Справа № 2а-452/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/800/10021/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ліпський Д.В., Штульман
І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 24.06.2011р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Дарницькому районі м. Києва про
перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання дій
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва
неправомірними, зобов'язання провести
розрахунок пенсії за віком відповідно
до ч. 1 ст. 24, ч. 1. ст. 40 та ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» без
включення до періодів заробітної плати
для розрахунку пенсії періоду його
перебування на обліку в Дарницькому
центрі зайнятості та отримання
допомоги по безробіттю у період з
08.09.2005р. по 02.09.2006р. та нарахування і
виплату пенсії у належному розмірі з
дня її призначення 29.11.2009р.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 13.01.2011р. позовні вимоги за
період з 29.11.2009р. по 04.05.2010р. ОСОБА_1
залишено без розгляду у зв'язку із
пропуском строку звернення до суду на
підставі ст. 99 КАС України.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 13.01.2011р., зміненою
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.04.2011р., в
іншій частині позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 згідно ст.ст. 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 04.05.2010р. із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2009 рік в розмірі
1650,43 грн, з урахуванням проведених
виплат.

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду першої інстанції із заявою про
прийняття додаткової постанови,
мотивувальна частина якої буде
відповідати змісту та суті прохальної
частини позовних вимог.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 24.06.2011р., залишеної без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2013р., в
задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлені судами
рішення та ухвалити нове про
задоволення заяви про прийняття
додаткової постанови.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Відповідно до статті 168 КАС України суд,
що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо
однієї із позовних вимог, з приводу
якої досліджувалися докази, чи одного з
клопотань не ухвалено рішення; суд,
вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; судом не вирішено питання про
судові витрати.

Суди першої та апеляційної інстанцій
прийшли до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні заяви про
прийняття додаткової постанови,
оскільки рішення суду першої інстанції
було змінено апеляційним судом.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам процесуального
права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки позивач
фактично просить роз'яснити йому
застосування норм ст.ст. 40, 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», які
регулюють обчислення пенсії. Інших
підстав, передбачених статтею 168 КАС
України для ухвалення додаткової
постанови, позивачем не приведено.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм процесуального права, а
тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 24.06.2011р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва про перерахунок пенсії -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Д.В. Ліпський

І.В. Штульман