Справа № 803/2159/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Справа № 803/2159/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак
Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ледвовка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про визнання
протиправними та скасування постанов,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції (далі - перший ВДВС Луцького
МУЮ) про визнання протиправною та
скасування постанови від 9 жовтня 2013
року ВП №40151289 про відкриття
виконавчого провадження; визнання
протиправною та скасування постанови
від 17 вересня 2014 року ВП №40151289 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
зобов'язання звільнити з під арешту все
рухоме майно ОСОБА_1, накладеного
постановою від 17 вересня 2014 року ВП
№40151289 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, шляхом подання першим ВДВС
Луцького МУЮ до органу державної
реєстрації заяви про припинення
обтяжень в Державному реєстрі речових
прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем постанови від 9 жовтня 2013
року ВП №40151289 про відкриття
виконавчого провадження та від 17
вересня 2014 року ВП №40151289 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження винесені з
порушенням вимог статті 19 Конституції
України, статтей 6, 18, 22, 24, 25, 26, 31, 57
Закону України «Про виконавче
провадження».

Зокрема, стягувачем відділом Державної
автомобільної інспекції Луцького
міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області (далі - ВДАІ
Луцького МВ УМВС України у Волинській
області) було подано першому ВДВС
Луцького МУЮ постанову в справі про
адміністративне правопорушення, якою
притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 та накладено
на нього штраф у розмірі 255 грн., поза
межами строку пред'явлення такого
документа до виконання. Також,
постановою від 17 вересня 2014 року ВП
№40151289 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
було накладено арешт на все належне
рухоме майно позивача, вартість якого
значно перевищує розмір стягнення.

Крім того, зазначає, що державним
виконавцем було порушено порядок
здійснення виконавчого провадження в
частині неналежного повідомлення
позивача про винесені ним процесуальні
документи.

Представник відповідача в поданому
письмовому поясненні від 4 листопада 2014
року №28075 пред'явленні позовні вимоги
заперечив, посилаючись на
правомірність дій і рішень
відповідача. Просив в задоволенні
позову відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених в
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позову не визнав, додатково
пояснив, що постанова від 17 вересня 2014
року ВП №40151289 про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження ним не виносилася. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
першому ВДВС Луцького МУЮ знаходиться
виконавче провадження №40151289 по
примусовому виконанню постанови №052053,
виданої 18 червня 2013 року ВДАІ Луцького
МВ УМВС України у Волинській області
про стягнення з ОСОБА_1 255 грн. штрафу, а
в разі несплати в 15-денний строк з дня
винесення постанови стягнення 510 грн.
штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV
(далі - Закон №606-XIV).

Згідно із статтею 17 Закону №606-XIV (в
редакції від 11 серпня 2013 року),
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи як
ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Частиною першою статті 6 Закону №606-XIV
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно із частиною першою статті 303
Кодексу України про адміністративні
правопорушення не підлягає виконанню
постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 22 Закону №606-XIV встановлюється
тримісячний строк пред'явлення
виконавчих документів до виконання у
справах про адміністративні
правопорушення та постанов органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення.

Статтею 24 Закону №606-XIV встановлено, що
державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову.

Стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Для інших виконавчих документів
пропущений строк поновленню не
підлягає.

Постановою старшого державного
виконавця першого ВДВС Луцького МУЮ
від 9 жовтня 2013 року відкрито виконавче
провадження №40151289 по примусовому
виконанню постанови №052053, виданої 18
червня 2013 року ВДАІ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області про
стягнення з ОСОБА_1 255 грн. штрафу, а в
разі несплати в 15-денний строк з дня
винесення постанови стягнення 510 грн.
штрафу та надано боржнику строк для
добровільного виконання сплати боргу
до 16 жовтня 2013 року.

З дослідженої в судовому засіданні
постанови від 9 жовтня 2013 року ВП №40151289
про відкриття виконавчого провадження
вбачається, що постанова про
адміністративне правопорушення за
№052053 була складена 18 червня 2013 року, а
виконавче провадження відкрито лише 9
жовтня 2013 року. Таким чином, строк
пред'явлення до виконання постанови
про адміністративне правопорушення
пропущений.

Отже, відповідачем при відкритті
виконавчого провадження порушено
норми Закону України «Про виконавче
провадження», а тому позов в частині
визнання протиправною та скасування
постанови від 9 жовтня 2013 року ВП №40151289
про відкриття виконавчого провадження
підлягає до задоволення.

З приводу позовних вимог про визнання
протиправною та скасування постанови
від 17 вересня 2014 року ВП №40151289 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та
зобов'язання звільнити з під арешту все
рухоме майно ОСОБА_1, накладеного
постановою від 17 вересня 2014 року ВП
№40151289 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, шляхом подання першим ВДВС
Луцького МУЮ до органу державної
реєстрації заяви про припинення
обтяжень в Державному реєстрі речових
прав, суд зазначає наступне.

Як вбачається із досліджених в
судовому засіданні матеріалів
виконавчого провадження та пояснень
представника відповідача, в межах
виконавчого провадження №40151289,
державним виконавцем першого ВДВС
Луцького МУЮ постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження не виносилася, будь-які
виконавчі дії стосовно опису майна
боржника і накладення на нього арешту
не здійснювалися.

Доказів вчинення першим ВДВС Луцького
МУЮ дій по опису та арешту майна, що
належить ОСОБА_1 позивачем не надано та
судом не встановлено.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про визнання протиправною та
скасування постанови від 17 вересня 2014
року ВП №40151289 про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження та зобов'язання звільнити з
під арешту все рухоме майно ОСОБА_1,
накладеного постановою від 17 вересня
2014 року ВП №40151289 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, шляхом подання першим
ВДВС Луцького МУЮ до органу державної
реєстрації заяви про припинення
обтяжень в Державному реєстрі речових
прав не підлягають до задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з
наданих суду статтею 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повноважень, адміністративний позов
підлягає до частково задоволення
шляхом прийняття постанови про
визнання протиправною та скасування
постанови першого ВДВС Луцького МУЮ
від 9 жовтня 2013 року ВП №40151289 про
відкриття виконавчого провадження, а в
задоволенні решти позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтею 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України «Про виконавче
провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції від 9 жовтня 2013 року
ВП №40151289 про відкриття виконавчого
провадження.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А.Я. Ксензюк