Справа № 826/9858/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9858/14
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 28 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Київської міської ради про
визнання протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 28
серпня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 до Київської міської ради про
визнання протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
процесуального права та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Свої вимоги апелянт
обгрунтовує тим, що діючим
законодавством встановлено обов'язок
органу місцевого самоврядування
надати або дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, або мотивовану
відмову у його наданні і не надано
права органу місцевого самоврядування
відмовляти у розгляді клопотання по
суті.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова скасуванню з наступних
підстав:

У відповідності до п.3 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, серед іншого, скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

При цьому, згідно ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
січня 2014 року позивач звернулася до
Київської міської ради з клопотанням в
порядку ст.118 Земельного кодексу
України та доданими до нього
матеріалами, в якому просила: в порядку
реалізації гарантованого права на
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки, визначити без
погодження із позивачем та виділити їй
земельну ділянку орієнтованою площею
до 0,10 га в межах м.Києва, з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою по відведенню земельної
ділянки орієнтованою площею 0,10 га по
передачі його безоплатно у власність
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в межах м.Києва;
розглянути це питання на сесії ради у
встановлений законодавством місячний
термін з прийняттям об'єктивного і
обґрунтованого рішення.

До зазначеного клопотання позивачем
додано копію паспорту та
ідентифікаційного коду, графічні
матеріали, копію договору доручення
№101/01/14-зд від 25 січня 2014 року.

Департаментом земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за наслідками розгляду
зазначеного вище клопотання листом
від 03 березня 2014 року №05702-08/Б-219-594
надано відповідь, що чинним
законодавством обов'язок визначення
бажаного місця розташування земельної
ділянки покладено саме на зацікавлену
в отриманні земельної ділянки особу,
зазначивши при цьому, що до компетенції
Департаменту земельних ресурсів
відповідно до Положення про
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), затвердженого рішенням
Київської міської ради від 19 грудня 2002
року №182/342, не відноситься
повноваження щодо ведення обліку
земельних ділянок, не наданих у
власність чи користування.

Позивач вказує на протиправність дій
відповідача щодо неприйняття ним
відповідного рішення за результатом
розгляду поданого клопотання про
надання безоплатно у власність
земельної ділянки без її погодження,
орієнтовною площею 0,10 га в межах
м.Києва для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що в
подальшому стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, дійшов
висновку, що відповідач правомірно не
розглянув по суті подане позивачем
клопотання з додатками, повідомивши,
яка інформація має бути зазначена в
клопотанні та які документи мають бути
подані, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 не було
зазначено місця розташування
земельної ділянки; бажаним місцем
розташування земельної ділянки
позивач зазначив всю територію, що
перебуває в розпорядженні Київської
міської ради (тобто все місто), таким
чином, до клопотання не було додано
документів, перелік яких чітко
визначено чинним законодавством та
вказано у листи-відповіді від 03 березня
2014 року №05702-08/Б-219-594.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

В силу ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) у межах
норм безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст.122 цього
Кодексу. У клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст.122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

Разом з тим, згідно ч.7 ст.118 ЗК України у
разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування. До
письмового повідомлення додається
договір на виконання робіт із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

В силу ч.9 ст.118 ЗК України відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу у двотижневий
строк з дня отримання погодженого
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

У відповідності до ч.10 ст.118 ЗК України
відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

З системного аналізу вищенаведених
норм вбачається, що ними встановлені
підстави, порядок, строки передачі
земельної ділянки у власність громадян
та органи, уповноважені розглядати ці
питання. Вони передбачають, зокрема, що
для передачі земельної ділянки у
власність зацікавлена особа
звертається до відповідних органів із
клопотанням для отримання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та для
надання її у власність, за результатами
розгляду якого визначені в ст.118 ЗК
України органи приймають одне з
відповідних рішень.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад належить вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.
Зазначені питання вирішуються
відповідно до закону на пленарних
засіданнях ради.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
столицю України - місто-герой Київ»
місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи. Місцеві державні
адміністрації підзвітні і
підконтрольні відповідним радам у
частині повноважень, делегованих їм
відповідними радами.

Згідно ст.9 ЗК України до повноважень
Київської міської ради у галузі
земельних відносин на її території
належить, серед іншого, розпорядження
землями територіальної громади міста;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

В силу ст.59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Рішення
ради приймається на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради,
крім випадків, передбачених цим
Законом.

При цьому, згідно п.8 ч.2 ст.33
вищезазначеного Закону до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать,
зокрема, делеговані повноваження:
підготовка висновків щодо надання або
вилучення в установленому законом
порядку земельних ділянок, що
проводиться органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування.

Таким чином, приписами чинного
законодавства передбачено, що рішення
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та про надання її у
власність приймають органи, визначені
в ст.118 ЗК України. Розгляд клопотання
зацікавленої особи у вирішенні
зазначеного питання має прийматись у
вигляді рішення, що є виключною
компетенцією органів місцевого
самоврядування чи органів виконавчої
влади.

Як зазначено вище, позивач в своєму
клопотанні від 25 січня 2014 року просила
визначити без її погодження та
виділити їй земельну ділянку,
орієнтовною площею 0,10 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах м.Києва та надати дозвіл
на розробку проекту землеустрою по
відведенню такої земельної ділянки.

Разом з тим, отримавши від позивача
клопотання в порядку ст.118 ЗК України,
відповідач мав на пленарному засіданні
прийняти відповідне рішення про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, натомість, в порушення ст.118 ЗК
України, п.34 ч.1 ст.26, ч.ч.1, 2 ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» подане позивачем клопотання
не розглянуто Київською міською радою,
листом Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) від 03 березня
2014 року №05702-08/Б-219-594 на вищевказане
клопотання надано відповідь
інформаційного характеру, що є
порушенням прав та інтересів позивача,
оскільки нормами чинного
законодавства встановлено інший
порядок реалізації громадянами
України права набуття земельної
ділянки у власність, який має
дотримуватися відповідачем.

За таких обставин, враховуючи
недоведеність відповідачем всупереч
ч.2 ст.71 КАС України правомірності своєї
бездіяльності, колегія суддів дійшла
висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог та визнання
протиправною бездіяльності щодо
нерозгляду клопотання ОСОБА_2 та
необхідності зобов'язання відповідача
розглянути подане позивачем
клопотання згідно норм чинного
законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
10 грудня 2013 року №21-358а13, що в силу ст.2442
КАС України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України; суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому
постанова Окружного адміністративного
суду м.Києва від 28 серпня 2014 року
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 28 серпня 2014 року
-скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Київської міської ради щодо нерозгляду
клопотання ОСОБА_2 від 25 січня 2014 року
про надання безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації згідно з
нормами статті 118 Земельного кодексу
України.

Зобов'язати Київську міську раду
розглянути подане ОСОБА_2 клопотання
від 25 січня 2014 року про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації, орієнтовною
площею 0,10 га, у порядку, встановленому
чинним законодавством України.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 03
жовтня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя

Мацедонська В.Е.

Судді:

Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.