Справа № 810/3661/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3661/14
інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23.07.14р. у
справі №810/3661/14 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним скасування
рішень про застосування фінансових
санкцій

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій №000040/10-17-22-01/НОМЕР_1
від 14.05.14р.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23.07.14р.
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції безпідставно не
прийнято до уваги, що під час перевірки
було виявлено факт зберігання
алкогольних напоїв, які не марковані
марками акцизного податку у
встановленому законом розмірі (сума
податку на пляшці не відповідає сумі
сплати акцизного податку з одиниці
маркованої продукції визначеній з
урахуванням діючих на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари),
що є підставою для відповідності
відповідно до Закону.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
позивача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
проведено фактичну перевірку в
господарській одиниці позивача -
магазині за адресою: АДРЕСА_1, за
результатами якої складено акт від
22.04.14р. №292/10-36-21/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено, що напій
плодово-ягідний тихий зброджений
(стигла горобина 0,5л.) повинен
маркуватися не наявною акцизною маркою
0,25 грн, а маркою із зазначеною сумою
сплати акцизного податку у розмірі 3,464
грн, оскільки відповідно до ст.215
Податкового кодексу України даний
товар згідно з УКТ ЗЕД відноситься до
категорії товару сидр і перрі (без
додання спирту), за технологією
виробником в цей напій спирт не
додається, а утворюється внаслідок
природного бродіння вмісту соку і
відповідним чином оподатковується
ставкою акцизного податку в сумі 0,50 грн
на 1 л. Вказано, що відповідно до п.20
постанови Кабінету Міністрів України
№1251 від 27.12.2010 така продукція
вважається не маркованою.

За результатами перевірки та
встановлених порушень, відповідачем
прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій від
№000040/10-17-22-01/НОМЕР_1 від 14.05.14р., яким на
підставі абз. 11 ст. 17 Закону № 481/95-ВР
(виробництва, зберігання,
транспортування, реалізації
алкогольних напоїв без марок акцизного
податку встановленого зразка)
застосовано до позивача фінансові
санкції у розмірі 8 500 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
законодавець не покладає на суб'єктів
господарювання, які не є виробниками
алкогольних напоїв та платниками
акцизного податку, обов'язок та
контрольні функції щодо перевірки
правильності зазначених сум акцизного
податку, сплаченого за одиницю
маркованої продукції, сумі, визначеній
з урахуванням чинних на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари.
Нарахування та сплата цього податку
здійснюється виробниками алкогольних
напоїв.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Абзацом третім ч. 4 ст. 11 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №
481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР)
передбачено, що алкогольні напої та
тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством.

Такий порядок маркування алкогольних
напоїв та тютюнових виробів визначений
у Положенні про виготовлення,
зберігання, продаж марок акцизного
податку та маркування алкогольних
напоїв і тютюнових виробів,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.10 року № 1251
(далі - Положення).

Абзацами першим і другим п. 20
зазначеного Положення встановлено, що
у разі виробництва на митній території
України алкогольних напоїв і тютюнових
виробів чи ввезення таких товарів на
митну територію України покупці марок
зобов'язані забезпечити їх маркування
марками встановленого зразка у такий
спосіб, щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару.

При цьому маркування алкогольних
напоїв і тютюнових виробів
здійснюється виробниками зазначеної
продукції. Контроль за наявністю марок
на пляшках (упаковках) алкогольних
напоїв і на пачках (упаковках)
тютюнових виробів під час їх
транспортування, зберігання та продажу
здійснюють органи державної
податкової служби, а під час ввезення
таких товарів на митну територію
України - митні органи.

Ставки акцизного податку та перелік
товарів (в тому числі алкогольних
напоїв), з яких справляється податок
наведені в пп. 215.3.1 п. 215.3 ст. 215
Податкового кодексу України.

В силу норм абз. 4 цього ж пункту
Положення (а також п. 226.9 ст. 226
Податкового кодексу України)
вважаються такими, що немарковані:
алкогольні напої та тютюнові вироби з
підробленими марками; алкогольні напої
та тютюнові вироби, марковані з
порушенням вимог цього Положення,
та/або марками, що не видавалися
безпосередньо виробнику або імпортеру
зазначеної продукції; алкогольні напої
з марками, на яких зазначення суми
акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, не
відповідає сумі, визначеній з
урахуванням чинних на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари.

Згідно пп. 212.1.1 п. 212.1 ст. 212 Податкового
кодексу України (далі - України)
платником акцизного податку є особа,
яка виробляє підакцизні товари
(продукцію) на митній території
України, у тому числі з давальницької
сировини.

Датою виникнення податкових
зобов'язань щодо підакцизних товарів
(продукції), вироблених на митній
території України, є дата їх реалізації
особою, яка їх виробляє, незалежно від
цілей і напрямів подальшого
використання таких товарів (продукції),
крім випадків, зазначених у статтях 225
та 229 цього Кодексу (п. 216.1 ст. 216 ПК
України).

В силу норм п. 217.2 ст. 217 Податкового
кодексу України суми податку з
підакцизних товарів (продукції),
вироблених з давальницької сировини,
визначаються виробником
(переробником), виходячи з об'єктів
оподаткування, бази оподаткування та
ставок цього податку, що діють на дату
відвантаження готової продукції її
замовнику або за його дорученням іншій
особі.

Суми податку з алкогольних напоїв, для
виробництва яких використовується
спирт етиловий неденатурований,
сплачуються при придбанні марок
акцизного податку.

Підприємства, які виробляють вина
виноградні з додаванням спирту та
міцні, вермути, інші зброджені напої з
додаванням спирту, суміші із
зброджених напоїв з додаванням спирту,
суміші зброджених напоїв з
безалкогольними напоями з додаванням
спирту, сплачують податок при
придбанні марок акцизного податку на
суму, розраховану із ставок податку на
готову продукцію, вироблену з
виноматеріалів чи сусла, при
виробництві яких використовується
спирт етиловий.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що законодавець не покладає
на суб'єктів господарювання, які не є
виробниками алкогольних напоїв та
платниками акцизного податку,
обов'язок та контрольні функції щодо
перевірки правильності зазначених сум
акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, сумі,
визначеній з урахуванням чинних на
дату розливу продукції ставок
акцизного податку, міцності продукції
та місткості тари. Нарахування та
сплата цього податку здійснюється
виробниками алкогольних напоїв.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач придбав
напій плодово-ягідний зброджений тихий
0,5 л «Стигла горобина» в магазині
«Фоззі», що підтверджується чеком (а/10).
Позивач не є виробником такого напою ,
що не заперечується податковим
органом.

З врахуванням викладеного,
застосування до позивача штрафних
санкцій на підставі абз.11 ст. 17 Закону №
481/95-ВР є необґрунтованим.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х
В А Л И В:

апеляційну скаргу
Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23.07.14р. у
справі №810/3661/14 - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
23.07.14р. у справі №810/3661/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений:06.11.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.