Справа № 822/3920/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м.
Київ К/800/3705/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_4 до Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області,
третя особа - Головне управління
Міндоходів у Хмельницькій області про
стягнення коштів,

за касаційною скаргою Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року,

встановив:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 пред'явила
позов до Славутської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області (далі - Славутська
ОДПІ) та з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог
просила стягнути з відповідача 2544,18 грн
залишку невиплаченої грошової
допомоги згідно зі статтею 9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" та 10247,65 грн
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні відповідно
до статті 117 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП).

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково:
стягнуто із Славутської ОДПІ на
користь ОСОБА_4 2544,18 грн залишку
невиплаченої грошової допомоги,
передбаченої статтею 9 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб". В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Славутська ОДПІ,
посилаючись на відсутність підстав для
компенсації позивачу сум податку з
грошової допомоги при звільненні,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Від ОСОБА_4 письмового заперечення на
касаційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що наказом Голови
комісії з проведення реорганізації ДПС
у Хмельницькій області від 06.08.2013 р. №
128-о ОСОБА_4, старшого прапорщика
податкової міліції, старшого
інспектора (з питань діловодства та
захисту інформації) відділу податкової
міліції Славутської ОДПІ, звільнено з
органів податкової міліції в запас за
підпунктом "з" пункту 63 (через
скорочення штатів) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 р. № 114. Вислуга років позивача
склала 10 років 07 місяців 19 днів.

На дату звільнення з ОСОБА_4 проведено
розрахунок в сумі 9140,19 грн, з яких: 459,86
грн - заробітна плата; 1684,16 грн -
компенсація за невикористану
відпустку; 5803,97 грн - місячна премія;
1192,20 грн - компенсація податку на доходи
фізичних осіб, що утримуються з
грошового забезпечення.

Наказом Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області від
21.10.2013 р. № 253-о до наказу від 06.08.2013 р. №
128-о внесено пункт про виплату ОСОБА_4
одноразової грошової допомоги в
розмірі 50% місячного грошового
забезпечення за 10 повних календарних
років служби.

За вирахуванням податку на доходи
фізичних осіб в сумі 2544,18 грн позивачу
виплачено 13770,97 грн одноразової
грошової допомоги.

Порядок виплати щомісячної грошової
компенсації сум податку з доходів
фізичних осіб, що утримуються з
грошового забезпечення, грошових
винагород та інших виплат, одержаних
військовослужбовцями та особами
рядового і начальницького складу,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44 (далі
- Порядок).

Згідно з пунктом 2 Порядку грошова
компенсація виплачується громадянам
України, які відповідно до
законодавства мають статус
військовослужбовця або є особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ,
Держспецзв'язку, Державної
кримінально-виконавчої служби, ДСНС,
податкової міліції.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що
виплата грошової компенсації
здійснюється установами
(організаціями, підприємствами), що
утримують військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу, за
рахунок відповідних коштів, які є
джерелом доходів цих осіб, шляхом
рівноцінного та повного відшкодування
втрат частини грошового забезпечення,
грошових винагород та інших виплат,
одержаних у зв'язку з виконанням ними
своїх обов'язків під час проходження
служби (далі - грошове забезпечення), що
пов'язані з утриманням податку з
доходів фізичних осіб.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку виплата
грошової компенсації здійснюється
одночасно з виплатою грошового
забезпечення у розмірі суми податку з
доходів фізичних осіб, утриманого з
грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з
пунктом 168.5 статті 168 Податкового
кодексу України, відповідно до якого
суми податку на доходи фізичних осіб,
що утримуються з грошового
забезпечення, грошових винагород та
інших виплат, одержаних
військовослужбовцями, особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, Державної
кримінально-виконавчої служби України,
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України,
державної пожежної охорони, органів і
підрозділів цивільного захисту,
податкової міліції у зв'язку з
виконанням обов'язків несення служби,
спрямовуються виключно на виплату
рівноцінної та повної компенсації
втрат доходів цієї категорії громадян.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про порушення
Славутською ОДПІ свого обов'язку з
виплати позивачу грошової компенсації
в розмірі суми податку з доходів
фізичних осіб, утриманого з
одноразової грошової допомоги при
звільненні.

Доводи відповідача щодо відсутності
підстав для виплати позивачу грошової
компенсації у зв'язку з тим, що на час
виплати одноразової грошової допомоги
вона вже втратила статус особи
начальницького складу органів
податкової міліції, є безпідставними,
оскільки несвоєчасна виплата позивачу
одноразової грошової допомоги (не в
день звільнення і проведення
розрахунку) сталася з вини самого
відповідача.

Судові рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
позивачем не оскаржені, тому виходячи з
положень частини другої статті 220 КАС
України суд касаційної скарги їх не
переглядає.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.