Справа № 806/3623/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" листопада 2014 р.
Справа № 806/3623/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства " Баранівське
лісомисливське господарство" на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" вересня
2014 р. у справі за позовом Державного
підприємства " Баранівське
лісомисливське господарство" до
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області про визнання
неправомірним та скасуваання п.8 вимоги
,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Баранівське
лісомисливське господарство"
звернулося до суду з позовом у якому
просило визнати незаконним пункт 8
вимоги Державної фінансової інспекції
в Житомирській області №19-17/343 від
08.12.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що висновок відповідача
щодо порушення позивачем вимог
господарського законодавства,
викладений в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства "Баранівське
лісомисливське господарство" № 19/09/48
від 09.11.2011 року про придбання ДП
"Баранівське лісомисливське
господарство" символіки у ТОВ "О.П.С." у
кількості 155 одиниць на суму 68124 грн. із
завищенням ціни на 33638,49 грн., зроблений
з перевищенням повноважень. Зазначає,
що придбання символіки у ТОВ "О.П.С."
проведено ДП "Баранівське
лісомисливське господарство"
відповідно до умов договору на
поставку товару №341 від 11.05.2011 року по
видатковій накладній № 008101 від 22.06.2011
року, в якій зазначено кількість і ціна
придбаних товарів. Укладання
вказаного договору не суперечить
вимогам цивільного, господарського чи
будь якого іншого законодавства. За
таких обставин у відповідача відсутні
підстави вважати, що договір № 341 від
11.05.2011 року не відповідає вимогам
чинного законодавства.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Державне підприємство
"Баранівське лісомисливське
господарство" подало апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року скасувати та постановити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
п.2.13 Плану контрольно-ревізійної
роботи ГоловКРУ України на III квартал
2011 року та на підставі направлень на
проведення ревізії від 05.09.2011 №845 та
від 30.09.2011 року № 921 головним
контролером-ревізором КРВ в
Чуднівському районі Лисак С.М.
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства "Баранівське
лісомисливське господарство" за період
з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2011 року.

За результатами ревізії складено акт №
19-09/48 від 09 листопада 2011 року (далі - акт
ревізії).

Відповідно до акту ревізії, проведеною
перевіркою стану виконання
господарських угод встановлено, що
договір № 341 від 11.05.2011 року, укладений
між ДП "Баранівське лісомисливське
господарство" та ТОВ "О.П.С." про продаж і
доставку покупцю державної символіки,
укладений з порушенням вимог
Господарського кодексу України, так як
не містить істотних умови, таких як
найменування та ціна господарського
договору. Згідно ч.2 ст. 180 ГК України при
укладанні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет договору
(найменування, номенклатуру,
асортимент, кількість продукції, та
вимоги до їх якості; ціну
господарського договору та строк дії
договору. Крім того, у договорі
відсутні умови щодо доставки
(отримання) придбаної символіки, не
визначено яким транспортом та за чий
рахунок буде здійснюватись доставка,
та чи входить вартість доставки в ціну
товару (а.с.8-9).

Висновком комплексного експертного
товаро-хімічного дослідження від
28.09.2011року №10350/11-16/10366/11-14 Київського
науково-дослідного - інституту судових
експертиз Міністерства Юстиції
України з питання порівняння вартості
придбаної державної символіки із
ринковими цінами встановлено факт
придбання ДП "Баранівське
лісомисливське господарство"
державної символіки за завищеними
цінами у порівнянні зі звичайними
цінами на аналогічний товар (а.с.61-68).

Загальна різниця у вартості закупівлі
символіки у ТОВ "О.П.С." складає 33638,49 грн.
Внаслідок допущеного порушення ДП
"Баранівське лісомисливське
господарство" завдало матеріальної
шкоди (збитків) державі на суму 33638,48
грн.

За результатами розгляду акту ревізії
начальником контрольно-ревізійного
відділу у Чуднівському районі
направлено директору Державного
підприємства "Баранівське
лісомисливське господарство"
Остудімову А.О. вимогу про усунення
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Баранівське
лісомисливське господарство" за період
з 01.01.2009 року по 01.09.2011 року № 19-17/343 від 8
грудня 2011 року.

Як слідує з матеріалів справи, у пункті
8 вказаної вимоги зазначено: "Ревізією
встановлено, що в порушення ст. 180 ч. 2
Господарського кодексу України,
проведено придбання в ТОВ "О.П.С."
символіки (герби та фото президента) за
завищеними цінами, внаслідок чого
підприємству завдано збитків на
загальну суму 33638,49 грн. В зв'язку з чим,
забезпечити відшкодування коштів в
сумі 33638,49 грн. за рахунок осіб, винних у
придбанні символіки за завищеними
цінами".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
факт придбання ДП "Баранівське
лісомисливське господарство"
символіки у ТОВ "О.П.С." із завищенням
ціни на 33638,49 грн. підтверджений
належними доказами, при пред"явлені
вимоги про усунення порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
позивача від 08.12.2011року № 19-17/343,
відповідач діяв на підставі та в межах
наданих чинним законодавством
повноважень.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, виходячи з
наступного

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що статус державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначає Закон України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" № 2939-XII від 26.01.1993 року (чинний
на момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Частиною 2 вказаної статті Закону
передбачено, що державний фінансовий
контроль реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону,
інспектування здійснюється у формі
ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання
визначає Порядок проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 550 від
20.04.2006 року (далі - Порядок).

Матеріалами справи підтверджуються, що
11 травня 2011 року між ДП "Баранівське
лісомисливське господарство"
(покупець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "О.П.С." (постачальник)
укладено договір поставки товару №
341(а.с.13-14).

Договір, укладений між позивачем та
ТОВ «О.П.С.» м. Києва, не містить
номенклатуру договору, асортимент,
кількість продукції, вимоги про якість,
ціни договору, що є порушенням вимог ч.
5 ст. 180 та ч. 2 ст. 189 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 180 Господарського
кодексу України ціна у господарському
договорі визначається в порядку,
встановленому цим Кодексом, іншими
законами, актами Кабінету Міністрів
України. За згодою сторін у
господарському договорі може бути
передбачено доплати до встановленої
ціни за продукцію (роботи, послуги)
вищої якості або виконання робіт у
скорочені строки порівняно з
нормативними.

Згідно ч. 2 ст. 189 Господарського кодексу
України ціна є істотною умовою
господарського договору. Ціна
зазначається в договорі у гривнях. Ціни
у зовнішньоекономічних договорах
(контрактах) можуть визначатися в
іноземній валюті за згодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Листом Міністерства фінансів України
№31-08410-07-27/13794 від 30.05.2011 року роз'яснено,
що рахунок фактура за своїм
призначенням не відповідає ознакам
первинного документу, оскільки ним не
фіксується будь-яка господарська
операція, розпорядження або дозвіл на
здійснення господарської операції, а
носить лише інформаційний характер.

У зв'язку з тим, що ціна у договорі не
встановлена та не може бути визначена
із його умов, керуючись ч. 4 ст. 632
Цивільного кодексу України ціна
визначається виходячи із звичайних
цін, які склалися на аналогічні товари
на момент укладання договору.

Рахунок-фактура на поставку предметів
символіки не містить застереження щодо
якості товару, не містить такі
застереження і сам договір, а
відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу
України питання обговорення якості
товару у договорах купівлі-продажу або
поставки є обов'язковим.

При цьому суд першої інстанції також
обґрунтовано виходив з того, що
відповідач у акті ревізії дійшов
висновку про придбання позивачем
державної символіки за завищеними
цінами у порівнянні зі звичайними
цінами на аналогічний товар, внаслідок
чого позивачем завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 33638,48 грн. (це
різниця між цінами закупівлі та
ринковими цінами). При цьому ним було
враховано висновок комплексного
експертного товарознавчо - хімічного
дослідження №10350/11-16/10366/11-14 від 28
вересня 2011 року Київського
науково-дослідного - інституту судових
експертиз Міністерства Юстиції
України з питання порівняння вартості
придбаної державної символіки із
ринковими цінами. Відповідно до якого
ринкова ціна станом на вересень 2011 року
може складати з урахуванням ПДВ:
сувенір "Фото Президента" (22x29 см) - 56,60
грн. (фактично закуплено (18x24 см) за 150,00
грн.); сувенір "Фото Президента" (42x56 см) -
179,50 грн. (фактично закуплено (37x50 см) за
350,00 грн.); сувенір "Герб лісу" - 500,00 грн.
(фактично закуплено за 937,00 грн.);
сувенір "Герб малий" - 500,00 грн. (фактично
закуплено за 937,00 грн.).

Із копії вказаного висновку, наявної у
матеріалах справи, вбачається, що
об'єктом дослідження є сувенірна
продукція, а саме: сувенір "Фото
Президента" (22x29 см) - 1 шт., сувенір "Фото
Президента" (42x56 см) - 1 шт., сувенір "Герб
лісу" - 1 шт., сувенір "Герб малий" -1 шт.

Відповідно до п. 2 висновків вказаного
висновку ринкова вартість сувенірної
продукції станом на вересень 2011 року
може складати з урахуванням ПДВ:
сувенір "Фото Президента" (22x29 см) - 56,60
грн.; сувенір "Фото Президента" (42x56 см) -
179,50 грн.; сувенір "Герб лісу" - 500,00 грн.;
сувенір "Герб малий" - 500,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що факт придбання ДП
"Баранівське лісомисливське
господарство" символіки у ТОВ "О.П.С."
із завищенням ціни на 33638,49 грн.
підтверджений належними доказами.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відмову у задоволенні позову.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства " Баранівське
лісомисливське господарство" залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "02" вересня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "06" листопада 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Державне підприємство "
Баранівське лісомисливське
господарство" вул.Лісництво,
6,с.Зеремля,Баранівський район,
Житомирська область,12732

3- відповідачу: Державна фінансова
інспекція в Житомирській області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

- ,