Справа № К/9991/42498/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/42498/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Рецебуринського Ю.Й., Стародуба
О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрациті Луганської області про
визнання рішення про відмову в
перерахунку надбавки до пенсії як
інваліду війни протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 31 січня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 травня 2011
року, -

встановив:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в місті Антрациті
Луганської області про визнання
протиправним рішення щодо відмови у
перерахунку підвищення до пенсії та
зобов'язання відповідача здійснити з 12
січня 2005 року перерахунок і виплату
підвищення до пенсії в розмірі 200%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду війни ІІІ групи
відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-ХІІ (далі - Закон №
3551-ХІІ).

Постановою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 31 січня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 4 травня 2011 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 31 січня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 травня 2011
року, прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що ОСОБА_4 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в місті Антрациті
Луганської області та отримує пенсію
як інвалід ІІІ групи, захворювання
якого пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Підвищення до
пенсії позивачеві як особі, яка
прирівняна до інвалідів війни,
виплачувалося за період з 1 січня 2000
року по 31 грудня 2005 року у розмірі 200%
мінімальної пенсії за віком, а з 1 січня
2006 року - у розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, у відповідності до
вимог статті 13 Закону № 3551-ХІІ.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з висновком
якого погодився апеляційний суд,
виходив з того, що відповідач при
відмові у здійсненні перерахунку
підвищення до пенсії позивачеві діяв у
межах чинного законодавства та наданої
йому компетенції, оскільки з 1 січня 2006
року ОСОБА_4 має право на підвищення до
пенсії у розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Крім того, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про відсутність підстав для поновлення
позивачеві пропущеного строку
звернення до суду з позовними вимогами
за період з 12 січня 2005 року.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону
№ 3551-ХІІ (у редакції, чинній до 1 січня
2006 року) інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

1 січня 2006 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 5
жовтня 2005 року № 2939-IV (далі - Закон №
2939-IV), згідно якого частину 4 статті 13
Закону № 3551-ХІІ викладено в новій
редакції, відповідно до якої інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вказане положення Закону № 2939-IV не
змінювалось, таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційними), у встановленому
законом порядку не визнавалось.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для здійснення перерахунку
підвищення до пенсії ОСОБА_4 у розмірі
200% мінімальної пенсії за віком з 1 січня
2006 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно частини 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення в суд з вказаним позовом) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи те, що предметом позову
ОСОБА_4 є порушення Управлінням
Пенсійного фонду України в місті
Антрациті Луганської області його
прав, передбачених статтею 13 Закону №
3551-ХІІ, які, на його думку, мали місце у
період часу з 12 січня 2005 року, а
звернувся він за їх захистом лише 30
грудня 2010 року, то суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
пропущення позивачем передбаченого
процесуальним законом шестимісячного
строку звернення до адміністративного
суду.

Втім, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів щодо
необхідності відмови в задоволенні
позову ОСОБА_4 поза межами
шестимісячного строку звернення до
суду, оскільки наслідки пропущення
строків звернення до
адміністративного суду визначені
статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України, а згідно з
частиною 1 вказаної статті цього
Кодексу (у редакції, чинній на час
розгляду справи судами попередніх
інстанцій) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Отже, у разі пропущення строку
звернення до адміністративного суду та
відсутності підстав для його
поновлення, позов підлягає залишенню
без розгляду, а не відмові в його
задоволенні.

Положення статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та статті 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
не підлягають застосуванню до таких
вимог, оскільки зазначені приписи
встановлюють строки виплати
нарахованих пенсій за минулий час і не
визначають строки призначення та
нарахування пенсій.

Також не застосовуються до таких вимог
правила позовної давності, встановлені
статтею 268 Цивільного кодексу України.

Статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України надано право суду
касаційної інстанції скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення,
якщо обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що постанова
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 31 січня 2011 року
та ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 травня 2011
року підлягають скасуванню в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
за період з 12 січня 2005 року по 29 червня
2010 року включно, а позов ОСОБА_4 в цій
частині - залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 229, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 31 січня 2011 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 травня 2011
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог за період з 12
січня 2005 року по 29 червня 2010 року
включно - скасувати, позов ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Антрациті Луганської області про
визнання рішення про відмову в
перерахунку надбавки до пенсії як
інваліду війни протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії в цій
частині - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 31 січня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 травня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.