Справа № 694/1761/14-а
Суддя: Нестерук Т. М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1761/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

05.11.2014 року
м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючої - судді Нестерук Т.М., при
секретарі Некречій Н.Я., з участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ взводу
№2 роти ДПС прапорщика Миколенка
Михайла Миколайовича, УДАІ УМВС
України в Черкаській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить
визнатипротиправною та скасувати
постанову, винесену інспектором ДПС
ВДАІ взводу №2 роти ДПС Миколенком М.М.
у справі про адміністративне
правопорушення від 15.09.2014 року серії АН1
№ 203118 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
приблизно о 08 год. 55хв. 15 вересня 2014 року
він на автомобілі «Volkswagen», державний
номер НОМЕР_1, рухався на 41 км а/д
Золотоноша-Умань, яка має три смуги для
руху в одному напрямку, у лівій крайній
смузі при вільних від транспортних
засобів правих смугах. Внаслідок цього
щодо нього було складено протокол та
винесена постанова у справі про
адміністративне правопорушення від
15.09.2014 року, згідно якої він порушив п.
11.2, 11.5 Правил дорожнього руху України,
за що передбачена відповідальність ч. 2
ст. 122 КУпАП. Вважає, що вказана
постанова не відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства,
оскільки п. п. 11.2, 11.5 ПДР не містять
прямої заборони руху у лівій смузі, а ч.
2 ст. 122 КУпАП не передбачає
відповідальності за рух у лівій полосі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
позов та просив його задовольнити.
Пояснив, що дійсно рухався у крайній
лівій смузі при вільних правих,
оскільки мав намір повернути ліворуч
до магазину Черкаси Авто. В місці
повороту суцільна дорожня розмітка має
розриви та на асфальті нанесені
стрілки, що дозволяють поворот ліворуч.

Відповідач інспектор ДПС
Микленко М.М. та представник
відповідача УДАІ УМВС України в
Черкаській області в судове засідання
не з'явились. Подали до суду письмове
заперечення, в якому просили справу
розглянути без їх участі та відмовити в
задоволенні позову. Відповідачі
пояснили, що інспектори Миколенко М.М.
та Ященко А.О. під час несення служби по
маршруту патрулювання на 41 км а/д
Золотоноша-Умань звернули увагу на
автомобіль «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_1, який рухався в крайній
лівій смузі при вільних правих, на
дорозі яка має три смуги руху в одному
напрямку. Інспектори зупинили даний
автомобіль, за кермом якого був
позивач. Вони роз'яснили суть скоєного
правопорушення та склали на ОСОБА_1
адміністративний протокол за ч.2 ст.122
КУпАП, який надали позивачу. При цьому
роз'яснили права та обов'язки,
передбачені ст. 63 Конституції України,
ст. 268 КУпАП. Позивач спочатку погодився
з порушенням, однак ознайомившись з
протоколом, заперечив факт скоєння
правопорушення. Вказав, що з протоколом
не згідний, а пояснення надасть в суді
під час розгляду справи. Дане
твердження позивача не відповідає
дійсності, так як, факт порушення ПДР на
41 км а/д Золотоноша-Черкаси-Умань
підтверджено відеозаписом. Посилання
позивача на те, що він мав намір
повернути ліворуч є безпідставними,
оскільки в місці вчинення
правопорушення мається подвійна
суцільна лінія розмітки, яка забороняє
поворот. Крім того, позивач не подавав
сигнал повороту.

Враховуючи те, що сторони були належним
чином повідомлені про розгляд справи
та звернулись до суду із заявами про
розгляд справи за їх відсутності, суд
вважає за можливе розглянути справу на
підставі поданих доказів, що
відповідає вимогам ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав та
інтересів особи і цілями, на досягнення
якихспрямоване це рішення (дія); 9) з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобтопротягом розумного
строку.

Судом встановлено, що 15 вересня 2014
року інспектор ДПС ВДАІ взводу №2 роти
ДПС Миколенко М.М. склав протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 про те, що останній
15.09.2014 року о 08 год. 55 хв., керуючи
автомобілем «Volkswagen», державний номер
НОМЕР_1, на 41 км а/д Золотоноша-Умань, яка
має три смуги для руху в одному
напрямку, рухався у лівій крайній смузі
при вільних від транспортних засобів
правих смугах, чим порушив п. п. 11.2, 11.5
ПДР.

На підставі вказаного протоколу
інспектор виніс постанову від 15.09.2014
року, якою притягнув ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з вказаним
правопорушенням, позивач спочатку
зробив про це запис у протоколі, а в
позовній заяві послався на відсутність
прямої заборони щодо руху в крайній
лівій смузі. В судовому засіданні
пояснив, що завжди рухається в цій
смузі, коли має намір здійснити поворот
ліворуч до магазину Черкаси Авто. Надав
суду відеозапис з ділянки дороги, де
його зупинили працівники ДАІ, з якого
вбачається, що суцільна лінія
дорожньої розмітки має розриви, а на
дорозі нанесені стрілки, що вказують
поворот ліворуч.

Відповідно до п.11.2 ПДР України
нерейкові транспортні засоби повинні
рухатися якнайближче до правого краю
проїзної частини, крім випадків, коли
виконується випередження, об`їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. 11.5 Правил
дорожньогоруху на дорогах, які мають
дві і більше смуги для руху в одному
напрямку, виїзд на крайнюю ліву смугу
для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч, розвороту
або для зупинки чи стоянки на лівому
боці дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП
наявність адміністративного
правопорушення і винність в його
вчиненні особи та інші обставини, що
мають істотне значення для
правильності вирішення справи про
адміністративне правопорушення,
підлягають доказуванню передбаченим
законом способами, оцінка відповідних
доказів має ґрунтуватись на
всебічному, повному і об'єктивному
досліджені всіх обставин у їх
сукупності та на законі. При розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, поряд з іншим, підлягає
з'ясовуванню, чи було вчинене
адміністративне правопорушення і чи
винна дана особа у його вчиненні та чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, постанова у справі
повинна бути законною та
обґрунтованою.

У доданому до постанови протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 № 807900 від 15.09.2014 року інспектором
ДПС ВДАІ не було зазначено, як було
виявлене правопорушення та якими
доказами підтверджується факт
порушення ПДР України водієм ОСОБА_1

Оскільки ОСОБА_1 в протоколі про
адміністративне правопорушення
вказав, що не згодний з порушенням, то
перед винесенням постанови суб'єкт
владних повноважень мав би,
використовуючи свої повноваження,
зібрати докази, які б підтверджували
наявність складу правопорушення, вини
позивача та спростовувати його
свідчення, але таких доказів ні
протокол ні постанова не містить.

Наданий відповідачем диск з
відеозаписом суд вважає неналежним
доказом, оскільки відеозапис на ньому
починається з 09 год. 00 хв., а
правопорушення згідно даних протоколу
було скоєно о 08 год. 55 хв.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем, на якого
законом покладено обов'язок доведення
правомірності своїх дій, не надано суду
яких-небудь належних доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив
правопорушення та підлягає
притягненню до адміністративної
відповідальності, його дії слід
визнати протиправними, а постанову про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
скасувати.

Разом з тим, вимога позивача стосовно
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення
задоволенню не підлягає, оскільки
зазначене питання не відноситься до
компетенції місцевого загального суду
як адміністративного під час розгляду
адміністративних справ з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

На підставі ст. 94 КАС України з
Державного бюджету України на користь
позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути
сплачений ним судовий збір в розмірі 73
грн. 08 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 8, 11, 71, 90, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС
України, ст. 122, 251, 287, 288 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС
ВДАІ взводу №2 роти ДПС прапорщика
Миколенка Михайла Миколайовича,
Управління ДАІ УМВС України в
Черкаській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспектора ДПС ВДАІ взводу
№2 роти ДПС Миколенка М.М. у справі про
адміністративне правопорушення від
15.09.2014 року серії АН1 № 203118 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користьпозивачаОСОБА_1 понесені ним
судовівитрати, а самесудовийзбір в
сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Т.М. Нестерук