Справа № 826/5028/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5028/14
1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області державної
податкової служби на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Хрещатик" до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області державної податкової служби
про визнання недійсним податкове
повідомлення-рішення від 27.06.2013 №,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Бориспільської об'єднаної Державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
України, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бориспільської об'єднаної Державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
України від 27.06.2013 року № про
збільшення грошового зобов'язання по
платі за землю за основним платежем у
сумі 19 469,32 грн. та застосуванню до ПАТ
"КБ "Хрещатик" грошових (фінансових)
санкцій в розмірі 4 867,33 грн..

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 червня 2014 року позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем було проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з плати за землю ПАТ
"Комерційний банк "Хрещатик", за
результатами якої складено акт від
11.06.2013 р. № 174/15-1/19364259.

Згідно з висновками даного акту,
контролюючим органом встановлено
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема пп. 271.1.2 п. 271.1 ст.
271, п. 286.1 ст. 286 та п. 287.1 ст. 287 Податкового
кодексу України, місячна сума плати за
землю за квітень місяць становить 19 469,32
грн. (23 363,19 грн. / 30)*25 днів = 19 469,32 грн.)
річна сума плати за землю, яка підлягає
нарахуванню та сплаті платником за 2012
рік (січень, лютий, березень, квітень)
становить 89 558,89 грн. (70 089,57 грн. + 19 469,32
грн. = 89 558,89 грн.).

Таким чином, за результатами перевірки
встановлено факт ненарахування
платником податку місячної суми плати
за землю за квітень 2012 року - на 19 469,32
грн.

На підставі акту від 11.06.2013 р. №
174/15-1/19364259 відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
27.06.2013 № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: орендна плата за землю на
загальну суму 24 336,65 грн., в тому числі за
основним платежем 19 469,32 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 4 867,33 грн.

Вважаючи, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем незаконно та
необґрунтовано, позивач звернувся до
суду з позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
висновки відповідача, які зафіксовані
в акті камеральної перевірки, щодо
ненарахування позивачем частини
місячної суми плати за землю за квітень
2012 р. є помилковими, у зв'язку з чим,
спірне податкове повідомлення-рішення
прийнято контролюючим органом
протиправно, так як підстави для
нарахування земельного податку
позивачу та штрафних санкцій відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції, доводам апеляційної скарги,
виходячи з наявних у справі матеріалів,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу
України, використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

За загальним правилом, визначеним п. 174.1
ст. 174 Податкового кодексу України
ставка податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки.

Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу
України, платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Пунктом 270.1 ст. 270 Податкового кодексу
України, визначено, що об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, та земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Відповідно до пп. 271.1.1, 271.1.2 п.271.1 ст. 271
Податкового кодексу України базою
оподаткування плати за землю є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого розділом XIII
Податкового кодексу, а у разі якщо
нормативну грошову оцінку не проведено
- площа земельних ділянок.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Зі змісту положень Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
Земельного кодексу України, судом
першої інстанції вірно констатовано,
що документами, які посвідчують право
власності на земельну ділянку є:
державний акт, цивільно-правова угода
щодо відчуження земельної ділянки,
свідоцтво про право на спадщину тощо.
Право користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою. Право оренди земельної
ділянки посвідчується договором
оренди землі, зареєстрованим
відповідно до положень Земельного
кодексу України та Закону України "Про
оренду землі".

Відповідно до абзацу 2 п. 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України, у разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року податок
сплачується попереднім власником за
період з 1 січня цього року до початку
того місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на підставі договорів
купівлі-продажу земельних ділянок, які
було посвідчено та зареєстровано у
встановленому законом порядку, ПАТ «КБ
«Хрещатик» було відчужено відповідні
земельні ділянки та право власності на
них перейшло до іншої особи.

Зокрема відчуження проведено на
підставі: договір купівлі-продажу
земельної ділянки (кадастровий номер:
:07:003:0157) від 04.10.2011 p., посвідчений
ОСОБА_1, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, за реєстровим № 588, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія ЯЖ № 418927 зареєстровано в
Поземельній книзі 25.04.2012 року; договір
купівлі-продажу земельної ділянки
(кадастровий номер: :07:003:0040) від
04.10.2011 p., посвідчений ОСОБА_1, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, за реєстровим №
589, Державний акт на право власності на
земельну ділянку Серія ЯЖ № 418926
зареєстровано в Поземельній книзі
19.04.2012 року; договір купівлі-продажу
земельної ділянки (кадастровий номер:
:07:003:0041) від 04.10.2011 p., посвідчений
ОСОБА_1, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, за реєстровим № 590, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія ЯЖ № 418929 зареєстровано в
Поземельній книзі 25.04.2012 року; договір
купівлі-продажу земельної ділянки
(кадастровий номер: :07:003:0156) від
04.10.2011 p., посвідчений ОСОБА_1, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, за реєстровим №
587, Державний акт на право власності на
земельну ділянку Серія ЯЖ № 418928
зареєстровано в Поземельній книзі
25.04.2012 року.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що позивачем
декларувалися податкові зобов'язання
зі сплати земельного податку за
земельні ділянки кадастровий номер:
:07:003:0157, :07:003:0040, :07:003:0041,
:07:003:0156 за період січень-травень
2012 року, що підтверджується податковою
декларацією з плати за землю за 2012 рік
та уточнюючою податковою декларацією з
плати за землю за 2012 рік та не
заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 53.1 ст. 53 Податкового
Кодексу України, не може бути
притягнуто до відповідальності
платника податків, який діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Як встановлено судом, позивач
здійснюючи податковий облік з плати за
землю керувався абзацом 2 пункту 286.5 ст.
286 Податкового кодексу України та
наданої йому податкової консультації
Державної податкової служби України
від 25.04.2012 р. за № 7512/6/23-50.011.4 в якій
зазначено, що при визначенні дати, з
якої банк припиняє, а новий власник
починає сплачувати земельний податок у
разі продажу (придбання) земельної
ділянки приватної власності, необхідно
керуватися абзацом 2 пункту 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на момент
винесення податкової консультації)
визначено, що право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
статті.

Право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується, зокрема
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою.

Положеннями частини 6 цієї статті
визначено, що при набутті права
власності на земельну ділянку на
підставі документів, визначених
частиною другою цієї статті, державний
акт на право власності на земельну
ділянку, що відчужується, долучається
до документа, на підставі якого
відбувся перехід права власності на
земельну ділянку, в кожному такому
випадку відчуження земельної ділянки.

Відповідно до п. 4 Порядку здійснення
відмітки про перехід права власності
на земельну ділянку, набуту у власність
із земель приватної власності без
зміни її меж та цільового призначення,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2009 р. № 439,
перехід права власності на земельну
ділянку здійснюються з моменту
проставляння територіальним органом
Держкомзему на державному акті
відмітки про реєстрацію права
власності на неї.

На державному акті про право власності
на земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку із
зазначенням документа, на підставі
якого відбувся такий перехід.

Згідно з абз. 2 та 3 п. 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України у разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року період з 1
січня цього року до початку того
місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
контролюючий орган надсилає податкове
повідомлення-рішення новому власнику
після отримання інформації про перехід
права власності.

Таким чином, враховуючи наведені
положення, суд вірно зазначив, що
земельний податок новому власнику
нараховуватиметься з першого числа
місяця, в якому виникло право власності
на цю земельну ділянку.

Відтак, оскільки право власності на
земельні ділянки кадастровий номер:
:07:003:0157, :07:003:0040, :07:003:0041,
:07:003:0156 в с. Сеньківка
Бориспільського району Київської
області позивач втратив 19.04.2012 р та
25.04.2012 р., відповідно у нового власника
земельних ділянок ТОВ "Життя доріг"
право власності виникло 19.04.2012 р. та
25.04.2012 р., а отже, і обов'язок щодо сплати
земельного податку виник у останнього
починаючи з 01 квітня 2012 року.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що підстави для нарахування
земельного податку позивачу та
штрафних санкцій відсутні, а отже
висновки відповідача, які зафіксовані
в акті камеральної перевірки, щодо
ненарахування позивачем частини
місячної суми плати за землю за квітень
2012 р. є помилковими, у зв'язку з чим,
спірне податкове повідомлення-рішення
прийнято контролюючим органом
протиправно і підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області державної
податкової служби на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Хрещатик" до
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області державної податкової служби
про визнання недійсним податкове
повідомлення-рішення від 27.06.2013 №
- залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.