Справа № 2-а-3129/09/0770
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 2-а-3129/09/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Куля Т.Т.

за участю:

позивача: Державне підприємство
"Рахівське лісове дослідне
господарство", представник - Левицький
А.О.;

відповідача: Державна фінансова
інспекція в Закарпатській області,
представник - Огородник О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
уточненою позовною заявою Державного
підприємства "Рахівське лісове
дослідне господарство" до Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування пункту 6 вимоги № 07-07-6-14/2615
від 11.06.2009 року "Про усунення недоліків
та порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності", -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Рахівське
лісове дослідне господарство" (далі -
позивач) звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області про визнання частково
протиправним та скасування пункту 6
вимоги № 07-07-6-14/2615 від 11.06.2009 року "Про
усунення недоліків та порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності" та
виключення з фінансових порушень суму
20561,69 грн., та визнання протиправними
дій щодо включення в акт ревізії
фактів та висновків, що є
неправомірними.

У ході судового розгляду справи
позивач змінив позовні вимоги та
просив суд визнати протиправним та
скасувати пункт 6 письмової вимогу
Контрольно-ревізійного управління в
Закарпатській області № 07-07-6-14/2615 від
11.06.09р. "Про усунення недоліків та
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності".

Позовні вимоги мотивує тим, що
вилучення земельних ділянок, щодо яких
виник спір, здійснене без порушення
вимог земельного законодавства.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав змінені позовні
вимоги та просив суд позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив суд відмовити у задоволенні
позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення сторін та оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідачем
проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності позивача за
період II півріччя 2007 року та 2008 рік. В
результаті даної перевірки виявлено
порушення, про що складено акт від 18
травня 2009 року за № 07-07/21 (витяг, а.с. 9-10).

Листом КРУ в Закарпатській області від
11 червня 2009 року за № 07-07-6-14/2615 (а.с.16-18)
направлено директору Державного
підприємства "Рахівське лісове
дослідне господарство" вимогу про
усунення недоліків та порушень,
виявлених ревізією фінансово -
господарської діяльності, в тому числі
пункту 6 вимоги, оскарження якої є
предметом даного адміністративного
позову, а саме:

- переглянути листи лісгоспу про
надання згоди на вилучення земельних
ділянок площею 5,4 га. та звернутися з
листами до Рахівської РДА щодо
відмінення рішення від 19.07.2007 року № 328,
згідно якого із постійного
користування ДП "Рахівське ДЛГ"
вилучено земельні лісові ділянки
площею 5,4 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
(в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Разом з тим, згідно з п. 3 ст. 10 Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні",
головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається право: залучати на
договірних засадах кваліфікованих
фахівців відповідних міністерств,
державних комітетів, інших органів
державної виконавчої влади, державних
фондів, підприємств, установ і
організацій для проведення
контрольних обмірів будівельних,
монтажних, ремонтних та інших робіт,
контрольних запусків сировини і
матеріалів у виробництво, контрольних
аналізів сировини, матеріалів і
готової продукції, інших перевірок з
оплатою за рахунок спеціально
передбачених на цю мету коштів.

Так, судом встановлено, що на виконання
вищевказаної вимоги Закону,
відповідачем правомірно залучено до
проведення ревізії спеціалістів
Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель в
Закарпатській області.

Як вбачається із мотивів та пояснень
представника позивача, такий звертає
увагу суду на те, що вилучення
земельних ділянок, щодо яких виник
спір, здійснено у відповідності до
вимог земельного законодавства.

У судовому засіданні з матеріалів
справи, а саме розпорядження голови
Рахівської районної державної
адміністрації від 19 липня 2007 року № 328
встановлено, що припинено право
постійного користування земельними
ділянками загальною площею 5,4 га, які
знаходяться в постійному користуванні
у ДП "Рахівське лісове дослідне
господарство", в мехаж території
Говерлянського лісництва - 0,80 га
(квартал 18, виділ 41), 0,90 га (квартал 18,
виділ 44), 0,60 га (квартал 21, виділ 19), 0,90 га
(квартал 21, виділ 17), 0,60 га (квартал 14,
виділ 12), 0,70 га (квартал 14, виділ 9), 0,90га
(квартал 23, виділ 8) (а.с. 24).

Отже, основоположними для даного спору
є визначення поняття земельної
ділянки.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 79
Земельного кодексу України земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Разом з тим, технічні вказівки
щодо визначення меж земельних ділянок
спільної та спільної часткової
власності фізичних і юридичних осіб на
забудованій території у населених
пунктах, затверджені першим
заступником Голови Держкомзему
України А.М. Третяком 18 квітня 1998 року,
які ще більше конкретизують визначення
"земельна ділянка", а саме - це ділянка
землі, на яку розповсюджуються
гомогенні права власності і яка являє
собою єдину власність, має фіксовані
межі та характеризується певним місцем
розташування, природними
властивостями, фізичними параметрами,
правовим і господарським статусом та
іншими характеристиками, які є її
суттєвими складовими. Отже, під
поняттям земельної ділянки слід
розуміти окремі об'єкти в різних
кварталах і виділах.

Як вбачається з розпорядження
голови Рахівської районної державної
адміністрації від 19 липня 2007 року № 328,
кожна земельна ділянка, право
користування на яку припинялося має
своє конкретне місце розташування і є
незалежною від інших земельних
ділянок, які вилучалися, а також
вказані земельні ділянки не є
суміжними.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 149
Земельного кодексу України (в редакції
чинній на момент вилучення земельних
ділянок) лише Кабінет Міністрів
України наділений повноваженнями щодо
вилучення земельних ділянок державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, зокрема лісів
площею понад 1 гектар для
несільськогосподарських потреб.

Однак, в даному випадку необхідно
застосовувати ч. 5 ст. 149 Земельного
кодексу України, оскільки
розпорядженням Голови Рахівської
районної державної адміністрації від 19
липня 2007 року № 328 припинено право
постійного користування не однієї
земельної ділянки площею 5,4 га, а 7
земельних ділянок загальною площею 5,4
га. Площа жодної із 7 земельних ділянок
не перевищує 1 га. і саме такими
повноваженнями наділені районні
державні адміністрації.

За таких обставин, висновки
відповідача про порушення позивачем
вимог діючого законодавства є
неправомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, з урахуванням
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що відповідачем не
доведено правомірність винесення
частини оскаржуваної вимоги належними
та допустимими доказами, тому змінений
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 160, 163, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов державного підприємства
"Рахівське лісове дослідне
господарство" до Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області -
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
пункт 6 письмової вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Закарпатській області №07-07-6-14/2615 від
11.06.2009 року "Про усунення недоліків та
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності".

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства "Рахівське лісове
дослідне господарство" (вул.
Б.Хмельницького, 3, Рахів, Закарпатська
область, 90600) витрати зі сплати судового
збору в сумі 3,40 (три гривні сорок
копійок) грн.

4. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3
КАС України 15 вересня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 17
липня 2014 року.