Справа № 802/2155/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2155/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.

за участю секретаря судового
засідання: :Лукашик М.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3, представник на
підставі довіреності

відповідача1 - ОСОБА_4, представник на
підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
ухвалу Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області, обласної
Державної автомобільної інспекції
Вінницької області про визнання
відмови неправомірною та зобов'язання
вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області (відповідач 1),
обласної Державної автомобільної
інспекції Вінницької області
(відповідач 2) про визнання відмови
неправомірною, зобов'язання вчинити
дії.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 05.08.2014 року
позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати ухвалу суду першої
інстанції, справу направити до
Вінницького окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду. Апеляційна
скарга обґрунтована тим, що судом
першої інстанції не прийнято до уваги
те, що позивач оскаржує відмову
відповідача від 09.12.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги викладені в
апеляційній скарзі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача 1 заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач 2 у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно та належним чином.

Враховуючи те, що явка відповідача 2 не
визнавалась судом апеляційної
інстанції обов'язковою, а неявка, у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України,
не перешкоджає судовому розгляду
справи, суд апеляційної інстанції
ухвалив здійснювати розгляд за
відсутності представника відповідача2,
крім того під час підготовки справи до
апеляційного розгляду не встановлено
обставин, які потребують додаткових
пояснень.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
ухвала суду першої інстанції -
скасуванню, а справа направленню до
Вінницького окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд першої інстанції зазначив, що факт
звернення позивача до ГУ МВС України у
Вінницькій області з повторною заявою
від 24.10.2013 року про виплату компенсації
у розмірі трирічного грошового
забезпечення, з урахуванням раніше
проведених виплат, та отримання 09.12.2013
року відмови у виплаті вищезазначеної
компенсації, викладеної в листі УМВС
України у Вінницькій області №11/1093, не
свідчить про вчасність звернення
позивачем 11.06.2014 року до суду з
адміністративним позовом та не є
достатньою підставою для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними, як і не спростовує того
факту, що позивач дізнався про
порушення своїх прав та інтересів ще в
2011 році.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступні
обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Також ч. 3 цієї статті, яку суд першої
інстанції застосував до спірних
правовідносин, передбачено, що для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегією суддів встановлено, що 24.10.2013
року ОСОБА_5 звернувся до управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області із заявою про
виплату компенсації у розмірі
трирічного грошового забезпечення, з
урахуванням раніше проведених виплат,
на яку отримав відповідь 09.12.2013 року
№11/1093, якою у задоволенні його заяви
про виплату компенсації було
відмовлено.

Зазначену відмову позивач оскаржив в
судовому порядку, надіславши 09.06.2014
року позовну заяву поштовим
відправленням.

Колегія суддів погоджується та вважає
обґрунтованими доводи позивача,
зазначені в апеляційній скарзі про те,
що суд першої інстанції помилково
застосував до спірних правовідносин
положення ч. 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки, як правильно
зазначає позивач, адже він оскаржує
відмову УМВС у Вінницькій області.

Тому, на думку колегії суддів, позивач
мав право оскаржити спірну відмову
протягом загального строку звернення
до адміністративного суду,
передбаченого ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме протягом шести місяців
з дня отримання відповіді на свою
скаргу - 09.12.2013 року.

Оскільки позовну заяву позивач
надіслав до суду першої інстанції
поштовим відправленням 09.06.2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим конвертом, отже, строк
звернення до адміністративного суду з
даним позовом він не пропустив.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зауважує, що позовна заява крім
визнання неправомірною відмову УМВС
України у Вінницькій області від 09.12.2013
року №11/1093, містить також вимогу про
зобов'язання ГУМВС України у
Вінницькій області та обласне ДАІ
Вінницької області нарахувати та
виплатити позивачу одноразову грошову
допомогу.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач звернувся з позовом до
відповідача, згідно з яким ставив
вимогу про виплату одноразової
грошової допомоги. Ухвалою Вінницького
окружного адміністративного суду від
14.05.2012 року у справі №2а/0270/1797/12
(залишена без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 21.06.2012 року), такі позовні вимоги
залишені без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду. А
тому, під час вирішення питання судом
першої інстанції щодо подальшого
провадження у справі слід застосувати
положення передбачені ч. 1 ст. 157 КАС
України щодо закриття провадження у
справі, якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими сторонами.

Крім того, також під час судового
розгляду судом першої інстанції
позовної вимоги щодо неправомірної
відмови необхідно врахувати положення
ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до якої
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

А тому, оскільки доводи апеляційної
скарги позивача ґрунтуються на вимогах
законодавства та спростовують
висновки суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ухвалив оскаржуване рішення
з порушенням норм процесуального
права, а тому встановлено підстави для
його скасування, з частковим
задоволенням апеляційної скарги,
оскільки позовні вимоги в повному
обсязі під час нового розгляду не
підлягають судовому розгляду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду першої інстанції вирішив
скасувати її та направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду справи, з підстав порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 99, 157, 160, 167, 195, 196, 199, 204,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області, обласної
Державної автомобільної інспекції
Вінницької області про визнання
відмови неправомірною та зобов'язання
вчинити певні дії скасувати.

Справу направити до Вінницького
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі
06 листопада 2014 року.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.