Справа № 826/14089/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13 жовтня 2014 року 10 год. 29
хв. № 826/14089/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Левченко І.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сігма Ліфт Сервіс" до
державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 13 жовтня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 12 вересня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Сігма Ліфт Сервіс"
(далі - позивач) до державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відповідача від 03 вересня 2014 року №
(далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що оскаржуване
рішення є протиправним та підлягає
скасуванню, оскільки прийняте
відповідачем на підставі висновків,
зроблених за результатами перевірки
позивача, які не відповідають
фактичним обставинам.

Ухвалою суду від 22 вересня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримав позов
та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду разом із
доказами на їх обґрунтування у
судовому засіданні 06 жовтня 2014 року.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 06 по 12 серпня
2014 року проведено перевірку позивача,
за результатами якої 19 серпня 2014 року
складено акт № 928/26-54-22-05-07/36146408 про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
фінансово-господарських
взаємовідносинах із товариством з
обмеженою відповідальністю
"Кийстройпоставка" (далі - ТОВ
"Кийстройпоставка") за березень 2014 року
(далі - акт перевірки), відповідно до
висновків якого, позивачем занижено
податок на додану вартість (далі - ПДВ)
за березень 2014 року у розмірі 580100,00 грн.,
чим порушено п.п. 198.1, 198.4, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України).

На підставі акту перевірки, 03 вересня
2014 року прийнято оскаржуване рішення,
яким позивачу збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ у розмірі 580100,00 грн.
за основним платежем та у розмірі 290050,00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Суд погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів, а також аналізу
наступних норм та обставин.

Так, згідно з пп. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2
п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), контролюючі органи
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.

Перевірку проведено на підставі наказу
від 06 серпня 2014 року № 1573 "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки", копію
якого вручено особисто під розписку
уповноваженому представнику позивача
06 серпня 2014 року.

Стосовно прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення суд зазначає
наступне.

Як вбачається зі змісту акту перевірки,
висновок відповідача про заниження
позивачем ПДВ ґрунтується на тому, що
господарські операції за участю
позивача та ТОВ "Кийстройпоставка" не
мали реального характеру.

При цьому, будь-яких доводів, які б
свідчили про порушення позивачем норм
податкового законодавства, як і оцінки
фінансово-господарських
взаємовідносин позивача із ТОВ
"Кийстройпоставка", в акті перевірки не
міститься.

Доводи представника відповідача про
порушення позивачем податкового
законодавства ґрунтуються виключно на
обставинах, виявлених у ході перевірки
ТОВ "Кийстройпоставка".

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
обов'язок ведення податкового обліку
покладено на кожного окремого платника
податків. Кожен платник податків несе
індивідуальну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Така відповідальність
стосується кожного окремого платника
податків та не може автоматично
поширюватись на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Можливі
порушення, допущені одним платником
податків та відображені у податковому
обліку певної господарської операції,
за загальним правилом не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків, а сама по собі несплата
податку продавцем не впливає на
формування валових витрат та
податкового кредиту покупцем.

Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платника податків та
інших учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника податків, результатом
яких є отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, які містяться у податковій
та бухгалтерській звітності платника, -
достовірними.

Подання платником податків до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з ціллю отримання
податкової вигоди є підставою для її
отримання, якщо контролюючий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, які
містяться у таких документах.

Доводи контролюючого органу про
отримання платником податків
необґрунтованої податкової вигоди
мають ґрунтуватись на сукупності
доказів, що безспірно підтверджують
існування обставин, які виключають
право платника податків, зокрема, на
формування податкового кредиту.

При дотриманні контрагентом
законодавчо встановлених вимог щодо
формування відповідних документів
підстави для висновку про
недостовірність або суперечливість
відомостей, зазначених у таких
податкових накладних, відсутні, якщо не
встановлені обставини, які свідчать
про обізнаність покупця про зазначення
продавцем недостовірних відомостей.

Основними видами діяльності позивача
за КВЕД є електромонтажні роботи, інші
будівельно-монтажні роботи,
будівництво житлових і нежитлових
будівель, оптова торгівля іншим
машинами та устаткуванням.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що 13 січня 2014 року між позивачем та ТОВ
"Кийстройпоставка" укладено договір №
с130114, договір поставки № т130114 та
договір підряду № п130114.

За умовами договору № с130114, позивач
доручає, а ТОВ "Кийстройпоставка"
приймає виконання робіт зі збирання
кабін та дверей ліфтів і ліфтового
обладнання на об'єктах позивача.

Кількість робіт та перелік об'єктів, на
яких дані роботи мали виконуватись,
встановлювались на підставі письмових
листів, які позивачем надавались ТОВ
"Кийстройпоставка".

Факт виконання робіт підтверджується
відповідними актами виконаних робіт та
податковими накладними.

Факт оплати за виконані роботи
підтверджується банківськими
виписками.

За умовами договору поставки № т130114,
ТОВ "Кийстройпоставка" зобов'язалось
поставити, а позивач прийняти та
оплатити товар, обумовлений у
накладних.

ТОВ "Кийстройпоставка" на умовах
поставки DDP, власними силами та за
власний рахунок поставило на адресу
позивача (м. Київ, вул. Мала Житомирська,
20) товар в асортименті та найменуванні,
в об'ємі, у кількості, які узгоджені в
накладній. За зазначеною адресою
позивач орендує приміщення, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією договору.

Поставлений товар отримувався
головним інженером на підставі
довіреності від 31 березня 2014 року
№ 112. У подальшому, товар розвезено за
адресами об'єктів, на яких позивач
здійснював відповідні роботи та
використано, про що свідчать акти
списання матеріалів, які наявні у
матеріалах справи.

Факт поставки підтверджується
видатковою та податковою накладними.

Факт наявності автомобіля
підтверджується бухгалтерською
довідкою від 03 жовтня 2014 року № 03/10/2014.

На підтвердження факту перевезення
товару на відповідні об'єкти, у
матеріалах справи містяться копії
подорожніх листів службового
автомобіля від 02 квітня 2014 року
№ 02/04/2014 та від 03 квітня 2014 року №
03/04/2014.

За умовами договору підряду № п130114, ТОВ
"Кийстройпоставка" зобов'язалось
виконати комплекс робіт з проектування
виробництва робіт по монтажу ліфтів,
ескалаторів та траволаторів на
об'єктах позивача, а позивач прийняти
та оплатити виконані роботи.

Факт виконання умов договору № п130114
підтверджується відповідними актом
здачі-прийняття робіт та податковою
накладною.

На підтвердження факту придбання
позивачем ліфтів, кабіни та двері яких
у подальшому збиралися ТОВ
"Кийстройпоставка" на відповідних
об'єктах позивача, у матеріалах справи
міститься копія контракту та
додаткових угод до нього на поставку
товару (ліфтового обладнання),
укладеного із фірмою LG International Corp.
Підтвердженням поставки є відповідні
вантажно-митні декларації із
відмітками посадових осіб Південної
митниці.

Згідно з укладеними договорами підряду
із замовниками, позивач повинен
здійснити будівельно-монтажні,
пусконалагоджувальні, оздоблювальні
та інші роботи, пов'язані із
встановленням ліфтового обладнання за
адресами:

- місто Київ, вулиця Верховинна, 39-41
(договір від 06 листопада 2013 року № 236,
укладений із товариством з обмеженою
відповідальністю "Трест
"Київміськбуд-3");

- місто Київ, вулиця Анрі Барбюса,
52/1 (договір від 10 грудня 2013 року № 291113,
укладений із товариством з обмеженою
відповідальністю TOB "Спецмехбуд 21");

- місто Житомир, вулиця Київська, 77
(договір від 16 вересня 2013 року № 230713,
укладений із товариством з обмеженою
відповідальністю "Житомирський
меблевий комбінат");

- село Юбілейне, вулиця
Нижньодніпровська, 17 (договір №080813 від
21 серпня 2013 року № 080813, укладений із
товариством з обмеженою
відповідальністю "Метрополія").

Враховуючи, що для здійснення
відповідних робіт за укладеними
договорами попередньо необхідно
здійснити роботи із проектування
виробництва робіт по монтажу ліфтів,
ескалаторів та траволаторів на
об'єктах позивача, ним до виконання
робіт залучено ТОВ "Кийстройпоставка".

Відповідно до п. 44.1 ст. 44, пп. 14.1.181 п. 14.1
ст. 14, п. 198.6 ст. 198 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом 1
цього пункту.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,

Таким чином, системно проаналізувавши
вище викладені норми та обставини,
враховуючи, що у ході судового розгляду
справи документально підтверджено
факт реальності
фінансово-господарської діяльності та
господарських операцій за участю
позивача та ТОВ "Кийстройпоставка", суд
прийшов до висновку про
безпідставність прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення та,
як наслідок, наявність підстав для його
скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі вище викладених норм та
обставин вбачається, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сігма Ліфт Сервіс" до
державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 03 вересня 2014 року № , яким
товариству з обмеженою
відповідальністю "Сігма Ліфт Сервіс"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) у загальному розмірі
870150,00 грн. (Вісімсот сімдесят тисяч сто
п'ятдесят гривень 00 копійок).

3. Присудити на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Сігма Ліфт
Сервіс" (ідентифікаційний код 36146408)
здійснений ним судовий збір у розмірі
487,20 грн. (Чотириста вісімдесят сім
гривень двадцять копійок) із
Державного бюджету України.

Копії постанови у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 20
жовтня 2014 року