Справа № 357/12094/14-а
Суддя: Гапоненко А. П.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Гапоненко
А. П. ,

при секретарі - Миронова Н. В.,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Біла
Церква Київської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.08.2014 року звернувся з даним
адміністративним позовом до
Білоцерківського міськрайонного суду
посилаючись на те, що 26 березня 2014 року
він після досягнення 50 річного віку
звернувся до Управління Пенсійного
Фонду України у м. Білій Церкві
Київської області із заявою, в якій
просив призначити йому пенсію за віком,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у 1986 році, згідно із
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та подав необхідні
документи. В липні місяці 2014 року
позивач отримав рішення від УПФУ м.
Біла Церква №10916/03 від 25.06.2014р., згідно
якого йому було відмовлено у
призначенні пенсії за віком із
зниженням пенсійного віку посилаючись
на те, що у нього відсутні документи,
які б могли підтвердити факт виконання
ним робіт по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС. Не погоджуюсь з
рішенням відповідача він звернувся до
суду за захистом своїх прав з даним
адміністративним позовом, яким просить
суд визнати неправомірним рішення
Управління Пенсійного Фонду України у
місті Білій Церкві Київської області №
10916 від 26.06.2014 року щодо відмови йому у
призначенні пенсії та зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України у
місті Білій Церкві Київської області
призначити з 26.03.2014 року пільгову
пенсію зі зменшенням пенсійного віку
на 10 років відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, пославшись на обставини та
підстави, викладені у позовній заяві,
просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, надав суду письмові
заперечення на позов в яких зазначив,
що позивач дійсно звернувся до УПФУ у м.
Біла Церква про призначення пенсії за
віком із зменшенням пенсійного віку на
10 років відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Позивачу у
призначені пенсії відмовлено у зв'язку
з тим, що він не надав підтверджуючих
документів про його участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році, оскільки при проведені
перевірки встановлено, що первинних
документів, підтверджуючих роботу по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в 1986 році на гр.
ОСОБА_1 в ТДВ «Райсільгосптехніка» не
збереглося, тому просить суд у
задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, вивчивши матеріали
справи, дослідивши наявні в ній докази
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у
1986 році, отримав в установленому
законом порядку відповідне
посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.02.1993
року, яке було перереєстровано, має
статус учасника ліквідації аварії на
ЧАЕС, отримує відповідні соціальні
пільги, перебуває на обліку в
управлінні соціального захисту
населення, що підтверджується копіє
посвідчення, довідкою, копією трудової
книжки ( а.с. 3-6, 22).

У відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
проводиться визначення категорій осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, для
встановлення пільг і компенсацій,
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження: - з моменту аварії до 1
липня 1986 року - незалежно від кількості
робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів.

Згідно наданої суду довідки № 13 ТДВ
«Райсільгосптехніка» від 13.02.2014 року
позивач приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС з 03.05. по 05.05.1986
року.

Відповідно до ст.15 зазначеного Закону
підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами. Видача довідок про період
роботи по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями.

При цьому суд враховує, що за
відсутністю необхідних документів на
час надання позивачу статусу учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, він не
отримав би відповідне посвідчення та
відповідний статус. Відсутність на
даний час відповідних первинних
документів не є підставою для відмови у
призначені позивачу пенсії, оскільки з
часу аварії на ЧАЕС пройшло майже 30
років.

Відповідно до ст.55 Закону особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій. Учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії до 1 липня 1986 року, до
яких відноситься позивач, незалежно
від кількості робочих днів - 10 років.

Судом достовірно встановлено, що
позивач являється учасником
ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році і
відповідно з досягненням 50 річного
віку отримав право на призначення
пенсії, тому позовні вимоги слід
задовольнити.

Враховуючи викладені обставини суд
вважає, що рішення відповідача № 10916/03
від 25.06.2014 року щодо відмови позивачу у
призначенні йому пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» слід
визнати незаконним та зобов'язати
відповідача призначити пенсію
позивачу після досягнення ним
пенсійного віку, тобто з 26.03.2014 року

Згідно ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позивач у судовому засіданні довів
законність і обгурнтованість своїх
позовних вимог, тому позов слід
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 19, 113 Конституції
України, ст.ст.14,15,55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 6,9,17,
158-163, 167,185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення
Управління Пенсійного Фонду України у
місті Білій Церкві Київської області №
10916 від 26.06.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 у
призначенні пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у місті Білій Церкві
Київської області призначити ОСОБА_1 з
26.03.2014 року пільгову пенсію зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Повний текст постанови виготовлено
03.11.2014 року.

Суддя А. П. Гапоненко