Справа № 820/16331/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 листопада 2014 р.
№ 820/16331/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Потапенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить суд:

- скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р. за
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 177177,57
грн., з них за основним платежем 141742,06
грн. та за штрафними санкціями 35435,51
грн., винесене Харківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області;

- скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р. за
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 198781,25 грн., з
них за основним платежем 159025,0 грн. та за
штрафними санкціями 39756,25 грн., винесене
Харківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області;

- скасувати повністю вимогу № Ф-
від 01.08.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6776,15 грн.,
винесену Харківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області;

- скасувати повністю Рішення №
від 29.08.2014 року про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 338,31
грн., винесене Харківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що
при проведенні перевірки контролюючим
органом та при оформленні її
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки акту перевірки є
неправомірними, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, вимога
та рішення прийняті з порушенням норм
діючого законодавства України, що є
підставою для їх скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що оскаржувані в даній справі
податкові повідомлення - рішення від
29.08.2014 р. за № та №, вимога №
Ф- від 01.08.2014 року та Рішення №
від 29.08.2014 є цілком законними та
обґрунтованими, винесеними відповідно
до чинного законодавства, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
підставі наказу від 01.07.2014 р. № 675 та п.п.
20.1.4 п.20.1 ст.20, ст. 77, п.82.1 ст.82 Податкового
кодексу України проведено
документальну планову виїзну
перевірку Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., за
результатами якої складено Акт
№1176/20-23-17-02- від 01.08.2014 року.

У вказаному акті перевірки містяться
висновки про порушення ФОП ОСОБА_3:

- п. 177.4, п.172.2 ст. 177, п.139.1.1, п.п.139.1.5 п.139.1
ст. 139, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2756-VІ зі змінами та
доповненнями - донараховано податку з
доходів фізичних осіб за 2013 рік в сумі
141742,06 грн.;

- п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198,п.201.1, п.201.6 ст.201
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-VІ зі змінами та
доповненнями та п.3, п.4, п.6.3 Порядку
заповнення податкових накладних
затверджено Наказом Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 року №1379
завищено податковий кредит на загальну
суму 159025,0 грн., у т.ч. за лютий на суму
5667,0 грн., за березень на суму 16492,0 грн.,
за травень на суму 11357,0 грн., за червень
на суму 56373,0 грн., за липень на суму 8623,0
грн., за серпень на суму 8623,0 грн., за
вересень на суму 15390,0 грн., за жовтень на
суму 28500,0 грн., за листопад на суму 8000,0
грн.;

- п.2 ст.74 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №
2464-VІ, абз. 3 ч. 8 ст.9 Закону - 2464, в
результаті донараховано єдиного
внеску за 2013 рік в розмірі 6766,15 грн., у
тому числі за червень у сумі 6766,15 грн.

На підставі висновків акту перевірки
№1176/20-23-17-02- від 01.08.2014 року
відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення від
29.08.2014 р. за №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 з
податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 177177,57 грн., в т.ч. за
основним платежем 141742,06 грн. та за
штрафними санкціями 35435,51 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від
29.08.2014 р. за №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 з
податку на додану вартість на загальну
суму 198781,25 грн., в т.ч. за основним
платежем 159025,0 грн. та за штрафними
санкціями 39756,25 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф- від 01.08.2014 року, за якою ФОП
ОСОБА_3 має сплатити визначену суму
боргу зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі в сумі
6776,15 грн.;

- рішення № від 29.08.2014 року, яким
до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні
санкції за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 338,31
грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних правових актів індивідуальної
дії і відображених в акті
№1176/20-23-17-02- висновків на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд наголошує на такому.

Контролюючим органом під час
проведення перевірки встановлено, що в
перевіряємий період підприємство
позивача мало господарські
взаємовідносини з ТОВ "Маркет-Інвест"
(код 37813549), ТОВ «ГрадБудСервіс» (код
35723899), ТОВ "Спец Пром Лайн" (код 38388511), ТОВ
«Інкомпліт компані» (код 38519237), ТОВ
«Вега Опт Трейд» (код 38620506), ТОВ
"БенестТрейд Груп" (код 38464508), ТОВ
"Макрос Опт" (код 37846050), ТОВ ТД "Акадія"
(код 36179716), ТОВ "Навлон" (код 38868232).

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ "Маркет-Інвест" (код 37813549), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Маркет-Інвест"
16.01.2013 року був укладений договір про
надання комплексних юридичних послуг
№ 16.01.13. За умовами вказаного договору
виконавець (ТОВ «Маркет-Інвест»)
зобов'язується надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) юридичні та
інформаційно-консультаційні послуги. В
межах виконання вказаного договору
були проведені господарські операції з
надання юридичних та інформаційних
послуг, які були оформлені складанням
наступних первинних документів, які
містяться в матеріалах справи: акт
прийому-передачі наданих послуг від
28.02.2013 р. № 22830, податкова накладна від
28.02.2013 р. № 22830 (юридичні послуги за
лютий 2013р. на загальну суму 16000,0 грн. ( в
т.ч. ПДВ 20% 2666,67 грн.), акт від 28.02.2013р.
№22831, податкова накладна 28.02.2013р. №22831
(інформаційно-консультаційні послуги
за лютий 2013 р.) на суму 18000,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% - 3000,0 грн.), акт від 29.03.2013р. № 32922,
податкова накладна 29.03.2013р. № 32922
(інформаційно-консультаційні послуги
за березень 2013р.) на суму 18000,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 20%-3000,0 грн.), акт від 29.03.2013р. № 32921,
податкова накладна 29.03.2013 р. №32921
(юридичні послуги за березень 2013 р. на
суму 25000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 4166,67 грн.)

Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 18.06.2013 р.
згідно платіжного доручення №283 на
суму 5000,0 грн. та 12.07.2013 р. згідно
платіжного доручення №324 на 11000,0 грн.,
12.07.2013р. згідно платіжного доручення №
325 на суму 18000,0 грн., 12.07.2013 р. згідно
платіжного доручення № 325 на суму 18000,0
грн., 12.07.2013 р. згідно платіжного
доручення № 324 на суму 25000,0 грн.

Таким чином, позивачем отримано послуг
від контрагента ТОВ «Маркет-Інвест» на
суму 77000,0 грн. та оплачено на користь
контрагента 77000,0 грн.

Також, між 22.03.2013 р. ФОП ОСОБА_3 та ТОВ
«Град-БудСервіс» (код 35723899) був
укладений договір про надання послуг з
вивозу снігу №22/03. За вказаним
договором виконавець (ТОВ
«ГрадБудСервіс») зобов'язався надати
замовнику (ФОП ОСОБА_3.) послуги з
вивезення снігу з АЗС, що належать
позивачу. Вказані операції оформлені
складанням наступних документів,
долучених позивачем до матеріалів
справи: акт 26.03.2013 р. №132, податкова
накладна від 26.03.2013 р. №78 - Послуги з
погрузки, вивозу снігу та обробка
пісчано-сольовою сумішшю дорожнього
покриття АЗС на суму 36000,0 грн. (в т.ч. НДС
20% 6000,0 грн). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
12.07.2013 р., що підтверджується платіжними
дорученнями №326 на суму 36000,0 грн. Таким
чином всього позивачем отримано послуг
від контрагента ТОВ «Град-БудСервіс»
на суму 36000,0 грн. та оплачено на суму
36000,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ "Спец Пром Лайн" (код 38388511), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Спец Пром Лайн"
25.02.2013 року був укладений Договір
підряду №25-02. За вказаним договором
виконавець (ТОВ «Спец Пром Лайн»)
зобов'язався надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) послуги з ремонту та заміни
агрегатів Паливо-роздавальних колонок
на АЗС, що належать позивачу.

Фактичне виконання договору
підтверджується наступними
документами, долученими позивачем до
матеріалів справи: актом від 01.03.2013 р.
№30107, податковою накладною від 01.03.2013 р.
№30107 - Ремонт та заміна агрегатів
Паливо-роздавальних колонок на АЗС на
суму 19950,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 3325,0 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 12.07.2013
р., що підтверджується платіжним
дорученням № 327 на суму 19950,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ «Інкомпліт компані» (код 38519237),
судом встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Інкомпліт
компані» 13.05.2013 року був укладений
Договір підряду №13/05. За вказаним
договором виконавець (ТОВ «Інкомпліт
компані») зобов'язався надати
замовнику (ФОП ОСОБА_3.) послуги з
ремонту та заміни агрегатів
Паливо-роздавальних колонок на АЗС, що
належать позивачу.

Фактичне виконання договору
підтверджується наступними
документами, долученими позивачем до
матеріалів справи: актом від 24.05.2013 б/н,
податковою накладною від 24.05.2013 р. №249 -
заміна дозатора, бензонасоса, двигуна,
пістолета, шланга на
Паливо-роздавальних колонках на АЗС на
суму 11400,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1900,0 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 12.07.2013
року, що підтверджується платіжним
дорученням №328 на суму 7790,0 грн. та
23.08.2013 р. згідно платіжного доручення
№395 на суму 3610,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ «Вега Опт Трейд» (код 38620506), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Вега Опт Трейд»
23.05.2013 року був укладений Договір
підряду №23/05. За умовами вказаного
договору виконавець (ТОВ «Вега Опт
Трейд») зобов'язався надати замовнику
(ФОП ОСОБА_3.) послуги з благоустрою
об'єктів, належних позивачу, а саме,
обрізка дерев, обробка дерев вапняною
сумішшю, обрізка кустарників. Фактичне
виконання договору підтверджується
наступними документами, долученими
позивачем до матеріалів справи: актом
здачі - прийому виконаних робіт від
31.05.2013р б/н, податковою накладною від
31.05.2013 р. №345 з зазначенням номенклатури
послуг, а саме, обрізка дерев (30 шт.),
обробка дерев вапняною сумішшю (70 шт.),
обрізка кустарників (50 шт.) на суму 22740,0
грн. ( в т.ч. ПДВ 20% 3790,0 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 13.09.2013 року згідно
платіжного доручення № 532 на суму 22740,0
грн.

Також, 03.06.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ
«Вега Опт Трейд» був укладений Договір
підряду №03/06. За умовами вказаного
договору виконавець (ТОВ «Вега Опт
Трейд») зобов'язується надати
замовнику (ФОП ОСОБА_3.) послуги з
благоустрою об'єктів, належних
позивачу, а саме: облаштування клумб,
посадка квітів петунії, посів газонної
трави, стрижка трави. Фактичне
виконання договору підтверджується
наступними документами, долученими
позивачем до матеріалів справи: актом
здачі - прийому виконаних робіт від
25.06.2013 р. №1-03/06, податковою накладною
від 25.06.2013 р. № 342 - облаштування клумб,
посадка квітів петунії, посів газонної
трави, стрижка трави - на суму 51840,0 грн. (
в т.ч. ПДВ 20% - 8640,0 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 13.09.2013 р., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 532 на суму 27260,0 грн. та 23.09.2013 р. згідно
платіжного доручення № 547 на суму 24580,0
грн.

Крім того, на підтвердження реальності
виконання умов вказаного договору
позивачем долучено до матеріалів
справи акт від 30.06.2013 р. № 2-03/06,
податкова накладна від 30.06.2013 р. № 434 із
зазначенням номенклатури товарів,
послуг - саджанець петунії (1200 шт.),
посадка квітів (1200 шт.) на суму 19200,0 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 3200,0 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 23.09.2013 р. згідно
платіжного доручення №547 на суму 19200,0
грн.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та
ТОВ «Вега Опт Трейд» 03.06.2013 року був
укладений Договір від №04/06. За умовами
вказаного договору виконавець (ТОВ
«Вега Опт Трейд») зобов'язується надати
замовнику (ФОП ОСОБА_3.) послуги з
фарбування фасаду та
металоконструкцій АЗС, що належать
позивачу. Вказані операції оформлені
складанням наступних документів: актом
від 30.06.2013 р. № 2-04/06, податковою
накладною від 30.06.2013 року №436 -
фарбування фасаду та
металоконструкцій АЗС, пров. Золотий, 4 -
на суму 28607,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 4767,83 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 23.09.2013 р.
згідно платіжного доручення .№547 на
суму 21139,0 грн. та 04.10.2013 року згідно
платіжного доручення №581 на суму 7468,0
грн.

Також, на підтвердження реальності
виконання умов вказаного договору
позивачем долучено до матеріалів
справи акт 30.06.2013 р. №1-04/6, податкова
накладна від 30.06.2013 року №435 -
Фарбування фасаду та
металоконструкцій АЗС, АДРЕСА_1 на суму
30192,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5032,0 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 04.10.2013
р., що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням № 581 на суму 30192,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ "БенестТрейд Груп" (код 38464508), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "БенестТрейд Груп"
01.04.2013 року був укладений Договір про
надання інформаційно-консультаційних
послуг № 01/04. За вказаним договором
виконавець (ТОВ «БенестТрейд Груп»)
зобов'язується надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) інформаційно - консультаційні
послуги.

На підтвердження реальності виконання
умов вказаного договору позивачем
долучено до матеріалів справи: акт
здачі - приймання послуг від 07.05.2013 б/н,
податкова накладна від 07.05.2013 р. № 2 із
зазначенням номенклатури послуг -
інформаційно - консультаційні послуги
по управлінню на суму 9000,0 грн. (в т. ч.
ПДВ 20% 1500,0 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
24.07.2013 згідно платіжного доручення №351
на суму 9000,0 грн.

Також, фактичне виконання договору
підтверджується наступними
документами: актом від 31.05.2013 р. б/н,
податковою накладною від 31.05.2013 року
№362 на суму 9000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20 % - 1500,0
грн.), актом від 30.06.2013 року б/н,
податковою накладною від 30.06.2013 року №
423 на суму 9000,0 грн. ( в т.ч. ПДВ 20 % 1500,0
грн.), актом від 31.07.2013 року б/н,
податковою накладною від 31.07.2013 року
№490 на суму 9000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20 % 1500,0
грн.), актом від 30.08.2013 року б/н,
податковою накладною від 30.08.2013 року
№326 на суму 9000, грн. ( в т.ч. ПДВ 20 % 1500,0
грн.), актом від 30.09.2013 року б/н,
податковою накладною від 30.09.2013 р. № 339
на суму 9000,0 грн. ( в т.ч. ПДВ 20 % 1500,0 грн.),
актом від 30.11.2013 р. б/н, податковою
накладною від 30.11.2013 р. № 248 на суму 9000,0
грн. ( в т.ч. ПДВ 20 % 1500,0 грн.), актом від
31.12.2013 року б/н, податковою накладною
від 19.12.2013 р. № 202 на суму 9000,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 20 % 1500,0 грн.).

Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 24.07.2013
року згідно платіжного доручення №351
на суму 7409,0 грн. та 26.07.2013 року згідно
платіжного доручення №356 на суму 1591,0
грн., згідно платіжних доручень від
14.10.2013 року №606 на суму 9000,0 грн., від
26.07.2013 р. №356 на суму 9000,0 грн., від 23.08.2013
р. №394 на суму 7390,0 грн. та від 06.09.2013 р.
№524 на суму 1601,0 грн., від 23.09.2013 р. №548 на
суму 9000,0 грн., від 04.10.2013 р. №582 на суму
9000,0 грн., від 25.11.2013 р. № 690 на суму 9000,0
грн., від 19.12.2013 року № 739 на суму 9000,0 грн.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "БенестТрейд Груп"
01.04.2013 року був укладений Договір про
надання комплексних юридичних послуг
№ 01/04ю. За вказаним договором
виконавець (ТОВ «БенестТрейд Груп»)
зобов'язується надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) юридичні послуги. Вказані
операції оформлені складанням
наступних документів: акт здачі -
приймання послуг від 07.05.2013 р. б/н,
податкова накладна від 07.05.2013 р. № 1 -
юридичні послуги - на суму 8000,0 грн. (в
т.ч. ПДВ 20 % 1333,33 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 24.07.2013 р. згідно
платіжного доручення №351 на суму 8000,0
грн.; акт здачі - приймання послуг від
31.05.2013 р. б/н, податкова накладна від
31.05.2013 р. № 361 на суму 8000,0 грн. (в т.ч. ПДВ
20% 1333,33 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
23.08.2013 р. згідно платіжного доручення
№394 на суму 8000,0 грн.; акт здачі -
приймання послуг від 30.06.2013 р. б/н,
податкова накладна від 30.06.2013 р. №422 на
суму 8000,0 (в т.ч. ПДВ 20% 1333,33 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 23.08.2013
року згідно платіжного доручення №394
на суму 8000,0 грн.; акт здачі - приймання
послуг від 31.07.2013 р. б/н, податкова
накладна від 31.07.2013 р. №491 на суму 42740,0
грн. (в т.ч. НДС 20% 7123,33 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 23.09.2013 р., що
підтверджується платіжним дорученням
№548 на суму 4341,0 грн. та 06.09.2013 р., що
підтверджується платіжним дорученням
№524 на суму 38399,0 грн.; акт здачі -
приймання послуг від 30.08.2013 р. б/н,
податкова накладна 30.08.2013 р. № 327 на суму
42740,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 7123,33 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 23.09.2013
року згідно платіжного доручення №548
на суму 42740,0 грн., акт здачі - приймання
послуг від 30.09.2013 р. б/н, податкова
накладна від 30.09.2013 року №340 на суму 42740,0
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 7123,33 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 04.10.2013 року та 14.10.2013 року
згідно платіжних доручень № 582, № 602 на
суму 3340,0 грн. та на суму 39400,0 грн., акт
здачі - приймання послуг від 30.11.2013 року
б/н, податкова накладна 25.11.2013 № 249 на
суму 8000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1333,33 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 25.11.2013
року згідно платіжного доручення № 689
на суму 8000,0 грн.; акт здачі - приймання
послуг від 31.12.2013 р. б/н, податкова
накладна від 19.12.2013 р. №203 на суму 8000,0
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1333,33 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 19.12.2013 року, що
підтверджується долученим до
матеріалів справи платіжним
дорученням №740 на суму 8000,0 грн.

Судом встановлено, що 09.01.2013 року між
ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Бенест Трейд Груп"
(код 38464508) був укладений Договір про
розміщення реклами №09/01-р. За вказаним
договором виконавець (ТОВ «БенестТрейд
Груп») зобов'язався надати замовнику
(ФОП ОСОБА_3.) рекламні послуги. Вказані
операції оформлені складанням
наступних документів: акт здачі -
приймання послуг від 30.06.2013 р. б/н,
податкова накладна 30.06.2013 р. №416 -
виготовлення та розміщення рекламного
зображення на рекламних щитах в м.
Харків за січень 2013 р. на суму 36400,0 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% - 6066,67 грн.). Оплата 26.07.2013 р.
платіжним дорученням №356 на суму 36400,0
грн., акт здачі - приймання послуг від
30.06.2013 р. б/н, податкова накладна від
30.06.2013 р. № 417- виготовлення та
розміщення рекламного зображення на
рекламних щитах м. Харків за лютий 2013 -
на суму 31000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5166,67 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 26.07.2013 р.
№ 356 на суму 31000,0 грн., акт здачі -
приймання послуг від 30.06.2013 р. б/н,
податкова накладна від 30.06.2013 р. №418 -
виготовлення та розміщення рекламного
зображення на рекламних щитах м. Харків
за березень 2013 року на суму 31000,0 грн. ( в
т.ч. ПДВ 20% - 5166,67 грн.). Зобов'язання
позивача з оплати придбаних послуг
було виконано 26.07.2013 року згідно
платіжного доручення №356 на суму 31000,0
грн., акт здачі - приймання послуг від
30.06.2013 б/н, податкова накладна від 30.06.2013
№419 - виготовлення та розміщення
рекламного зображення на рекламних
щитах м. Харків за квітень 2013р. на суму
31000, 0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5166,67 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 23.08.2013 р.
згідно платіжного доручення № 394 на
суму 31000,0 грн., акт здачі - приймання
послуг від 30.06.2013 р. б/н, податкова
накладна 30.06.2013 р. №420 виготовлення та
розміщення рекламного зображення на
рекламних щитах м. Харків за травень 2013
р. на суму 31000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5166,67
грн.). Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 23.08.2013
р., що підтверджується платіжним
дорученням №394 на суму 31000,0 грн., акт
здачі - приймання послуг від 30.06.2013 р.
б/н, податкова накладна від 30.06.2013 р. № 421
- виготовлення та розміщення
рекламного зображення на рекламних
щитах м. Харків за червень 2013 р. на суму
31000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5166,67 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 23.08.2013 р.
згідно платіжного доручення №394 на
суму 31000,0 грн., акт здачі - приймання
послуг від 30.09.2013 р. б/н, податкова
накладна від 30.09.2013 р. №346 - розміщення
рекламних продуктів за липень 2013 р. на
суму 31000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5166,67 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 14.10.2013 р.
згідно платіжного доручення №603 на
суму 31000,0 грн., акт здачі - приймання
послуг від 30.09.2013 р. б/н, податкова
накладна від 30.09.2013 р. №348 - розміщення
рекламних продуктів за серпень 2013 р. на
суму 9600,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1600,0 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 14.10.2013 р.
згідно платіжного доручення №603 на
суму 9600,0 грн., акт здачі - приймання
послуг від 30.11.2013 р. б/н, податкова
накладна від 25.11.2013 року №250 -
розміщення рекламних продуктів за
листопад 2013 р. на суму 31000,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 5166,67 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
25.11.2013 р. згідно платіжного доручення
№691 на суму 31000,0 грн., акт здачі -
приймання послуг від 31.12.2013 р. б/н,
податкова накладна від 19.12.2013 р. №204 -
про розміщення рекламних продуктів за
грудень 2013 р. на суму31000,0 грн. (в т.ч. ПДВ
20% 5166,67 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
19.12.2013 р. згідно платіжного доручення №
741 на суму 31000,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ "Макрос Опт" (код 37846050), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Макрос Опт" 04.10.2013
року був укладений Договір підряду
№04/10. За умовами вказаного договору
виконавець (ТОВ «Макрос Опт»)
зобов'язується надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) ремонтно-будівельні роботи з
відновлення цілісності резервуарів
палива на АЗС.

На підтвердження реальності виконання
умов вказаного договору позивачем
долучено до матеріалів справи:
договірні ціни, локальні кошториси
відомості ресурсів, акт здачі -
приймання послуг від 31.10.2013 р. № 1129,
податкова накладна від 31.10.2013 р. №225 -
Ремонтно-будівельні роботи з
відновлення цілісності резервуарів
АЗС АДРЕСА_1 на суму 25046,0 грн. (в т.ч. ПДВ
20% 4174,33 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
08.11.2013року, що підтверджується
долученим до матеріалів справи
платіжним дорученням № 653 на суму 25046,0
грн.

Також, 14.10.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ
"Макрос Опт" був укладений Договір
підряду №14/10. За умовами вказаного
договору виконавець (ТОВ «Макрос Опт»)
зобов'язується надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) ремонтно-будівельні роботи з
Ремонту паливно-роздавальних
приміщень АЗС. На підтвердження
реальності виконання умов вказаного
договору позивачем долучено до
матеріалів справи: акт здачі -
приймання послуг від 31.10.2013 р. №1130,
податкова накладна від 31.10.2013 р. №226 -
Ремонт паливно - роздавальних
приміщень на АЗС пров. Золотий, 4 на суму
44954,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 7492,33 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 08.11.2013
р., що підтверджується долученим до
матеріалів справи платіжним
дорученням №653 на суму 44954,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ ТД "Акадія" (код 36179716), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ ТД "Акадія" 02.10.2013
року був укладений Договір про надання
комплексних юридичних послуг № 01/10-2. За
вказаним договором виконавець (ТОВ ТД
"Акадія") зобов'язується надати
замовнику (ФОП ОСОБА_3.) юридичні
послуги. В межах виконання вказаного
договору були проведені господарські
операції з надання юридичних та
інформаційних послуг, які були
оформлені складанням наступних
первинних документів: акт здачі -
приймання послуг від 31.10.2013 р. №280,
податкова накладна від 31.10.2013 р. №18 -
юридичні послуги за жовтень 2013 р. на
суму 8000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1333,33 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 22.11.2013 р.
згідно платіжного доручення №686 на
суму 6000,0 грн. та 18.11.2013 р. № 674 на суму
2000,0 грн.

Також, між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ ТД "Акадія"
02.10.2013 року був укладений Договір про
надання інформаційно-консультаційних
послуг № 02/10-1. За умовами вказаного
договору виконавець (ТОВ ТД "Акадія")
зобов'язується надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) інформаційно-консультаційні
послуги. В межах виконання вказаного
договору були проведені господарські
операції з надання інформаційних
послуг, які були оформлені складанням
наступних первинних документів: акт
здачі - приймання послуг від 31.10.2013 р.
№281, податкова накладна 31.10.2013р №19 -
інформаційно-консультаційні послуги
по управлінню за жовтень 2013 р. на суму
9000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1500,0 грн.).
Зобов'язання позивача з оплати
придбаних послуг було виконано 18.11.2013 р.
згідно платіжного доручення №674 на
суму 9000,0 грн.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ ТД "Акадія" 01.10.2013
року був укладений Договір про
розміщення реклами №01/10. За вказаним
договором виконавець (ТОВ ТД "Акадія")
зобов'язався надати замовнику (ФОП
ОСОБА_3.) рекламні послуги. В межах
виконання вказаного договору були
проведені господарські операції з
надання рекламних послуг, які були
оформлені складанням наступних
первинних документів: акт наданих
послуг від 31.10.2013 р. № 279, податкова
накладна від 31.10.2013 р. № 17 - розміщення
рекламних продуктів на рекламних щитах
за жовтень 2013 р. на суму 14000,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2333,33 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
18.11.2013 року згідно платіжного доручення
№ 674 на суму 14000,0 грн.

Щодо господарських відносин позивача з
ТОВ "Навлон" (код 38868232), судом
встановлено наступне.

Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Навлон" 01.08.2013
року був укладений Договір про
розміщення реклами №01/08. За умовами
вказаного договору виконавець (ТОВ
"Навлон" ) зобов'язується надати
замовнику (ФОП ОСОБА_3.) рекламні
послуги. В межах виконання вказаного
договору були проведені господарські
операції з надання рекламних послуг,
які були оформлені складанням
наступних первинних документів: акт
від 01.10.2013 р. №14, податкова накладна від
01.10.2013 р. №14 - розміщення рекламного
зображення на рекламних щитах м. Харків
за серпень 2013 р. на суму 22000,0 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 3666,67 грн.). Зобов'язання позивача з
оплати придбаних послуг було виконано
21.10.2013 р., що підтверджується платіжним
дорученням №615 на суму 22000,0 грн. Крім
того, на підтвердження реальності
виконання умов вказаного договору
представником позивача долучено до
матеріалів справи: акт від 01.10.2013 р. № 15,
податкова накладна 01.10.2013 р. №15 -
розміщення рекламного зображення на
рекламних щитах м. Харків за вересень
2013 р. на суму 31000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 5166,67
грн.), платіжне доручення від 21.10.2013 р. №
615 на суму 31000,0 грн., акт від 01.10.2013 р. №16,
податкова накладна від 01.10.2013 р. №16 -
розміщення рекламного зображення на
рекламних щитах м. Харків за жовтень 2013
р. на суму 17000,0 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2833,33
грн.), платіжне доручення від 21.10.2013 р. №
615 на суму 17000,0 грн.

Оцінивши перелічені первинні
документи за правилами ст.86 КАС
України, суд зазначає, що зміст
оглянутих документів містить назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції;
особистий підпис особи, яка брала
участь у здійсненні господарської
операції; первинні документи виписані
реально існуючими суб'єктами права.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що оглянуті документи не
мають дефектів форми, змісту або
походження, котрі в силу ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», ст. 44
Податкового кодексу України, п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704, спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак сприймаються судом як належні
та допустимі докази реальності
вчинення господарських операцій.

Суд зазначає, що у ході розгляду справи
відповідачем за правилами ч. 2 ст.71 КАС
України не спростовано достовірності
відомостей цих первинних документів.

Таким чином, згадані договори та
переліченні первинні документи
визнаються судом належними та
допустимими доказами наявності між
позивачем та контрагентами позивача
факту вчинення правочинів в розумінні
ст.202 Цивільного кодексу України.

Витребувані судом на виконання вимог
ст.11 КАС України та приєднані до справи
документи, а саме: платіжні доручення
засвідчують факт виконання позивачем
зобов'язань за спірними правочинами
шляхом перерахування безготівкових
грошових коштів, що означає втрату
позивачем права власності на ці кошти.
Доказів повернення цих коштів до
позивача, наявності у позивача та його
контрагентів спільного інтересу щодо
їх отримання позивачем (що могло б мати
місце в разі пов'язаності цих осіб), до
матеріалів справи суб'єктом владних
повноважень не подано. За правилами
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» операція по списанню коштів з
банківських рахунків платника податку
призводить до зміни стану та структури
активів і зобов'язань такого платника.
Отже, приєднані до справи документи про
оплату послуг визнаються судом
належними та допустимими доказами
реальності вчинених між позивачем та
контрагентом позивача господарських
операцій.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що жодних зауважень чи
претензій до складених первинних
документів, правоздатності і
дієздатності юридичних осіб, які є
сторонами спірних правочинів, до
правового статусу сторін договорів як
платників ПДВ, відповідності спірних
правочинів вимогам закону, належності
складання первинних документів за
спірним правочином ДПІ, ані при
проведенні перевірки, ані в ході
судового розгляду з боку відповідача
не має.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що контролюючим органом в
акті перевірки зазначено про
встановлене порушення у податковій
накладній №78 від 26.03.2013 р., а саме,
невірно зазначено підприємство ТОВ
«Град-Будсервіс», тоді як необхідно
вказати ПП «Тругор».

Однак, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_3 що в
перевіряємий період не мало
господарських взаємовідносин з ПП
«Тругор», а податкова накладна містить
вірне найменування контрагента
позивача ТОВ «Град-Будсервіс».

Розглянувши матеріали справи, суд з
дослідженого акту перевірки
№1176/20-23-17-02- від 01.08.2014 р. встановив,
що фактичною підставою для
відображення в акті порушення
позивачем норм податкового
законодавства слугували висновки
наступних актів:

- акт ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Маркет-Інвест" (код 37813549) щодо
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.02.2013 р. по 30.06.2013
року №2835/26-55-22-08/37813549 від 06.12.2013 р.;

- акт ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про результати
перевірки ТОВ "Спец Пром Лайн" (код 38388511)
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
№869/26-55-22-01 від 22.08.2013 р.;

- акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Інкомпліт компані» (код 38519237) з питань
документального підтвердження
господарських відносин із платником за
травень 2013 року №1484/26-59-22-01/38519237 від
20.06.2014 р.;

- акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «Вега
Опт Трейд» (код 38620506) з контрагентами, з
якими платником податків
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.04.2013 р. по 31.03.2014 р.
№1643/26-59-22-13-15/38620506 від 22.07.2014 р.;

- акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"БенестТрейд Груп" (код 38464508) з
контрагентами, з якими платником
податків задекларовані
взаємовідносини за період з 01.03.2013 р. по
31.03.2014 р. №1646/26-59-22-13-15/38464508 від 22.07.2014 р.;

- акт ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у
Сумській області про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Макрос Опт" (код 37846050) з контрагентами,
з якими платником податків
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.06.2013 р. №78/2204/8 від 21.02.2014
р.

Жодних інших мотивів Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області в
основу спірних рішень не покладено.

В силу приписів ПК України акт
перевірки, складений органом державної
податкової служби України відносно
платника податків не є беззаперечним
та безумовним доказом вчинення
порушень контрагентами такого
платника, за умови доведеності
платником реальності вчинення
господарської операції. При
дослідженні факту здійснення
господарської операцій оцінюватися
повинні, перш за все, відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку. З урахуванням
викладеного, суд наголошує, що з огляду
на реальний характер операції, за
наслідком виконання якої позивачем був
сформований оспорюваний податковий
кредит, порушення контрагентами правил
здійснення податкової дисципліни та
господарської діяльності (як-от
відсутність за місцем реєстрації,
несплата податків та зборів у
необхідному розмірі тощо) не може бути
підставою для позбавлення платника
(позивача у справі) права на отримання
податкової вигоди за умови відсутності
доказів недобросовісності такого
платника.

Суд також зазначає, що в силу положень
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» позивач та його
контрагенти є окремими суб'єктами
права зі статусом юридичної особи, а
відтак за змістом Податкового кодексу
України позивач та контрагенти
позивача є окремими платниками податку
на додану вартість. За таких обставин,
межі юридичної відповідальності
кожного платника ПДВ, яка (слід
розуміти - відповідальність)
відповідно до ст.61 Конституції України
має індивідуальний характер,
поширюються на діяння, що визнаються
законом протиправними та були вчинені
саме цим платником. Притягнення
суб'єкта права до юридичної
відповідальності за діяння, що було
вчинено іншою особою, згідно з законом
є неможливим.

Слушність наведеного висновку
окружного адміністративного суду
підтверджується правозастосовною
практикою Європейського Суду з прав
людини (рішення від 22.01.2009 р. у справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №
3991/03), а також правозастосовчою
практикою Верховного Суду України
(постанова від 09.09.2008р. у справі
№21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі
№21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі
за позовом ЗАТ "Мукачівський
лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, постанова від
31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма
"ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень), врахування якої
при відправленні правосуддя є
обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС
України.

У зв'язку з викладеним, суд зазначає, що
згідно з п. 44.1. ст.41 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Суд зазначає, що належними та
допустимими в розумінні ст.124
Конституції України, ст. 70 КАС України
доказами факту вчинення платником
податків нікчемного правочину або
факту відображення в обліку показників
господарських операцій, які в
дійсності не відбулись, можуть бути або
обвинувальний вирок суду по
кримінальній справі (бо діяння
платника податків по протиправному
заволодінню майном іншої особи або
ухиленню від сплати податків, тобто
вчинення нікчемного правочину, є
об'єктивною стороною злочинів,
передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК
України), або рішення суду у справі про
стягнення одержаного за нікчемним
правочином (бо наслідком вчинення
платником податків нікчемного
правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250
Господарського кодексу України є
застосування конфіскаційного заходу у
вигляді стягнення одержаного за
нікчемним правочином), або рішення суду
про визнання правочину недійсним (бо
відповідно до ч.3 ст. 228 Цивільного
кодексу України вчинення платником
податків правочину, котрий суперечить
інтересам держави і суспільства, є
підставою для звернення до суду з
вимогою про визнання такого правочину
недійсним).

Проте, у ході розгляду справи
відповідачем не подано до суду жодних
доказів порушення кримінальної справи
відносно посадових (службових) осіб
платника податків або за викладеними в
акті фактами діяльності платника
податків, наявності обвинувального
вироку суду, рішення суду про стягнення
одержаного за нікчемним правочином,
наявності рішення суду про визнання
правочину недійсним.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198. Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

За змістом п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.4. ст.198 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, позивач та його контрагенти
належним чином оформили договірні
правовідносини та на виконання вимог
податкового законодавства оформили
первинні документи податкової та
бухгалтерської звітності.

Слід звернути увагу на те, що
зауваження щодо форми та змісту
наданих податкових накладних з боку
органу державної податкової служби в
акті перевірки відсутні.

Таким чином, позивачем виконані всі
умови для формування податкового
кредиту по господарським операціям,
при цьому, контрагенти позивача були
офіційно зареєстровані платниками ПДВ
на час здійснення господарських
операцій та мали право складання
податкових накладних. Суд звертає
увагу на те, що податкові накладні
відповідають вимогам закріпленими в
ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134
Податкового Кодексу України об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. 138.8, п. 138.6 ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну). Собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу.

З матеріалів справи встановлено, що
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку позивача, які
надані ним в підтвердження формування
валових витрат відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», виписані підприємствами, які
станом на момент виникнення спірних
правовідносин були платниками податку
на прибуток, що не заперечується
відповідачем, під час здійснення
господарських операцій перебували на
обліку в органах державної податкової
служби.

Доказів зворотнього судовим розглядом
справи не встановлено і актом
перевірки не заперечуються та не
спростовано.

Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування валових витрат від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету. Питання формування валових
витрат поширюється тільки на окремо
взятого платника податків і не ставить
цей факт у залежність від розрахунку з
бюджетом третіх осіб.

В даному випадку виконання угод між
позивачем та його контрагентами
підтверджується первинними
документами які містяться в матеріалах
справи, отже, суд робить висновок, що
витрати з придбання товарів та послуг у
ТОВ "Маркет-Інвест", ТОВ
«ГрадБудСервіс», ТОВ "Спец Пром Лайн",
ТОВ «Інкомпліт компані», ТОВ «Вега Опт
Трейд», ТОВ "БенестТрейд Груп", ТОВ
"Макрос Опт", ТОВ ТД "Акадія", ТОВ "Навлон"
вірно віднесені позивачем до валових
витрат.

Відповідно до п.180.1 ст.180 Податкового
кодексу України, для цілей
оподаткування платником податку є
будь-яка особа, що провадить або планує
провадити господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу.

Виходячи з приписів Податкового
кодексу України відповідальність за
порушення вимог чинного законодавства
несе саме платник податку.

Таким чином, відповідач фактично
застосував до позивача негативні
наслідки, які є результатом дій
(бездіяльності) інших юридичних осіб.

Щодо позовних вимог про скасування
вимоги № Ф- від 01.08.2014 року про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6776,15 грн.
та Рішення № від 29.08.2014 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в сумі 338,31 грн., винесених
Харківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України №
2464 "Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Пунктом 2 частини першої ст. 7 Закону №
2464 визначено, що єдиний внесок для
платників, зазначених, зокрема, у п. 4
частини 1 ст. 4 Закону № 2464
нараховується на суму доходу
(прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток). Нарахування єдиного
внеску здійснюється в межах
максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої Законом № 2464 (частина
третя ст. 7 Закону № 2464). Отже, базою
нарахування єдиного внеску для
фізичних осіб-підприємців, які обрали
загальну систему оподаткування є сума
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, але
не менше за розмір мінімального
страхового внеску за місяць, у якому
отримано дохід (прибуток) та не більше
максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої Законом № 2464.

Згідно з п. 6.3 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 року № 455, органи
доходів і зборів надсилають платникам
вимогу про сплату недоїмки в таких
випадках, якщо дані документальних
перевірок результатів діяльності
платника про суми доходу (прибутку)
фізичних осіб - підприємців чи осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
свідчать про донарахування сум єдиного
внеску органами доходів і зборів у
повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті.

Пунктом 6.4 зазначеної Інструкції
передбачено, що вимога про сплату боргу
формується на підставі актів
документальних перевірок, звітів
платника про нарахування єдиного
внеску та облікових даних з карток
особових рахунків платників.

З акту перевірки позивача вбачається,
що донарахування позивачу 6766,15 грн.
боргу зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідачем
здійснено з урахуванням суми чистого
оподатковуваного доходу за 2013 рік,
визначеного перевіряючими під час
проведення перевірки.

Враховуючи те, що суд дійшов до
висновку про правомірність віднесення
позивачем до складу витрат сум
вартості наданих контрагентами
позивача послуг та отриманих товарів
та про безпідставність збільшення
відповідачем суми грошового
зобов'язання позивача з податку на
доходи фізичних осіб, то нарахування
єдиного внеску з урахуванням суми
чистого оподатковуваного доходу за 2013
рік, визначеного перевіряючими під час
проведення перевірки, є неправомірним
та необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимога № Ф- від 01.08.2014 року про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6776,15 грн.,
і відповідно, Рішення № від 29.08.2014
року про застосування штрафних санкцій
за донарахування територіальним
органом доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в сумі 338,31 грн., є
необґрунтованими та підлягають
скасуванню.

З огляду на положення ст.71 КАС України
та беручи до уваги приписи п. 4.1 ст.4
Податкового кодексу України, котрими
встановлена презумпція правомірності
рішень платника податків, суд доходить
висновку, що поданих суб'єктом владних
повноважень доказів є явно недостатньо
для висновку про правомірність спірних
податкових повідомлень - рішень.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідачем не надано, а судом не
встановлено доказів на підтвердження
викладених в акті перевірки висновків
про порушення позивачем вимог
законодавства, чинного на час
виникнення спірних правовідносин. За
таких умов, факти, вказані в акті
перевірки №1176/20-23-17-02- щодо
порушення позивачем вимог чинного
законодавства, слід вважати
недоведеними.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень мають бути
законними та обґрунтованими,
прийнятими чи вчиненими в межах
наданих повноважень, мати під собою
конкретні об'єктивні факти, на підставі
яких його ухвалено або вчинено, а суд,
відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, перевіряє чи прийнято
такі рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це, суд дійшов до висновку,
що податкові повідомлення - рішення від
29.08.2014 р. за №, від 29.08.2014 р. за
№, вимога № Ф- від 01.08.2014 та
Рішення № від 29.08.2014 року,
винесені Харківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області підлягають
скасуванню, а позовні вимоги
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р. за
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 177177,57
грн. (сто сімдесят сім тисяч сто
сімдесят сім гривень 57 копійок), з них
за основним платежем 141742,06 грн. (сто
сорок одна тисяча сімсот сорок дві
гривні 06 копійок) та за штрафними
санкціями 35435,51 грн. (тридцять п'ять
тисяч чотириста тридцять п'ять гривень
51 копійка), винесене Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2014 р. за
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 198781,25 грн.
(сто дев'яносто вісім тисяч сімсот
вісімдесят одна гривня 25 копійок), з них
за основним платежем 159025,0 грн. (сто
п'ятдесят дев'ять тисяч двадцять п'ять
гривень 00 копійок) та за штрафними
санкціями 39756,25 грн. (тридцять дев'ять
тисяч сімсот п'ятдесят шість гривень 25
копійок), винесене Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Скасувати повністю вимогу № Ф-
від 01.08.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6776,15 грн.
(шість тисяч сімсот шістдесят шість
гривень 15 копійок), винесену
Харківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Скасувати повністю Рішення № від
29.08.2014 року про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі 338,31
грн. (триста тридцять вісім гривень 31
копійка), винесене Харківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) сплачений при
поданні позову судовий збір в розмірі
487.20 грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10
листопада 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко