Справа № 2а-44/10
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/61675/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Головчук С.В.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та перерахунок пенсії
за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 16
лютого 2010 року та постанову
апеляційного суду Київської області
від 16 червня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

29 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та з 9 липня 2008 року є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, тому відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
та державної пенсії для інвалідів ІІ
групи в розмірі, не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком. В зв'язку з
тим, що пенсія з інвалідності була
призначена у значно меншому розмірі,
позивач 25 листопада 2009 року звернувся
до управління Пенсійного фонду України
у Кагарлицькому районі Київської
області із заявою про перерахунок
пенсії, але відповідач відмовив у
цьому.

Просив визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії відповідно до вимог
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплаті не
донарахованих з вини відповідача сум
належної пенсії; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії, призначеної позивачу
як інваліду ІІ групи віднесеного до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
починаючи з 9 липня 2008 року,
врахувавши вимоги статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 16 лютого
2010 року позов ОСОБА_1 було
задоволено.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області щодо відмови провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Кагарлицькому районі
Київської області починаючи з 9 липня
2008 року провести перерахунок державної
пенсії позивачу, визначити розмір та
виплатити заборгованість, яка
утворилась внаслідок неправильного
обчислення, а також проводити
щомісячно виплату державної пенсії
згідно частини четвертої статті 54
Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та провести
перерахунок додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, визначити
розмір та виплатити заборгованість,
яка утворилась внаслідок
неправильного обчислення, а також
проводити щомісячно виплату
додаткової пенсії за віком з
встановленої Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» та Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» мінімальної пенсії за віком
встановленої на момент виплати.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Кагарлицькому районі
Київської області проводити
перерахунок позивачу пенсій та їх
щомісячну виплату з урахуванням
положень частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Перерахунок проводити з мінімальної
пенсії за віком, встановленої в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом України про
Державний бюджет України на момент
виплати.

Постановою апеляційного суду
Київської області від 16 червня 2011 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області задоволено частково. Постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 16 лютого 2010 року
в частині періоду перерахунку доплати
до пенсії ОСОБА_1 змінено з «починаючи з
09 липня 2008 року» на «починаючи з 29 січня
2009 року».

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області, судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши у межах доводів
касаційної скарги за матеріалами
справи правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Під час розгляду справи по суті судом
першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та з 9 липня 2008 року є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті
54 цього Закону (в редакції, що діяла
до 1 січня 2008 року), якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку з утратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI частини
третю та четверту статті 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
викладено в новій редакції, відповідно
до змісту яких у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році,
зокрема, по II групі інвалідності - 200
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, зокрема, по II групі
інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, зокрема,
по II групі інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
№ 107-VI статтю 50 Закону № 796-ХІІ
викладено в новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам II групи - у розмірі 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за
віком, який відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки, а не розміри твердих
сум, що установлені постановою
Кабінету Міністрів України «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» від 28 травня 2008
року №530.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області залишити без задоволення, а
постанову апеляційного суду Київської
області від 16 червня 2011 року та змінену
постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 16 лютого 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Головчук С.В.