Справа № 398/6922/14-а
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6922/14-аПОСТАНОВА
"23" жовтня 2014 р. Олександрійський
міськрайонниий суд Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді
Ковальової О.Б., при секретарі Дудченко
О.Ю., за участю представника позивача -
довіреної особи в кандидати в народні
депутати - ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Олександрії адміністративний
позов кандидата у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі № 103 позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року ОСОБА_2 до громадської
організації «Люстраційна рада міста
про визнання протиправними дій та
заборону (припинення) розповсюдження
завідомо недостовірних та
наклепницьких відомостей про
кандидата у народні депутати України у
друкованих та електронних виданнях, -
22 жовтня 2014 року кандидат у народні
депутати України ОСОБА_2 звернувся з
позовом до суду, в якому просить:
- визнати протиправними дії
громадської організації «Люстраційна
рада міста Олександрії», які полягають
у розповсюдженні через
«Информационный бюлетень № 1
Люстрационный комитет Александрии» та
«Информационный бюлетень № 2
Люстрационный комитет Александрии»
завідомо недостовірних та
наклепницьких відомостей про
кандидата у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 103
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року
- заборонити громадській організації
«Люстраційна рада міста Олександрії»
розповсюджувати «Информационный
бюлетень №1 Люстрационный комитет
Александрии» та «Информационный
бюлетень № 2 Люстрационный комитет
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
в м.Олександрії через агітаційні
намети з написом «Люстраційна рада
міста Олександрії», що входить в межі
одномандатного виборчого округу №103,
було виявлено розповсюдження
друкованої агітаційної продукції -
«Информационный бюлетень № 1
Люстрационный комитет Александрии» та
«Информационный бюлетень № 2
Люстрационный комитет Александрии» на
сторінках яких міститься завідомо
недостовірна, наклепницька, а також
така, що принижує честь, гідність і
ділову репутацію інформація на
кандидата в народні депутати України
ОСОБА_2, а також і на сторінках інтернет
- видання громадського об'єднання
«Люстраційна рада міста Олександрії»,
де також було поширено вищевказані
інформаційні бюлетені.
Позивач вважає, що відповідачем
розповсюджено недостовірні,
наклепницькі відомості щодо нього в
вищезазначених бюлетенях та їх
поширення порушує його права та
законні інтереси як кандидата у
народні депутати України - суб'єкта
виборчого процесу, тому він звернувся
до суду із зазначеними позовними
Позивач та відповідач на розгляд
справи не явилися, про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Від відповідача
надійшла заява про відкладення
розгляду справи та додані довідки про
стан його здоров'я. Суд, з врахуванням
ч.6 ст.174 КАС України, ухвалив провести
розгляд справи у відсутність не
з'явившихся осіб, оскільки неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав, пояснивши, що згідно
повідомлення, яке він отримав від
позивача, інформацію щодо даних
бюлетенів надійшла кандидату у
народні депутати України ОСОБА_2 по
телефону. Дізнавшись про випуск одного
з бюлетеню, позивачем зразу ж було
підготовлено позов до окружного суду, а
з копії бюлетеню, вбачається, що копія
датована 17.10.2014 року. Після того, як
окружний суд виніс ухвалу та повернув
їм позов, позивач звернувся до
Олександрійського міськрайонного
суду. Представник позивача пояснив, що
інформація, яка викладена в
вищевказаних бюлетенях є неправдивою
та носить наклепницький характер, та
допускає, що можуть бути вже рішення
суду, де цей факт судом вже
встановлений, але стверджувати цього
не може. Неправдивою є інформація, яка
розміщена в бюлетені під №1
«Сравнительная характеристика
криминальных почерков двух аферистов:
ОСОБА_3 и ОСОБА_2» (на а.с.11); крім того на
а.с.15 - викладений документ, який
стосується позивача, щодо того, що на
виконанні у відділ ДВС
Олександрійського МРУЮ перебуває
зведене виконавче провадження щодо
позивача на загальну суму більше 6 млн.
грн. та інше, але доказів в спростування
цієї інформації він немає; крім того
позивач також там названий як
«шестерка» шестерьонки та газета
«Взаимопомощь» названа «карманною»
газетою. Зазначає, що якщо інформація
не підтверджена судом, то люди не мають
права її розповсюджувати. Більш
детальної інформації щодо позову він
немає, просить позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі з
підстав, які там зазначені.
Згідно з ч.2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема спори щодо
правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.
Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України
«Про друковані засоби масової
інформації преси в Україні»
діяльність друкованих засобів масової
інформації, пов'язана з передвиборною
агітацією чи політичною рекламою під
час виборчого процесу або процесу
референдуму, проводиться з урахуванням
вимог законодавства про вибори та
Правовідносини щодо проведення
виборів народних депутатів України
врегульовано Законом України «Про
вибори народних депутатів України».
З матеріалів справи вбачається, що
підставою звернення позивача до суду є
порушення його прав як кандидата в
народні депутати громадською
організацією «Люстраційна рада міста
Олександрії», які полягають у
розповсюдженні інформації через
«Информационный бюлетень №1
Люстрационный комитет Александрии» та
«Информационный бюлетень № 2
Люстрационный комитет Александрии»
шляхом поширення недостовірних та
наклепницьких відомостей про нього, як
про особу політика, а також через
Згідно ч. 1 ст.68 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
передвиборна агітація - це здійснення
будь-якої діяльності з метою
спонукання виборців голосувати за або
не голосувати за певного кандидата у
депутати або партію - суб'єкта
виборчого процесу. Передвиборна
агітація може здійснюватися в
будь-яких формах і будь-якими засобами,
що не суперечать Конституції України
Позивач посилаючись на положення норм
цивільного законодавства вказав, що
викладена у вищезазначених бюлетенях
інформація - є недостовірною та носить
наклепницький характер відносно нього,
як кандидата у народні депутати
Таким чином, предметом спору у даній
справі є визначення опублікованої
інформації як недостовірної та такою,
що носить наклепницький характер.
В статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу
політичних дебатів у засобах масової
інформації, схваленою 12 лютого 2004 року
на 872-му засіданні Комітету Міністрів
Ради Європи, указується, що оскільки
політичні діячі та посадові особи, які
обіймають публічні посади або
здійснюють публічну владу на
місцевому, регіональному,
національному чи міжнародному рівнях,
вирішили апелювати до довіри
громадськості та погодилися
«виставити» себе на публічне політичне
обговорення, то вони підлягають
ретельному громадському контролю і
потенційно можуть зазнати гострої та
сильної громадської критики у засобах
масової інформації з приводу того, як
вони виконували або виконують свої
функції. При цьому зазначені діячі та
особи не повинні мати більшого захисту
своєї репутації та інших прав
порівняно з іншими особами.
Відповідно до ст. 10 Конвенції кожен має
право на свободу вираження поглядів. Це
право включає свободу дотримуватися
своїх поглядів, одержувати і
передавати інформацію та ідеї без
втручання органів державної влади і
незалежно від кордонів. Здійснення цих
свобод, оскільки воно пов'язане з
обов'язками і відповідальністю, може
підлягати таким формальностям, умовам,
обмеженням або санкціям, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі, для захисту
репутації чи прав інших осіб, для
запобігання розголошенню
конфіденційної інформації або для
підтримання авторитету і
безсторонності суду. Статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики
Єєвропейського Суду» встановлено, що
суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
Суд звертає увагу на те, що в своїй
практиці Європейський Суд з прав
людини розрізняє факти та оціночні
судження.
Так, у рішенні у справі Lingens v. Austria,
Європейський Суд зазначив, якщо
існування фактів може бути
підтверджене, правдивість оціночних
суджень не піддається доведенню.
Вимога довести правдивість оціночних
суджень є нездійсненною і порушує
свободу висловлення думки як таку, що є
фундаментальною частиною права, яке
охороняється статтею 10 Конвенції.
Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть
висвітлених ідей та інформації, але
також і форму, в якій вони надані.
В рішеннях Європейського Суду у справі
Oberschlick v. Austria, Prager and Oberschlick v. Austria
висловлено позицію, що журналістська
свобода передбачає також використання
висловлювань, деякою мірою
перебільшених або, навіть,
При дотриманні умов § 2 статті 10
Конвенції, право вільно передавати
інформацію поширюється не лише на
"інформацію"та "ідеї", які сприймаються
сприятливо або вважаються
необразливими чи нейтральними, але й
такі, які ображають, шокують чи
викликають стурбованість. Такі є
вимоги плюралізму, толерантності і
лібералізму, без яких немає
"демократичного суспільства" (рішення у
справі Handyside v.United Kingdom).
Викладене вище відображено також і в
рішенні Європейського суду з прав
людини "Українська Прес-Група" проти
України", в якому Європейський Суд,
зокрема, зазначив, що межа допустимої
критики щодо політика, який виступає у
своїй публічній якості, є ширшою ніж
щодо приватної особи. На відміну від
останнього, перший неминуче та свідомо
відкриває кожне своє слово та вчинок
для ретельної уваги журналістів та
всього суспільства і тому має виявляти
більшу терпимість. Звичайно, право на
захист репутації поширюється і на
політиків, навіть коли вони виступають
не як політики, проте вимоги такого
захисту мають бути збалансовані з
інтересами суспільства до відкритої
дискусії з політичних питань.
Таким чином, зважаючи на те, що позивач
є публічною особою - політиком, межа
його допустимої критики є ширшої ніж
щодо приватної особи.
Суд зазначає, що згадування кандидата в
народні депутати України ОСОБА_2, в
вищевикладених бюлетенях має характер
оціночного судження та узгоджується з
вимогами плюралізму, толерантності і
лібералізму, характерними для
"демократичного суспільства".
Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в вищевказаних
бюлетенях, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою статті 277 ЦК України та
відповідним законодавством правом на
відповідь, а також на власне тлумачення
справи (стаття 37 Закону «Про пресу»,
статтю 65 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення» у тому ж
засобі масової інформації з метою
обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
Аналогічне право на відповідь
передбачене ч.13 ст. 74 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України», а тому позивач не позбавлений
можливості скористатись наданим
Законом правом та звернутись до
відповідача із вимогою про
спростування недостовірних, на його
думку, відомостей шляхом опублікування
Встановивши факт поширення у
вищевказаних бюлетенях інформації
щодо кандидата в народні депутати
України ОСОБА_2, суд застосовує до
обставин, які свідчать про оцінку
подій, ст. 30 Закону України «Про
інформацію», згідно якої ніхто не може
бути притягнутий до
відповідальності за висловлення
оціночних суджень. Оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
вживання гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
При цьому суд приймає до уваги те, що в
позові позивач не зазначив, яка
розповсюджена відносно нього
інформація є завідомо недостовірною
або носить наклепницькі відомості, а
представник позивача також не зміг її
повно донести при судовому розгляді
справи; копії бюлетенів, які надані до
суду, фактично неможливо прочитати.
Оскільки недостовірний або
наклепницький характер відомостей,
викладених в вищевказаних
інформаційних бюлетенях, належним
чином у судовому порядку не
встановлено, то й відсутнє порушення ч.
9 ст.74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України».
Твердження позивача щодо порушення
виборчого процесу, то суд зазначає, що
статтею 74 Закону України «Про вибори
народних депутатів України»
встановлені обмеження щодо ведення
передвиборної агітації, зокрема
частиною 10 передбачено, що
забороняється розповсюдження завідомо
недостовірних або наклепницьких
відомостей про партію - суб'єкта
виборчого процесу або про кандидата у
депутати, недостовірний або
наклепницький характер яких
встановлено у судовому порядку.
Так, ч. 13 зазначеної статті встановлена
заборона розповсюдження завідомо
недостовірних або наклепницьких
відомостей про партію - суб'єкта
виборчого процесу або про кандидата у
депутати, недостовірний або
наклепницький характер яких
встановлено у судовому порядку.
Дана правова норма вказує, що вимога
Закону про заборону розповсюдження
завідомо недостовірних або
наклепницьких відомостей вступає в
силу, якщо на момент розповсюдження
таких відомостей є судове рішення, що
набрало законної сили, яким
встановлені недостовірність або
наклепницьких характер відповідних
Таким чином, Закон України «Про вибори
народних депутатів України»
передбачає лише заборону
розповсюджувати недостовірну або
наклепницьку інформацію щодо якої на
час розповсюдження існує судове
рішення, яким встановлено
недостовірний або наклепницький
характер такої інформації.

Зважаючи на те, що наклепницький чи
недостовірний характер інформації про
суб'єкта виборчого процесу - кандидата
в народні депутати України -ОСОБА_2
судом не встановлено, відповідачем не
порушено п. 10 ст. 74 Закону України «Про
вибори народних депутатів України».

Керуючись ст., ст. 71, 159, 172 - 179 КАС
України, - суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В адміністративному позові кандидата
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі № 103
позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року
ОСОБА_2 до громадської організації
«Люстраційна рада міста Олександрії»
про визнання протиправними дій та
заборону (припинення) розповсюдження
завідомо недостовірних та
наклепницьких відомостей про
кандидата у народні депутати України у
друкованих та електронних виданнях -
відмовити в повному обсязі.

Судові рішення за наслідками розгляду
справ, визначених статтями 172 - 175 цього
Кодексу, можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня їх проголошення.

Суддя: