Справа № 810/5666/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5666/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року 810/5666/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Бленд» до Броварської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ Бленд» (далі – ТОВ «БМБ Бленд» або позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі – Броварська ОДПІ або відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 07.05.2014 №1329-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «БМБ Бленд» своєчасно задекларувало податкові зобов’язання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік та з податку на додану вартість за березень, квітень місяці 2014 року та сплатило самостійно обчислені суми податкових зобов’язань у строки, визначені податковим законодавством. Крім цього, позивач зазначив, що ним у квітні та травні місяцях 2014 року були подані до ПАТ «Банк Перший» платіжні доручення про сплату податкових зобов’язань з податку на додану вартість за березень, квітень місяці 2014 року. Однак, з невідомих причин, вказані кошти не були перераховані банком до бюджету.

За наведених обставин позивач вважає, що у нього відсутній податковий борг, а відтак оскаржувана податкова вимога є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, заперечення надав суду у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що оскаржуване рішення прийняте з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

У судове засідання, призначене на 03.11.2014, з’явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 03.11.2014, не з’явився.

Разом з цим, 27 жовтня 2014 року через канцелярію Київського окружного адміністративного суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності та враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги положення частин четвертої та шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

07 травня 2014 року Броварською ОДПІ було сформовано та направлено позивачеві податкову вимогу №1329-25, якою зобов’язано останнього сплатити податковий борг з податку на прибуток підприємств у розмірі 1010,83 грн. (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, вказаний податковий борг виник у зв’язку із сплатою позивачем у березні місяці 2014 року відповідно до платіжного доручення від 11.03.2014 №452 самостійно узгодженої суми грошового зобов’язання у розмірі 1096,00 грн., призначення платежу – податок на прибуток підприємств за 2013 рік, на неналежний розрахунковий рахунок.

Даний лист отримано податковим органом 21.05.2014.

Тобто, на дату прийняття оскаржуваної вимоги, а саме станом на 07.05.2014, у позивача був наявний податковий борг зі сплати податкових зобов’язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік у розмірі 1010,83 грн.

Відповідно до положень статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

А відтак, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану вимогу, станом на 07.05.2014, відповідач діяв у порядок та спосіб, що визначений чинним законодавством.

Щодо наявності правових підстав для скасування даної вимоги станом на дату розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, пояснень представників сторін, 27.05.2014 відповідачем було здійснено перерахування грошових коштів з податку на прибуток підприємств з одного бюджетного рахунку на інший, чим погашено податковий борг позивача з податку на прибуток підприємств за 2013 рік.

Однак, оскаржувана податкова вимога не була відкликана у зв’язку з наявністю у позивача податкового боргу з податку на додану вартість.

В силу положень статті 60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною, якщо: платником податків або органом стягнення; 60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; 60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такої податкової вимоги.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Водночас, відповідно до положень пункту 60.6 статті 60 Податкового кодексу України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Дані норми кореспондуються із положеннями Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576. Так, податкова вимога вважається відкликаною: у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі; з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування податкової вимоги; з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену органом доходів і зборів або судом суму податкового боргу, визначену в раніше направленій вимозі; у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі (пункт 6.1. розділу VI вказаного порядку).

Інших належних доказів щодо відсутності заборгованості або інших обставин, які зумовлюють відкликання податкової вимоги позивачем суду не надано.

А відтак, правових підстав для скасування оскаржуваної податкової вимоги саме станом на дату розгляду справи по суті заявлених позовних вимог суд не вбачає.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій та прийнятого рішення.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача.

За наведених обставин, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що податкова вимога від 07.05.2014 №1329-25 є правомірною оскільки прийнята з урахуванням вимог чинного законодавства в межах повноважень, наданих відповідачеві законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, та не може бути скасованою внаслідок існування у позивача податкового боргу на дату розгляду справи по суті.

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати (частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Із матеріалів справи, із урахуванням зазначених норм права, вбачається, що розмір судового збору, що підлягає сплаті становить 1827,00 грн.

Враховуючи наведене та ту обставину, що відповідно до платіжного доручення від 18.09.2014 позивачем сплачено частину судового збору у розмірі 182,70 грн., суд дійшов висновку, що решта суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ Бленд» (ідентифікаційний код 32277387) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Постанову виготовлено у повному обсязі та підписано 03.11.2014