Справа № 815/3737/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3737/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук
О.А.,

за участю секретаря
Васіної А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Арома
Інтер Плюс» до Державної податкової
інспекції в Приморському районі міста
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 16.06.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до
суду та просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в Приморському
районі міста Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 16.06.2014 року. В
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що підставами для донарахування
відповідачем позивачу зобов'язання з
податку на додану вартість були
наступні обставини: відсутність у
підприємства місця зберігання та
постачання товарів (робіт/послуг),
місця навантаження, розвантаження,
перевантаження, складської обробки
товарів, проте вказані обставини
спростовуються наявними і наданими під
час перевірки первинними
бухгалтерськими документами. Також
позивач зазначає, що на підтвердження
включення сум коштів до складу валових
витрат та сум ПДВ до складу податкового
кредиту у товариства з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс»
наявні необхідні документи, оформлені
відповідно до вимог ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав, просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував,
просив суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
зазначив, що в угоді, укладеній ТОВ
«Арома Інтер Плюс» з ТОВ «Аксон-Групп»
відсутні умови щодо перевезення
товару, позивачем не надано документів
підтверджуючих подальшу реалізацію
отриманого товару від ТОВ
«Аксон-Групп», а також директором ТОВ
«Арома Інтер Плюс» не було здійснено
відповідних заходів та не підтверджено
залишків запасів ТМЦ. Також
представник відповідача зазначив, що
враховуючи акт від 01.04.2014 року №
1812/15-53-22-3/38295684 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Аксон-Групп», , щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.01.2014 року по
28.02.2014 року», проведеною перевіркою
неможливо підтвердити реальність
здійснення господарських відносин
постачальника ТОВ «Аксон-Групп» на
адресу ТОВ «Арома Інтер Плюс» на
загальну суму ПДВ - 133088, 14 грн. у зв'язку
з викладеним представник відповідача
зазначив, що податкове
повідомлення-рішення № від 16.06.2014
року ДПІ в Приморському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області
прийнято правомірно.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши надані сторонами докази у
їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20
ПКУ органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку встановленому
Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПКУ,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ
визначає, що документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПКУ,
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

20.10.2010 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради проведено
державну реєстрацію юридичної особи -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс»
() (а.с. 7 том 1).

В період 12.05.2014 року по 16.05.2014 року
посадовими особами ДПІ в Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області проведено виїзну
документальну перевірку ТОВ «Арома
Інтер Плюс», код за , з
питань підтвердження взаємовідносин з
ТОВ «Аксон-Групп», код за ,
за січень 2014 року, за результатами якої
зроблено висновок про порушення ТОВ
«Арома Інтер Плюс» вимог п.п. 186.1 ст. 186,
п.п. 198.1, 198.3 ст. 198 ПКУ, в результаті чого
завищено податковий кредит з ПДВ в
січні 2014 року на суму 133088, 14 грн., що
призвело до недоотримання бюджетом
зазначеної суми ПДВ, про що складено
акт № 2794/15-53-22-3/37351793 від 23.05.2014 року (а.с.
9-18 том 1).

На підставі акту перевірки №
2794/15-53-22-3/37351793 від 23.05.2014 року ДПІ в
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 16.06.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 133088 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій на 66544 грн. (а.с. 25 том 1).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПКУ
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно до п. 198.2. ст. 198 ПКУ датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 ПКУ передбачено,
що податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 186.1. ст. 186 ПКУ
місцем постачання товарів є: а)
фактичне місцезнаходження товарів на
момент їх постачання (крім випадків,
передбачених у підпунктах "б" і "в" цього
пункту); б) місце, де товари перебувають
на час початку їх перевезення або
пересилання, у разі якщо товари
перевозяться або пересилаються
продавцем, покупцем чи третьою особою;
в) місце, де провадиться складання,
монтаж чи встановлення, у разі якщо
товари складаються, монтуються або
встановлюються (з випробуванням чи без
нього) продавцем або від його імені.

Згідно до п. 198.6. ст. 198 ПКУ не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.99 року № 996-XIV на даних
бухгалтерської звітності базуються
фінансова, податкова та інші види
звітності.

Порядок створення, прийняття і
відображення у бухгалтерському обліку,
а також зберігання первинних
документів, облікових регістрів,
бухгалтерської звітності
підприємствами, їх об'єднаннями та
госпрозрахунковими організаціями
(крім банків) незалежно від форм
власності (надалі - підприємства),
установ та організацій, основна
діяльність яких фінансується за
рахунок коштів бюджету (надалі -
установи) врегульовано Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704 (далі - Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2
Положення первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення. При
реалізації товарів за готівку
допускається складання первинного
документа не рідше одного разу на день
на підставі даних касових апаратів,
чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Підпунктами 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2
Положення встановлено, що первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Залежно від
характеру операції та технології
обробки даних до первинних документів
можуть бути включені додаткові
реквізити: ідентифікаційний код
підприємства, установи з Державного
реєстру, номер документа, підстава для
здійснення операцій, дані про документ,
що засвідчує особу-одержувача тощо.
Документ має бути підписаний особисто,
а підпис може бути скріплений печаткою.
Керівник підприємства, установи
забезпечує фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій, що були проведені, у
первинних документах та виконання
всіма підрозділами, службами і
працівниками правомірних вимог
головного бухгалтера щодо порядку
оформлення та подання для обліку
відомостей і документів. Керівником
підприємства, установи затверджується
перелік осіб, які мають право давати
дозвіл (підписувати первинні
документи) на здійснення господарської
операції, пов'язаної з відпуском
(витрачанням) грошових коштів і
документів, товарно-матеріальних
цінностей, нематеріальних активів та
іншого майна. Кількість осіб, які мають
право підписувати документи на
здійснення операцій з видачею особливо
дефіцитних товарів і цінностей,
бланків суворої звітності, повинно
бути обмежено. Відповідальність за
несвоєчасне складання первинних
документів та недостовірність
відображених у них даних несуть особи,
які склали та підписали ці первинні
документи.

Як зазначено в акті перевірки та
встановлено в судовому засіданні,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс»
(Покупець) з товариством з обмеженою
відповідальністю «Аксон-Групп»
(Постачальник) укладено договір
поставки товару від 01.06.2013 року № 13906,
відповідно до якого Постачальник
зобов'язується регулярно, протягом
строку дії договору та у відповідності
до замовлень Покупця, постачати
Покупцю продукцію - ефірні олії,
кераміку та супутні товари (Товар) на
умовах, передбачених положеннями
даного договору за вільними
відпускними цінами в кількості,
асортименті та в строки, узгоджені
сторонами по договору, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
отриманий Товар в строки, визначені
дійсним договором (а.с. 30-31 том 1).

На підтвердження придбання
товариством з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс» у
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аксон-Групп» Товару
в січні 2014 року позивачем надано до
суду належним чином оформлені
видаткові накладні, платіжні доручення
на часткову оплату Товару згідно
договору від 01.06.2013 року № 13906,
товарно-транспортні накладні,
податкові накладні (а.с. 33-64, 120-147 том 1).

В судовому засіданні також
встановлено, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс» за
договором № 1-12/АР оренди нежитлового
приміщення від 28.12.2013 року орендує у ФОП
ОСОБА_3 нежиле приміщення № 4 площею 100, 2
кв. м на нежиле приміщення № 2 площею 70, 0
кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 26-29 том 1).

Згідно договору оренди
автотранспортного засобу від 27.06.2012
року товариство з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс»
орендує у громадянина ОСОБА_4
автомобіль Mersedes Benz, реєстраційний
номер НОМЕР_2 (а.с. 32 том 1).

Згідно до товарно-транспортних
накладних, наданих позивачем до суду,
перевезення Товару від товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аксон-Групп» здійснювалось ТОВ «Арома
Інтер Плюс» автомобілем НОМЕР_3 (пункт
навантаження: АДРЕСА_2, пункт
розвантаження: АДРЕСА_3).

На підставі вищевикладеного суд
вважає безпідставним посилання
представника відповідача в
обґрунтування заперечень, що у ТОВ
«Арома Інтер Плюс» відсутні документи,
які б підтверджували фактичне
перевезення,
відвантаження/розвантаження товару,
отриманого від ТОВ «Аксон-Групп», а
також, що у ТОВ «Арома Інтер Плюс»
відсутні місця для зберігання Товару,
оскільки зазначені представником
відповідача обставини спростовуються
зібраними по справі доказами.

Товар, придбаний ТОВ «Арома Інтер
Плюс» у ТОВ «Аксон-Групп» в січні 2014
року, позивачем було реалізовано
контрагентам, в тому числі ТОВ «Медичне
науково-виробниче об'єднання «Біокон»,
ТОВ «Система аптек «Крок», ПП
«Фарммедопт», ПП «Компанія «Дана, Я»,
ТОВ «Ритейл-К», ТОВ «ТД «Пірана», ТОВ
«АТБ-Маркет», ТОВ «Пілот», ТОВ «Ріфарм»,
ТОВ «Леда», ТОВ «Наталка» та іншим, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними (а.с. 2-38,
59-250 том 2, а.с. 1-205 том 3).

Крім цього, з метою реалізації
Товару позивачем контрагентам ТОВ
«Арома Інтер Плюс» (Замовник) укладено
договір № 24218 від 21.06.2012 року з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Нова пошта»
(Виконавець), відповідно до якого
Виконавець надає
транспортно-експедиторські послуги
Замовнику. Надання вказаних послуг
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
(а.с. 206-226 том 1).

На підставі вищевикладеного суд
дійшов до висновку, що посилання
представника відповідача в
обґрунтування заперечень на
відсутність у позивача документів
підтверджуючих подальшу реалізацію
отриманого товару від ТОВ
«Аксон-Групп» є безпідставними та
спростовуються зібраними по справі
доказами.

Крім цього, в судовому засіданні
встановлено, що Товар, придбаний ТОВ
«Арома Інтер Плюс» у ТОВ «Аксон-Групп»,
приймався та зберігався в приміщеннях,
які орендуються ТОВ «Арома Інтер Плюс»
за договором № 1-12/АР оренди
нежитлового приміщення від 28.12.2013 року,
що підтверджується
оборотно-сальдовими відомостями по
рахунку 281, місця зберігання ТМЦ (а.с.
72-116 том 1, а.с. 233-235 том 3).

Згідно до заяви від 25.09.2014 року,
наданої Генеральним директором ТОВ
«Арома Інтер Плюс», товари придбані за
січень 2014 року у контрагента ТОВ
«Аксон-Групп» повністю реалізовано
третім особам, у зв'язку з чим станом на
22.09.2014 року товари, придбані у ТОВ
«Аксон-Групп» на складі ТОВ «Арома
Інтер Плюс» відсутні (а.с. 45 том 2).

Відповідно до відомостей
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631 за 01.02.2014 року - 31.03.2014 року ТОВ
«Арома Інтер Плюс» сплачено вартість
Товару, отриманого від ТОВ
«Аксон-Групп» (а.с. 233-235 том 3).

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що у ДПІ в Приморському районі
міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області були відсутні підстави для
висновків, що в порушення вимог п.п. 186.1
ст. 186, п.п. 198.1, 198.3 ст. 198 ПКУ, ТОВ «Арома
Інтер Плюс» завищено податковий кредит
з ПДВ в січні 2014 року на суму 133088, 14 грн.,
що призвело до недоотримання бюджетом
зазначеної суми ПДВ, оскільки судом
встановлено, що господарські відносини
ТОВ «Арома Інтер Плюс» з ТОВ
«Аксон-Групп» в січні 2014 року
підтверджуються належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами та іншими
документами, які були досліджені судом
в під час розгляду справи.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що товари, придбані у ТОВ
«Аксон-Групп», станом на 22.09.2014 року на
складі ТОВ «Арома Інтер Плюс» відсутні,
оскільки повністю реалізовані третім
особам, що підтверджується зібраними
по справі доказами, суд вважає, що
непроведення позивачем вибіркової
інвентаризації наявності товару,
отриманого від ТОВ «Аксон-Групп», не
спростовує встановлених в судовому
засіданні обставин, що господарські
відносини ТОВ «Арома Інтер Плюс» з ТОВ
«Аксон-Групп» в січні 2014 року
підтверджуються належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами та іншими
документами.

Крім цього, в акті перевірки не
спростовується факт того, що суми
податку на додану вартість включені
ТОВ «Арома Інтер Плюс» до складу
податкового кредиту відповідних
податкових періодів, відображені у
реєстрах отриманих податкових
накладних, та відповідають даним
податкових декларацій з податку на
додану вартість, а, отже, позивачем до
податкового кредиту були віднесені
лише витрати по сплаті податку, які
підтверджені податковими накладними,
що також підтверджується реєстром
виданих та отриманих податкових
накладних (а.с. 187-205 том 1).

Посилання відповідача в акті
перевірки в обґрунтування висновків
про порушення позивачем податкового
законодавства, на інформацію,
викладену в акті від 01.04.2014 року №
1812/15-53-22-3/38295684 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Аксон-Групп», , щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.01.2014 року по
28.02.2014 року», суд вважає
необґрунтованими, оскільки ці
обставини стосуються не позивача, а
його контрагента, та як встановлено
судом, згідно відомостей, що містяться
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
станом на січень 2014 року ТОВ
«Аксон-Групп» зареєстровано в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Крім цього, жодною нормою діючого
законодавства не передбачено обов`язку
платника податків контролювати сплату
своїм контрагентом до бюджету податків
та ведення ними бухгалтерського та
податкового обліку. Контроль за
дотриманням платниками податків
податкового законодавства та
своєчасну сплату ними податків
здійснює податкова служба.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов до висновку, що податкове
повідомлення-рішення № від 16.06.2014
року прийнято Державною податковою
інспекцією в Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області необґрунтовано та
без урахування всіх обставин, що мали
значення для його прийняття.

Відповідно до частини 3 статті 2
КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог, на
підставі наданих сторонами доказів, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд дійшов до
висновку, що адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс» є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно до платіжного доручення № 738 від
24.06.2014 року позивачем сплачено судовий
збір за подання до адміністративного
суду даної позовної заяви в розмірі 399,
27 грн.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 1
ст. 94 КАС України суд дійшов до
висновку, що слід стягнути з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби в Одеській області на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арома Інтер Плюс»
() судовий збір в розмірі
399, 27 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Приморському районі міста Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № від 16.06.2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби в Одеській
області на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Арома
Інтер Плюс» () судовий
збір в розмірі 399, 27 грн..

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд у строки та в
порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови складено
та підписано 10 листопада 2014 року.

Суддя
/підпис/ О.А.
Левчук