Справа № 826/12031/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року письмове
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого -
судді Арсірія Р.О., у порядку
письмового провадження вирішив справу
до реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управляння
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управляння
третя особа ОСОБА_2,
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
Позивач 14.08.2014 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просив :
- зобов'язати реєстрацій службу ГУЮ у м.
Києві зареєструвати припинення запису
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно від 29.03.2013 про
реєстрацію за ОСОБА_2 права власності
на гаражний бокс НОМЕР_2, що
розташований в ГБК «Мостовик» по пр.
Московському, буд. 30 у м. Києві;
припинення арештів в Державному
реєстрі прав на нерухоме майно на
гаражний бокс НОМЕР_2, що розташований в
ГБК «Мостовик» по пр. Московському, буд.
30 у м. Києві, право власності за ОСОБА_3
на гаражний бокс НОМЕР_2, що
розташований в ГБК «Мостовик» по пр.
Московському, буд. 30 у м. Києві.
У процесі розгляду справи, 07.10.2014
позовні вимоги були уточнені
позивачем, а саме, просив суд:
- зобов'язати реєстраційну службу ГУЮ у
м. Києві скасувати запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
від 29.03.2013 про реєстрацію за ОСОБА_2
права власності на гаражний бокс
НОМЕР_2, що розташований в ГБК
«Мостовик» по пр. Московському, 30 у м.
- зобов'язати ВДВС Шевченківського РУЮ
у м. Києві винести постанову про зняття
арешту з гаражного боксу НОМЕР_2, що
розташований в ГБК «Мостовик» по пр.
Московському, 30 у м. Києві, який було
накладено постановою від 12.05.2008 АК 250839;
- зобов'язати Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна направити за
належністю до реєстраційної служби ГУЮ
у м. Києві оригінал постанови про
звільнення майна боржника з-під арешту
від 08.08.2012 (ВП № 21340242);
- зобов'язати реєстраційну службу ГУЮ у
м. Києві скасувати арешт на підставі
постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві про звільнення майна боржника
з-під арешту від 08.08.2012 на гаражний бокс
НОМЕР_2, що розташований в ГБК
«Мостовик» по пр. Московському, 30 у м.
Києві, який був накладений на підставі
постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві № 964/16 від 07.10.2010;
- зобов'язати реєстраційну службу ГУЮ у
м. Києві скасувати арешт на підставі
заяви Оболонського районного суду м.
Києва від 04.11.2013 до реєстраційної
служби ГУЮ у м. Києві про державну
реєстрацію припинення обтяження на
гаражний бокс НОМЕР_2, що розташований в
ГБК «Мостовик» по пр. Московському, 30 у
м. Києві, який був накладений на
підставі ухвали судді Оболонського
районного суду м. Києва Маринченко М.М.
(провадження №2/2605/6177/12);
- зобов'язати реєстраційну службу ГУЮ у
м. Києві зареєструвати за ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1) право власності на гаражний
бокс НОМЕР_2, що розташований в ГБК
«Мостовик» по пр. Московському, 30 у м.
Втім, ухвалою суду від 22.10.2014 судом
відмовлено у прийняті заяви про
уточнення позовних вимог у частині
вимог до Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, оскільки позивачем у
порушення норм ст. 51 КАС України,
змінено предмет позову у цій частині
після початку судового розгляду
справи.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що дії та рішення
відповідачів щодо проведення 29.03.2013
державної реєстрації прав на нерухоме
майно за ОСОБА_2, яке з належить
позивачу, а також не зняття арешту на
майно, є протиправними та порушують
права та інтереси позивача.
У судовому засіданні позивач наполягав
на задоволенні позовних вимог, свої
доводи мотивував аналогічно
викладеному у позовних вимогах з
урахуванням уточнення позовних вимог.
Просив позов задовольнити.
Представник відповідача 1 у судовому
засіданні позов не визнав, вважав його
необґрунтованим та таким, що не
підлягають задоволенню, вказав, що
державний реєстратор діяв у межах
повноважень та у законний спосіб.
Просила позов залишити без
Представники відповідачів 2, 3 до суду
не прибули, про день і час слухання
справи повідомлені належним чином.
Третя особа до суду не прибув, про день
і час розгляду справи повідомлений
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст.128 КАС України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справу у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
Позивач - фізична особа - ОСОБА_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач 1 - реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м.
Києві, є структурним підрозділом
Укрдержреєстру - головного органу у
системі центральних органів
виконавчої влади, який з 01.01.2013 реалізує
повноваження у сфері державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, визначені нормами Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» (зі змінами та доповненнями).
Відповідачі 2, 3 - відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
та відділ державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві є підрозділами
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)
відповідно до нормам Закону України
«Про виконавче провадження» та інших.
Позивачем 20.07.2012 на прилюдних торгах
було придбано майно: гаражний бокс
НОМЕР_2, що розташований в ГБК
«Мостовик» по пр. Московському, буд. 30 у
м. Києві, який належав на праві
власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності серії САА № 768198,
видане 18.03.2004 Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) на підставі наказу №
422-С/ГК від 11.03.2004 та зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
15.04.2004 і записана у реєстрову книгу за №
30.07.2014 позивач, з метою реєстрації
вказаного гаражного боксу, звернувся
до реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві
(відповідач 1 у справі) із заявою (№7582021)
про державну реєстрацію прав.
Рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_4 було прийняте
рішення № 14909095 від 04.08.2014 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на підставі того, що заявлене
право вже зареєстроване 29.03.2013 за
колишнім власником ОСОБА_2, а також за
зазначеним гаражним боксом
зареєстроване обтяження, зокрема:.

- з 12.05.2008 арешт згідно постанови
державного виконавця Шевченківського
РУЮ м. Києва серія АК 250839 від 12.05.2008 ;

- з 19.10.2013 арешт згідно постанови
державного виконавця Оболонського РУЮ
м. Києва від 07.10.2010;

- з 09.10.2012 арешт згідно ухвали судді
Оболонсткого районного суду м. Києва
від 03.10.2012 по справі № 2605/15700/12
(провадження № 2/2605/5177/12).

Позивач із рішеннями та діями
відповідачів не погоджується та
вважає, що відповідачами порушуються
його права, оскільки неправомірно було
зареєстроване права власності за
ОСОБА_2 на гаражний бокс та не знято
обтяження з об'єкту, у зв'язку із чим
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, надаючи оцінку спірним
правовідносинам вважає, що
відповідачами не доведено
правомірності своїх дій та рішень, з
огляду на наступне.

Згідно норм ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, на час виникнення спірних
правовідносин, врегульовані нормами
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» (зі змінами та
доповненнями).

Статтею 2 Закону встановлено, що
терміни вживаються у даному Законі в
такому значенні :

- державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

- Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав;

- обтяження - заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Згідно з пп.1, 2 ч.2 ст. 9 Закону, державний
реєстратор: встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
повноважень особи, яка подає документи
на державну реєстрацію прав та їх
обтяжень; відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

У відповідності до ч.1 ст.15 Закону,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Також, на час проведення реєстраційної
дії права власності, був чинним Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, зареєстрований
постоновою КМУ від 22.06.2011 за N 703.

Відповідно п.67 Порядку для проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень таких речових
прав, є: рішення суду щодо обтяження
речових прав на нерухоме майно, що
набрало законної сили; рішення
державного виконавця щодо обтяження
речових прав на нерухоме майно;
визначений законодавством документ, на
якому нотаріусом вчинено напис про
накладення заборони щодо відчуження
нерухомого майна; рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду;
договір, укладений у порядку,
встановленому законом, яким
встановлюється обтяження речових прав
на нерухоме майно, чи його дублікат;
закон, яким встановлено заборону
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; інші акти
відповідних органів державної влади та
посадових осіб згідно із законом.

Також, пп.1 п. 94 Порядку зазначено, що у
разі наявності записів про обтяження
речових прав на нерухоме майно в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, Державному
реєстрі іпотек та/або Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
державний реєстратор переносить
відповідні записи до розділу
Державного реєстру прав, відкритого на
об'єкт нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст.24 Закону, у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо, зокрема,
заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна.

Як вбачається із матеріалів справи,
документами, на підставі яких
державним реєстратором було прийняте
рішення про державну реєстрацію прав
щодо вказаного об'єкту нерухомого
майна за ОСОБА_2, є - на підставі
свідоцтва про права власності від
18.04.2004, виданого Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київська міська державна
адміністрація) та внесено запис про
погашення запису про обтяження на
підставі перенесення даних до
новоствореного розділу.

Таким чином, державної реєстрація прав
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього 29.03.2013 правонабувача
ОСОБА_2 державним реєстраторам
здійснено після проведення прилюдних
торгів 20.07.2012, переможцем яких був
позивач.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд, оцінюючи спірні дії та рішення
відповідачів, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для вчинення дії.

Згідно ч.4 ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Таким чином, оскільки на момент
проведення державної рішення від
29.03.2013, власником об'єкту нерухомого
майна був вже позивач, що підтверджує
відсутність законних підстав для
проведення державної реєстрації прав
за ОСОБА_2

З огляду на викладене вище вбачається,
що державний реєстратор, діяв у межах
повноважень, але не у спосіб, що
передбачений діючим законодавством
про реєстрацію, оскільки у нього не
було законних підставі для реєстрації
права за ОСОБА_2

Щодо способу захисту порушених прав
позивача, то суд звертає увагу на
наступне.

Із аналізу норм пп. 2.1 -2.10 п. 2 Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, зареєстрованого
Наказом Міністерства юстиції
України12.12.2011 N 3502/5, зареєстроване в
Міністерстві юстиції України12.12. 2011 за N
1429/20167, державному реєстратору не
надано право прийняття рішення про
скасування запису в Державному
реєстрі.

Отже, захист прав споживача підлягає в
скасуванні рішення про реєстрацію
права власності на гаражний бокс за
ОСОБА_2 від 29.03.213.

Також, умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені нормами Закону України «Про
виконавче провадження».

У відповідності до ст. 1 вказаного
Закону, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону регламентовані права
та обов'язки державного виконавця.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11
Закону).

Із положень п.4.5.14 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 N
512/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 за N 489/20802,
вбачається, що після реалізації
арештованого майна чи його передачі
стягувачу в рахунок погашення боргу
всі арешти та заборони з такого майна
знімаються не пізніше наступного
робочого дня після його передачі
новому власнику.

Судом встановлено, що 27.06.2013 державним
виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Ченківським О.О. 27.06.2013 було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження № 21340242 на
підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку
із направленням за належністю до ВДВС
Шевченківського району у м. Києві.

Із матеріалів справи вбачається, що
постановою державного виконавця про
звільнення майна з-під арешту від
08.08.2012, звільнено майно з-під арешту на
гаражний бокс НОМЕР_2, що розташований в
ГБК «Мостовик» по пр. Московському, буд.
30 у м. Києві, який був накладений на
підставі постанови ВДВС Оболонського
РУЮ у м. Києві № 964/16 від 07.10.2010.

Як вбачається із матеріалів справи,
08.08.2012 позивач звертався до ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва (вх. №
15294/03-04-01/2 від 08.08.2012) стосовно зняття
арешту, втім відповіді не отримав.

Також, ухвалою Оболонського районного
суду м. Києва від 03.06.2013 по справі №
2605/15700/12, яке набрало законної сили,
задоволено заяву про скасування
заходів забезпечення позову та 04.11.2013
Оболонським районним судом м. Києва до
реєстраційної служби було направлено
заяву про державну реєстрацію
припинення обтяжень гаражного боксу,
яка отримана держслужбою 08.11.2013, втім
вказане обтяження не зняте.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачами порушується права та
інтереси позивача щодо реєстрації
права власності на гаражний бокс
НОМЕР_2, що розташований в ГБК
«Мостовик» по пр. Московському, буд. 30 у
м. Києві.

Оскільки, як встановлено судом,
виконавче провадження № 21340242 було
закінчено та направлено ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві за
належністю до ВДВС Шевченківського РУЮ
у м. Києві, то для захисту порушених
прав позивача, слід зобов'язати саме
ВДВС Шевченківського району у м. Києві
зняти накладене обтяження.

Стосовно вимог позивача зобов'язання
реєстраційну службу ГУЮ у м. Києві
зареєструвати за ОСОБА_1 право
власності на гаражний бокс НОМЕР_2, що
розташований в ГБК «Мостовик» по
проспекту Московському, 30 у м. Києві, то
суд вважає доцільним зазначити
наступне.

Як вбачається зі змісту Рекомендації №
R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи
державам-членам стосовно реалізації
адміністративними органами влади
дискреційних повноважень від 11.03.1980 під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями.

Так, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Отже, процедура реєстрації прав на
нерухоме майно регламентоване нормами
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що зобов'язання відповідача
зареєструвати права власності на
гаражний бокс, буде втручанням у
дискреційні повноваження відповідача.
Оскільки законодавчо прямо
передбачені дії посадових осіб
реєстраційної служби у випадку
реєстрації прав власності, з чим суд
погодитись не може.

Таким чином, суд вважає за доцільне
частково задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат підлягає
здійсненню у відповідності до норм ст.
94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 69-71, 94, 128, 163-165, 167, 254 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1, задовольнити частково.

Скасувати рішення реєстраційної
служби Головного управління у м. Києві
від 29.03.2013 року про реєстрацію за ОСОБА_2
права власності на гаражний бокс
НОМЕР_2, що розташований в ГБК
«Мостовик» по проспекту Московському,
30 у м. Києві;

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
зняти арешт з гаражного боксу НОМЕР_2,
що розташований в ГБК «Мостовик» по пр.
Московському, 30 у м. Києві, який було
накладено постановою від 12.05.2008 року АК
250839.

Зобов'язати реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
скасувати арешт на підставі постанови
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про
звільнення майна боржника з-під арешту
від 08.08.2012 року на гаражний бокс НОМЕР_2,
що розташований в ГБК «Мостовик» по пр.
Московському, 30 у м. Києві, який був
накладений на підставі постанови ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві №964/16 від
07.10.2010 року.

Зобов'язати реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
скасувати арешт на підставі ухвали від
03.06.2013 Оболонського районного суду м.
Києва на гаражний бокс НОМЕР_2, що
розташований в ГБК «Мостовик» по пр.
Московському, 30 у м. Києві, який був
накладений на підставі ухвали
Оболонського районного суду м. Києва
від 03.10.2012 року по справі № 2605/15700/12
(провадження №2/2605/6177/12).

Судові витрати в сумі 36,54 грн. присудити
на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві та відділ
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, солідарно.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 КАС України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій