Справа № 814/3360/14     
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

07.11.2014 р.
Справа № 814/3360/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.

при секретарі - Дворник Г.Г.

за участю: представників позивача -
Романів Н.В. (за довіреністю),

Владімірової В.В. (за довіреністю),

Радчича О.А. (за довіреністю),

представника відповідача -
Ковширіна М.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві справу за
поданням державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, -

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, 183-3,
п.4 ч.2 ст.256 КАС України КАС України, суд -

П О
С Т А Н О В И В:

Подання державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна -
задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД (, адреса: 54017, місто Миколаїв,
вул. Чкалова, 20), застосований рішенням
державної податкової інспекції у
Центральному районі ГУ Міндоходів у
Миколаївській області від 05.11.2014 року.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Постанову може бути оскаржено в
порядку, передбаченому статтями 1833, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.
Апеляційна
скарга подається до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
постанови у випадках, встановлених
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Г.В. Лебедєва

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2014 р.
Справа № 814/3360/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.

при секретарі - Дворник Г.Г.

за участю: представників позивача -
Романів Н.В. (за довіреністю),

Владімірової В.В. (за довіреністю),

Радчича О.А. (за довіреністю),

представника відповідача -
Ковширіна М.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві справу за
поданням державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, -

В С Т А
Н О В И В:

05.11.2014 року державна податкова
інспекція у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
звернулась до суду з поданням про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД.

В обґрунтування подання
зазначено, що у зв'язку з відмовою
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД
допустити інспекторів державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області до проведення документальної
позапланової перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю "АРТІЛЬ"
ЛТД щодо дотримання вимог валютного
законодавства при здійсненні
розрахунків за експортним контрактом
від 15.04.2013 року №62, укладеним з фірмою -
нерезидентом товариством з обмеженою
відповідальністю "Артрост" (Росія) за
період з 15.07.2014 року по 05.11.2014 року та
експортним контрактом від 14.01.2014 року
№105, укладеним з фірмою - нерезидентом
товариством з обмеженою
відповідальністю "Онлайн Доставка"
(Росія) за період з 14.01.2014 року по 05.11.2014
року, призначеної наказом начальника
державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області №1147 від 29.10.2014
року, начальником державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 05.11.2014 року прийнято рішення
про умовний адміністративний арешт
майна товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД,
обґрунтованість якого відповідно до
п.94.10 ст.94 ПК України підлягає
перевірці судом протягом 96 годин.

У судовому засіданні 07.11.2014 року
представники заявника подання
підтримали та просили задовольнити
його з наведених в поданні підстав.

Представник відповідача у
судовому засіданні подання не визнав,
надав заперечення, вказуючи на те, що в
допуску на перевірку інспекторів
державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області було відмовлено
на підставі абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПКУ,
оскільки предявлені документи були
оформлені з порушенням вимог,
встановлених цим пунктом, а саме, за
відсутності підстав для їх проведення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази, суд дійшов наступних
висновків.

Як вбачається з матеріалів
справи, товариство з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД взято на
облік державною податковою інспекцією
у Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області як платник
податків 25.09.1994 року за №14030673.

Наказом державною податковою
інспекцією у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
29.10.2014 року №1147 на підставі пп. 78.1.11 п.78.1
ст.78 ПК України призначено проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД () щодо дотримання вимог
валютного законодавства при
здійсненні розрахунків за експортним
контрактом від 15.04.2013 року №62,
укладеним з фірмою - нерезидентом
товариством з обмеженою
відповідальністю "Артрост" (Росія) за
період з 15.07.2014 року по 05.11.2014 року та
експортним контрактом від 14.01.2014 року
№105, укладеним з фірмою - нерезидентом
товариством з обмеженою
відповідальністю "Онлайн Доставка"
(Росія) за період з 14.01.2014 року по 05.11.2014
року.

На підставі вищенаведеного
наказу та відповідно до направлень на
перевірку від 30.10.2014 року №788/14-03-22-05,
головний державний ревізор - інспектор
відділу валютного та митного аудиту
управління податкового та митного
аудиту Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
здійснив вихід на місце знаходження
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД (), за адресою: 54017, місто
Миколаїв, вул. Чкалова,20.

На місці проведення перевірки,
представнику відповідача Ковширіну
М.М., що діє на підставі довіреності від
01.03.2013 року №51, виданої директором
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД Івановим
Д.С., було вручено під розписку
направлення на перевірку від 30.10.2014
№789/14-03-22-05 та копія наказу про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки від
29.10.2014 року №1147.

31.10.2014 року при виході за
фактичною адресою товариства з
обмеженою відповідальністю "АРТІЛЬ"
ЛТД для проведення документальної
позапланової виїзної перевірки згідно
Наказу №1147 від 29.10.2014 року, відповідачу
було надано запит державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області від
30.10.2014 року №5607/10/14-03-22-05-18 щодо надання
для перевірки оригіналів документів за
вищезазначеними експортними
контрактами. Представником
відповідача Ковширіним М.М, було
відмовлено головному державному
ревізору - інспектору відділу
валютного та митного аудиту управління
податкового та митного аудиту
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області у допуску до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки, щодо
дотримання вимог валютного
законодавства, про що посадовою особою
податкового органу складено акт
№143/14-03-22-05/13857386 від 31.10.2014 року.

За таких обставин, для вжиття
заходів щодо накладення
адміністративного арешту на майно
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД, 05.11.2014
року, на ім'я начальника ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів в Миколаївській області
було надане звернення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

За результатами розгляду
вказаного звернення, начальником
державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області на підставі пп.
94.2.3 п. 94.2 ст. 94 розділу II ПК України
прийнято рішення від 05.11.2014 року про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків товариства з
обмеженою відповідальністю "АРТІЛЬ"
ЛТД (), яке розміщене за
адресою: 54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20.

З огляду на те, що відповідно до
вимог п. 94.10 ст. 94 ПК України,
обґрунтованість рішення керівника
контролюючого органу (його заступника)
про накладення арешту на майно
протягом 96 годин має бути перевірена
судом, позивач звернувся до суду з
поданням.

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості рішення державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області від 05.11.2014 року про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків товариства з
обмеженою відповідальністю "АРТІЛЬ"
ЛТД (), суд виходить з
наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до підпункту 20.1.4
пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Згідно з пунктом 75.1. статті 75
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1
ст. 78 ПК України, документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин:

- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;

- виявлено недостовірність даних,
що містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України,
передбачено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб органів
податкової служби до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу. Документальна
позапланова невиїзна перевірка
здійснюється у порядку, передбаченому
статтею 79 цього Кодексу (п.78.5. ст. 78 ПК
України).

Статтею 81 ПК України визначено, що
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, за наявності підстав для її
проведення та за умови пред'явлення
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної
перевірки, найменування та реквізити
суб'єкта (об'єкта), перевірка якого
проводиться (прізвище, ім'я, по батькові
фізичної особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової)
особи, яка проводитиме перевірку.

Згідно підпунктів 16.1.9 та 16.1.13
пункту 16.1 статті 16 Податкового
кодексу України, платники податків
зобов'язані не перешкоджати законній
діяльності посадової особи
контролюючого органу під час виконання
нею службових обов'язків та виконувати
законні вимоги такої посадової особи;
допускати посадових осіб
контролюючого органу під час
проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій (крім
житла громадян), що використовуються
для одержання доходів чи пов'язані з
утриманням об'єктів оподаткування, а
також для проведення перевірок з
питань обчислення і сплати податків та
зборів у випадках, встановлених цим
Кодексом.

У разі відмови платника податків
та/або посадових (службових) осіб
платника податків (його представників
або осіб, які фактично проводять
розрахункові операції) у допуску
посадових (службових) осіб органу
державної податкової служби до
проведення перевірки складається акт,
який засвідчує факт відмови.

Відповідно до п.п. 94.1 ст. 94 ПК
адміністративний арешт майна
платника податків (далі - арешт
майна) є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК
передбачено, що арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин, зокрема, якщо платник
податків відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення.

Згідно з п.94.6 ст.94 ПК України
керівник органу державної податкової
служби (його заступник) за наявності
однієї з обставин, визначених у пункті
94.2 цієї статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків.

Відповідно до 94.5 ПК України арешт
майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається
обмеження платника податків щодо
реалізації прав власності на таке
майно, який полягає в обов'язковому
попередньому отриманні дозволу
керівника відповідного органу
державної податкової служби на
здійснення платником податків
будь-якої операції з таким майном.
Зазначений дозвіл може бути виданий
керівником органу державної
податкової служби, якщо за висновком
податкового керуючого здійснення
платником податків окремої операції не
призведе до збільшення його
податкового боргу або до зменшення
ймовірності його погашення.

При цьому, пунктом 4 Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків №1398 визначено,
що обумовлене рішення керівник органу
державної податкової служби (його
заступник) приймає на підставі
звернення відповідного підрозділу,
який у межах своїх повноважень
встановлює такі обставини.

Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України
арешт на майно може бути накладено
рішенням керівника органу державної
податкової служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом. Строк,
визначений цим пунктом, не включає
добові години, що припадають на вихідні
та святкові дні.

Зазначена норма ПК України
кореспондується з п.2 ч.1 ст.183-3 КАС
відповідно до якого провадження у
справах за зверненням органів
державної податкової служби при
здійсненні ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів щодо
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків.

Необхідно звернути увагу, що при
прийнятті норми про можливість
застосування адміністративного арешту
майна платника податків зокрема в разі
недопуску такою особою працівників
податкових органів до проведення
перевірки законодавець виходив з того,
що застосування арешту є особливим
видом забезпечення повноти та
об'єктивності проведення податкової
перевірки, оскільки ухилення платника
податків від проведення перевірки може
вказувати на його бажання приховати
певні докази, що вказують на його
недобросовісність.

В свою чергу, запровадження судової
перевірки обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків вказує на
необхідність контролю за діями
податкового органу та захист прав
платника податків від можливих
зловживань з боку податкового органу.

Специфіка виконання податковими
органами своїх повноважень та
особливості ведення господарської
діяльності окремих платників податків
викликають необхідність у
оперативності застосування
адміністративного арешту майна та
перевірки його обґрунтованості.

Отже, саме з метою оперативної
перевірки наявності підстав для
застосування адміністративного арешту
і гарантування як прав та інтересів
платника податків так і належного
здійснення повноважень податковими
органами законодавцем передбачено
право податкових органів звертатись до
суду із поданням про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків. Саме
тому стаття 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює особливий, оперативний,
порядок розгляду такого подання та
імперативно приписує необхідність
негайного виконання судового рішення
за результатами такого розгляду.

При цьому перевірка обґрунтованості
накладення адміністративного арешту
передбачає встановлення судом
наявності підстав для застосування
адміністративного арешту, визначених
пунктом 94.2 статті 94 Податкового
кодексу України.
Предметом перевірки є
відповідність рішення керівника
податкового органу (його заступника)
про накладення адміністративного
арешту на майно платника податків
умовам, за яких таке рішення може бути
ухвалено.
Судом не
приймаються до уваги твердження
представника відповідача про
відсутність у податкового органу
законних підстав для проведення
перевірки, у зв'язку з чим
представником Товариства правомірно
було відмовлено від проведення такої
перевірки, а відтак застосування до
Товариства умовного арешту майна є
безпідставним.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту
20.1 статті 20 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.
Згідно п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України документальна
позапланова перевірка здійснюється у
разі виявлення недостовірності даних,
що містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту.
Аналізуючи
положення вищенаведеної правової
норми, суд приходить до висновку, що
право податкового органу на проведення
позапланової документальної перевірки
з зазначених у цьому підпункті підстав
виникає на одинадцятий день з моменту
отримання платником податку
відповідного запиту про надання
документів.
Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, на письмові запити
податкового органу від 28.08.2014 року
№4180/10/14-03-22-05-128, від 11.09.2014 року
№4389/10/14-03-22-05-18 13.07.2011 року про надання
пояснень та документального
підтвердження стосовно повноти та
достовірності відображення в
податковому обліку та звітності
взаєморозрахунків з нерезидентом за
зовнішньоекономічному контракту №62
від 15.04.2013 року, відповідачем не було
надано усіх зазначених в запитах
документів, що також не заперечується
представником відповідача.
Крім
того, на запит податкового органу від
06.10.2014 року №3618/10/14-03-22-05-18, який було
отримано відповідачем 06.10.2014 року,
відповідь була надана лише листом від
03.11.2014 року, в якому податковому органу
було відмовлено у наданні документів,
зазначених у запиті від 06.10.2014 року
№3618/10/14-03-22-05-18.
Таким чином, у податкового
органу були законні підстави для
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства, у звязку з чим останнє
неправомірно не допустило посадових
осіб ДПІ до проведення такої перевірки.
З урахуванням
викладеного, суд дійшов висновку, що
державна податкова інспекція у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївській області
обґрунтовано, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, застосовано
умовний адміністративний арешт майна
платника податків, а відтак подання
підлягає задоволенню.

Таким чином, з урахуванням
наведеного та оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази в
сукупності, суд дійшов висновку, що
подання державної податкової
інспекції у Центральному районі міста
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, 183-3, п.4 ч.2
ст.256 КАС України КАС України, суд -

П О
С Т А Н О В И В:

Подання державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна -
задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТІЛЬ" ЛТД (, адреса: 54017, місто Миколаїв,
вул. Чкалова, 20), застосований рішенням
державної податкової інспекції у
Центральному районі ГУ Міндоходів у
Миколаївській області від 05.11.2014 року.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Постанову може бути оскаржено в
порядку, передбаченому статтями 1833, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.
Апеляційна
скарга подається до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
постанови у випадках, встановлених
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 07.11.2014 року.

Суддя
Г.В. Лебедєва