Справа № 826/14092/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 доСлужби Безпеки
України провизнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
09 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Служби безпеки
- визнання протиправною бездіяльності
Служби безпеки України по ненаданню
відповіді на запит адвоката ОСОБА_1 від
29.08.2014 року стосовно обставин
перебування в Ізоляторі тимчасового
тримання Відділу забезпечення
досудового слідства Служби безпеки
- зобов'язання відповідача надати
інформацію (відомості) на запит
адвоката ОСОБА_1 від 29.08.2014 року
стосовно обставин перебування в
Ізоляторі тимчасового тримання
Відділу забезпечення досудового
слідства Служби безпеки України ОСОБА_2
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилається на порушення відповідачем
права позивача, як адвоката,
гарантованого статтею 20 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
Ухвалою судді Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 вересня 2014 року відкрито провадження
у адміністративній справі та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні.
Розглянувши надані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників позивача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду і
вирішення справи по суті, суд встановив
ОСОБА_1 має право на зайняття
адвокатською діяльністю, що
підтверджується свідоцтвом про право
на зайняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_2, виданим на підставі рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 25.12.2001 №84.
05 серпня 2014 року між позивачем та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
останньому правової (юридичної)
допомоги та правового захисту власних
інтересів в органах та перед
посадовими особами, зокрема, Служби
29 серпня 2014 року позивач звернувся з
адвокатським запитом до Київського
слідчого ізолятора Управління
Державної пенітенціарної служби
України в місті Києві та Київській
області, Ізолятора тимчасового
тримання Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві, Ізолятора тимчасового
тримання Відділу забезпечення
досудового слідства Служби безпеки
України та Прокуратури міста Києва, в
якому просив надати інформацію по суті
- коли (дата, час, обставини) ОСОБА_2 був
доставлений до кожного із закладів,
звідки, за ким рахувався, хто прийняв
рішення про затримання/доставлення,
чиїми силами (підрозділ) здійснювалася
доставка;

- чи здійснювалася доставка ОСОБА_2 за
межі закладу, ким, навіщо (судові
засідання, слідчі дії) за яких обставин
та у зв'язку з чим (дата, час, період,
обставини);

- коли (дата, час, обставини) ОСОБА_2
вибував з кожного із закладів, куди, за
чиїм рішенням (вказівкою), чиїми силами
(підрозділом) здійснювалося
доставляння;

- чи надходили від ОСОБА_2 скарги чи
заяви (медичного, особистісного,
процесуального характеру), які саме,
кому та куди вони були спрямовані, який
результат їх розгляду;

- хто (статус, посада, ПІБ) та за яких
обставин (дата, час, період) відвідував
ув'язненого ОСОБА_2 та з якою метою;

- хто (ПІБ, статус, дата, обставини)
надсилав ОСОБА_2 передачі (посилки),
листи, повідомлення, відповіді, запити,
процесуальні документи;

- чи приймалися щодо ОСОБА_2 заходи
дисциплінарного впливу, за яких
обставин, ким, у зв'язку з чим;

- як характеризується
(характеризувався) ОСОБА_2 за час
перебування у кожному з закладів.

За результатами розгляду зазначеного
запиту, 04 вересня 2014 року Відділом
забезпечення досудового слідства
Служби безпеки України у місті Києві
запит позивача від 29.08.2014 року було
направлено до Начальника Київського
слідчого ізолятора Управління
державної пенітенціарної служби
України в місті Києві та Київській
області супровідним листом за №23/815 для
опрацювання адвокатського запиту
захисника ОСОБА_2 у зв'язку з вибуттям
останнього разом з особовою справою та
медичною карткою до вказаної установи.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, ухвалою
слідчого судді Шевченківського району
міста Києва від 30 липня 2014 року до
підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
застосовано запобіжних захід у вигляді
тримання під вартою.

В період з 30.07.2014 року по 20.08.2014 року
ОСОБА_2 тримався під вартою в ізоляторі
тимчасового тримання ВЗДС СБУ.

В системі Служби безпеки України (далі -
СБУ) режим перебування у спеціально
відведених місцях для тимчасового
тримання (ізоляторах тимчасового
тримання) осіб, підозрюваних у
підготовці чи проведенні
розвідувально-підривної,
терористичної діяльності та вчиненні
інших злочинів, розслідування яких
віднесено до компетенції органів СБУ,
осіб, які проникли на об'єкти та в місця,
що охороняються органами і
підрозділами СБУ регламентується
Інструкцією про порядок тримання осіб
у спеціально відведених місцях для
тимчасового тримання (ізоляторах
тимчасового тримання) Служби безпеки
України, затвердженою наказом СБУ від
26.07.2008р. №589 (далі по тексту - Інструкція
№589).

У відповідності до положень вказаної
Інструкції, документи, що стосуються
обставин перебування осіб у спеціально
відведених місцях для тимчасового
тримання (ізоляторах тимчасового
тримання) Служби безпеки України
(протоколи обшуку, вилучення, заяви,
скарги, квитанції, довідки, розписки
тощо), долучаються до матеріалів
особової справи такої особи.

Так, відповідно до підпункту 12.14
Інструкцію про організацію служби у
спеціально відведених місцях для
тимчасового тримання (ізоляторах
тимчасового тримання) Служби безпеки
України, затвердженої наказом СБУ
№590/ДСК від 26.07.2008 року (надалі -
Інструкція №590/ДСК), на осіб не пізніше
як через 24 години з моменту їх прибуття
до спеціально відведених місць для
тимчасового тримання (ізоляторів
тимчасового тримання) заводиться
особова справа, до якої підшиваються
наступні документи: протокол
затримання, протокол особистого обшуку
та огляду речей, постанова про обрання
запобіжного заходу у вигляді, анкета
арештованого, дактилоскопічна карта,
пізнавальні фотокартки, довідка про
відсутність чи наявність судимостей.

Відправка затриманих і осіб із
спеціально відведених місць для
тимчасового тримання (ізоляторів
тимчасового тримання) до слідчих
ізоляторів Державного департаменту
України з питань виконання покарань,
які знаходяться за межами населеного
пункту, в якому розташований підрозділ,
проводиться з їх особовими справами,
попутними списками, продовольчими
атестатами і санітарними довідками,
які передаються конвою (п.п.10.15
Інструкції №590/ДСК).

Згідно п.п.12.22 Інструкції №590/ДСК
особова справа на особу, що вибуває із
спеціально відведених місць для
тимчасового тримання до установи для
попереднього ув'язнення, що
знаходиться за межами населеного
пункту, в якому розташований підрозділ,
запечатується в конверт… До особової
справи долучається довідка медичного
працівника про стан здоров'я
конвойованого, проходження санітарної
обробки перед відправкою і відсутність
у спеціально відведеному місці для
тимчасового тримання (ізоляторі
тимчасового тримання) інфекційних
захворювань.

Як стверджує відповідач, на підставі
ухвали Шевченківського районного суду
міста Києва від 30.07.2014 року, якою до
ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою, 20.08.2014 року
він з особовою справою та медичною
карткою вибув до Київського слідчого
ізолятора Управління Державної
пенітенціарної служби України у місті
Києві та Київській області, що
підтверджується попутним списком на
осіб, взятих під варту, копія якого
наявна в матеріалах справи.

Як вбачається з вказаного попутного
списку, співробітниками Київського
слідчого ізолятора Управління
Державної пенітенціарної служби
України у місті Києві та Київській
області було прийнято ОСОБА_2 та
особова справа на нього від караулу.

Зміст супровідного листа Відділу
забезпечення досудового слідства
Служби безпеки України у місті Києві
від 04.09.2014 року №23/815 свідчить про те, що
саме зазначені обставини та положення
нормативно-правових актів, стали
підставою для направлення запиту
позивача від 29.08.2014 року до Начальника
Київського слідчого ізолятора
Управління державної пенітенціарної
служби України в місті Києві та
Київській області для опрацювання
адвокатського запиту захисника ОСОБА_2
у зв'язку з вибуттям останнього разом з
особовою справою та медичною карткою
до вказаної установи.

Копія даного супровідного листа від
04.09.2014 року за №23/815 направлена
позивачу.

Наполягаючи на тому, що Служба безпеки
України фактично відмовила у наданні
відповідей на поставлені в
адвокатському запиті запитання, чим
порушила права позивача, як адвоката,
останній звернувся до суду із даним
позовом.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини та ознайомившись із
викладеними відповідачем доводами в
обґрунтування наданих ним заперечень,
розглянувши наявні у справі документи
і матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов та
заперечення на нього, оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд при
вирішенні питання щодо наявності
підстав для задоволення вимог позивача
суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.59 Конституції
України, кожен має право на правову
допомогу. Для забезпечення права на
захист від обвинувачення та надання
правової допомоги при вирішенні справ
у судах та інших державних органах в
Україні діє адвокатура.

В пункті 1 частини 1 статті 20 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» (професійні права
адвоката) закріплено право адвоката
під час здійснення адвокатської
діяльності вчиняти будь-які дії, не
заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору про
надання правової допомоги, зокрема,
звертатися з адвокатськими запитами, у
тому числі щодо отримання копій
документів, до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб,
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, а також до
фізичних осіб (за згодою таких фізичних
осіб).

Згідно із визначенням, наведеним у
статті 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
адвокатський запит - це письмове
звернення адвоката до органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються
посвідчені адвокатом копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, ордера або доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги. Вимагати від
адвоката подання разом з адвокатським
запитом інших документів
забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися
надання консультацій і роз'яснень
положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій
документів, отриманих під час
здійснення кримінального провадження,
здійснюється в порядку, встановленому
кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит
стосується надання значного обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, строк розгляду адвокатського
запиту може бути продовжено до
двадцяти робочих днів з обґрунтуванням
причин такого продовження, про що
адвокату письмово повідомляється не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання адвокатського запиту.

Відповідно до статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України закріплено обов'язок органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону
України встановлено, що виключно
законами України визначаються
організація і діяльність органів
виконавчої влади, основи державної
служби, організації державної
статистики та інформатики.

При цьому, Конституція України не
передбачає право органів виконавчої
влади застосовувати аналогію права або
закону при вирішенні будь-яких питань,
що належать до їх компетенції, а
вимагає діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 3 статті 24
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», відмова в
наданні інформації на адвокатський
запит, несвоєчасне або неповне надання
інформації, надання інформації, що не
відповідає дійсності, тягнуть за собою
відповідальність, встановлену законом,
крім випадків відмови в наданні
інформації з обмеженим доступом.

Отже, за змістом викладеної норми
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність»
відповідальність осіб, якими отримано
адвокатський запит, наступає за
відмову в наданні інформації на
адвокатський запит та / або за
несвоєчасне або неповне надання
інформації та / або за надання
інформації, що не відповідає дійсності.

Закон України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» визначає
обставини, за яких може або має
відбуватись пересилання адвокатського
запиту іншому суб'єкту та не містить
положень, які б наділяли осіб, якими
отримано адвокатський запит,
повноваженнями для пересилання такого
запиту до інших суб'єктів для
опрацювання і надання відповіді.

Такі положення містить Закон України
«Про звернення громадян», відповідно
до статті 7 якого, якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

Наведене свідчить про застосування
відповідачем при вирішенні питання
щодо можливості надання адвокату
запитуваної інформації аналогії
закону, що суперечить положенням
Конституції України та не відповідає
вимогам Закону України «Про адвокатуру
та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної норми Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення і не
довів правомірності дій по пересиланню
адвокатського запиту іншій особі суд
визнає такі дії відповідача
протиправними.

З огляду на встановлені у справі
обставини з урахуванням вимог
законодавства, яким регулюються спірні
правовідносини, а також беручи до
уваги, що відповідачем не доведено факт
надання ОСОБА_1 відповіді на його запит
у відповідності до положень Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» суд визнає доводи позивача
доведеними та визнає за можливе
задовольнити його вимоги про визнання
протиправною бездіяльності Служби
безпеки України по ненаданню відповіді
на запит адвоката ОСОБА_1 від 29.08.2014 року
стосовно обставин перебування в
Ізоляторі тимчасового тримання
Відділу забезпечення досудового
слідства Служби безпеки України
ОСОБА_2, а також про зобов'язання
відповідача надати інформацію
(відомості) на такий запит.

Згідно з частиною першою статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Враховуючи викладене і керуючись
ст.ст.69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Служби Безпеки України задовольнити
повністю.

Визнати протиправною бездіяльності
Служби безпеки України по ненаданню
відповіді на запит адвоката ОСОБА_1 від
29.08.2014 року стосовно обставин
перебування в Ізоляторі тимчасового
тримання Відділу забезпечення
досудового слідства Служби безпеки
України ОСОБА_2.

Зобов'язати Службу безпеки України
надати відповідь на запит адвоката
ОСОБА_1 від 29 серпня 2014 року стосовно
обставин перебування в Ізоляторі
тимчасового тримання Відділу
забезпечення досудового слідства
Служби безпеки України ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: 02002, АДРЕСА_1)
понесені ним витрати по сплаті
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три) гривні 08 коп., сплаченого
відповідно до квитанції 09.09.2014 року.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:
Н.А. Добрівська