснила суду, що
оскільки ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" не було
надано жодних документів, що
підтверджують факт добровільного
виконання наказу господарського суду
Рівненської області №918/1070/14 від 04.08.2014
року, державним виконавцем відповідно
до частини 1 статті 28 Закону України
"Про виконавче провадження" винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 51000,00 грн.
Просила в задоволенні позову відмовити
повністю.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися, про дату, час і
місце судового розгляду , з урахуванням
вимог ст.ст. 33,35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 128 КАС
України неприбуття в судове засідання
без поважних причин представника
сторони або третьої особи, які прибули
в судове засідання, або неповідомлення
ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи.

За наведених обставин, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
відсутності представників третіх осіб.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Звертаючись до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом, ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" одночасно просить
визнати причини пропуску строку
звернення до суду поважними.

Вирішуючи дане питання суд вважає за
необхідне врахувати наступні вимоги
чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 1 статті 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з частини 2 статті 181 КАС
України позовну заяву може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Частина перша статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначає, що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Крім того, стаття 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(далі - Конвенція) гарантує право на
справедливий і публічний розгляд
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, при визначенні
цивільних прав і обов'язків особи чи
при розгляді будь-якого кримінального
обвинувачення, що пред'являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є
верховенство права та належне
здійснення правосуддя. Ці принципи
також є основоположними елементами
права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на
справедливий суд займає основне місце
у системі глобальних цінностей
демократичного суспільства.
Європейський суд у своїй практиці
пропонує досить широке його
тлумачення. Так, у справі Dеlcourt v. Веlgium
Суд зазначив, що "у демократичному
суспільстві у світлі розуміння
Конвенції, право на справедливий суд
посідає настільки значне місце, що
обмежувальне тлумачення статті 6 не
відповідало б меті та призначенню
цього положення". У справі Веllet v. Fгаnсе
Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції
містить гарантії справедливого
судочинства, одним з аспектів яких є
доступ до суду. Рівень доступу, наданий
національним законодавством, має бути
достатнім для забезпечення права особи
на суд з огляду на принцип верховенства
права в демократичному суспільстві.
Для того, щоб доступ був ефективним,
особа повинна мати чітку практичну
можливість оскаржити дії, які
становлять втручання у її права".

Отже, основною складовою права на суд є
право доступу, в тому розумінні, що
особі має бути забезпечена можливість
звернутись до суду для вирішення
певного питання, і що з боку держави не
повинні чинитись правові чи практичні
перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.4 ст.6 КАС України ніхто
не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

Як зазначає позивач, про постанову
державного виконавця про стягнення з
боржника виконавчого збору від 21.08.2014
року ВП №44392044 йому стало відомо лише
під час ознайомлення представника
позивача з матеріалами виконавчого
провадження. В матеріалах справи
відсутні докази вручення ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 21.08.2014 року ВП №44392044.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" строк звернення
до суду встановлений частиною 2 статті
181 КАС України пропущено з поважних
причин.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Рівненській області перебуває наказ
Господарського суду Рівненської
області від 04.08.2014 року №918/1070/14 про
стягнення з ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрТехноФос" 500000,00
грн. попередньої оплати за товар та
10000,00 витрат по сплаті судового збору
(а.с.70).

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, 13.08.2014 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Рівненського
районного управління юстиції за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрТехноФос"
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №44392044,
відповідно до якої ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" встановлено строк
для добровільного виконання наказу
Господарського суду Рівненської
області від 04.08.2014 року №918/1070/14 до 20.08.2014
року. Копії даної постанови направлено
стягувачу для відома та боржнику - для
виконання (а.с.41).

18.08.2014 року постановою начальника
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області
виконавче провадження №44392044 з відділу
ДВС Рівненського районного управління
юстиції передано для подальшого
виконання у відділ примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Рівненській області (а.с.75-76).

Державним виконавцем ВДВС
Рівненського районного управління
юстиції 18.08.2014 року винесено постанову
про передачу матеріалів виконавчого
провадження №44392044 до відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області (а.с.77).

20.08.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції у Рівненській області винесено
постанову про прийняття до виконання
виконавчого провадження №44392044. Копії
даної постанови 20.08.2014 року направлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "УкрТехноФос" та ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" (а.с.78-79).

Державним виконавцем Гурінчук Ю.О.
21.08.2014 року у відповідності до статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову про
стягнення з ТОВ "УкрТехноФос-Плюс"
виконавчого збору у розмірі 51000,00 грн.
(а.с.80).

Надаючи правову оцінку діям державного
виконавця в частині винесення
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 21.08.2014 року у сумі
51000,00 грн., суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України від 21.04.1999 №
606-ХІV "Про виконавче провадження" (далі -
Закон № 606).

Як вбачається з статті 2 Закону №606
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
№606 встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Вимоги до
виконавчого документа встановлює ст.18
цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №606
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови.

Частинами 1 та 3 ст.27 Закону №606
визначено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. У разі отримання
документального підтвердження про
повне виконання рішення боржником до
початку його примусового виконання
державний виконавець закінчує
виконавче провадження в порядку,
встановленому цим Законом. Виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, у такому разі з
боржника не стягуються.

В силу вимог частини 1 статті 28 Закону
№606 у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 3.7.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої 02.04.2012 року наказом
Міністерства юстиції України №512/5
постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю на наступний день
після завершення строку, наданого
боржнику для самостійного виконання
рішення. У постанові про стягнення
виконавчого збору визначається розмір
виконавчого збору, що підлягає
стягненню, зазначений у частині першій
статті 28 Закону. Примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до вимог Закону.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
постанови про відкриття виконавчого
провадження ТОВ "УкрТехноФос-Плюс"
встановлювався строк для
добровільного виконання наказу
Господарського суду Рівненської
області від 04.08.2014 року №918/1070/14 до 20.08.2014
року.

Доказів виконання ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" вказаного наказу у
добровільному порядку до 20.08.2014 року
суду не надано.

Окрім того, в судовому засіданні
представник позивача зазначив, що
позивачу було відомо про постанову про
відкриття виконавчого провадження від
13.08.2014 року ВП №44392044 із встановленням
граничного строку добровільного
виконання наказу Господарського суду
Рівненської області від 04.08.2014 року
№918/1070/14 до 20.08.2014 року.

Таким чином, оскільки ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" не було виконано в
добровільному порядку наказ
Господарського суду Рівненської
області від 04.08.2014 року №918/1070/14 до 20.08.2014
року, державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області при винесенні
постанови про стягнення з позивача
виконавчого збору від 21.08.2014 року у сумі
51000,00 грн. діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

В силу вимог частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
10)своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, постанова про стягнення з
ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" виконавчого
збору від 21.08.2014 року у сумі 51000,00 грн.
відповідає вказаним критеріям
правомірності.

Поряд з тим, суд не бере до уваги
твердження представника позивача, про
те, що у постанові про стягнення з
боржника виконавчого збору від 21.08.2014
року невірно вказано державного
виконавця, який виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження від
13.08.2014 року та дату встановлену
боржнику для добровільного виконання
наказу господарського суду
Рівненської області №918/1070/14 від 04.08.2014
року, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 29.09.2014 року
начальником відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області Іщук Н.В. винесено постанову
про виправлення описки. Виправлено
допущену у постанові про стягнення
виконавчого збору від 21.08.2014 року ВП
№44392044 описку, а саме, змінено
"запропоновано боржнику виконати
самостійно рішення до 20.01.2014 року" на
"запропоновано боржнику виконати
самостійно рішення до 20.08.2014 року".
Змінено "постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Рівненській області Гурінчук Ю.О. від
13.08.2014 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
документу" на "постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
районного управління юстиції
Кайданович І.М. від 13.08.2014 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого документу" (а.с.82).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень надав суду достатні
беззаперечні докази в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, довів правомірність
вчинених дій та прийнятої ним
постанови про стягнення з ТОВ ""Укр
ТехноФос - Плюс" виконавчого збору від
21.08.2014 року у сумі 51000,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача
безпідставні, необґрунтовані, такі, що
спростовуються матеріалами справи, а
тому в позові слід відмовити повністю.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674, під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

За наведених обставин, з ТОВ
"УкрТехноФос-Плюс" слід стягнути до
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1644,30 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр ТехноФос - Плюс"
до Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
начальник управління державної
виконавчої служби Головного
управління у Рівненській області
Лук'янова М.Л., третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору начальник
відділу державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції Кайданович І.М., третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області Гурінчук Ю.О. про
визнання протиправними дій та
скасування постанови - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр ТехноФос - Плюс"
до Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1644,30 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор
У.М.