Справа № 804/16299/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 804/16299/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в якому
позивач, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 24.10.2013 № та № .

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняту нову постанову, якою позов
задовольнити. Апеляційна скарга
ґрунтується на тому, що судом першої
інстанції не надано належної оцінки
обставинам справи та нормам чинного
законодавства, що призвело до
прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що посадовими особами
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було проведено документальну
планову виїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 по 31.12.2011, за
результатами якої складено Акт від
12.10.2012 № 2696/172/НОМЕР_3.

В ході перевірки встановлено
відсутність документів, що
підтверджують реальність
господарських операцій (актів
приймання-передачі товару,
довіреностей, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів),
та засвідчують факт передачі товарів
від продавця до покупця.

В акті перевірки відображено, що
позивачем було придбано товар
(м'ясопродукти), але відповідно до
наданих до перевірки первинних
документів (прибуткові та видаткові
накладні, податкові накладні) його не
реалізовано у період з січня по грудень
2011року, в результаті чого позивачем у
2011 році завищені витрати на суму 3805465,36
грн., до яких віднесена вартість товару,
який фактично не реалізований, та
завищено суму податкового кредиту в
загальному розмірі 1363849,00 грн.

Згідно з висновками, викладеними в акті
перевірки, в порушення п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1
безпідставно включено до складу
податкового кредиту суму ПДВ від
отриманих товарів, які не значаться на
залишку у підприємця, та не є
реалізованими у розмірі 759579,00 грн., які
не використовувались у господарської
діяльності.

Також податковим органом встановлені
порушення з боку позивача п. 177.2 ст. 177
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено чистий
оподатковуваний дохід за 2011рік в сумі
6824897,39 грн. та відповідно податок з
доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності в розмірі
1156161,00 грн., у зв'язку з чим донараховано
податок з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності за 2011 рік у
розмірі 1158209,16 грн.

Крім того ФОП ОСОБА_1 порушено п. 185.1 ст.
185, п. 190.1 ст. 190, п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість
всього на суму 1363849,00грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем 31.10.2012 було прийнято
податкове повідомленні-рішення №
про збільшення грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької і незалежної
діяльності у сумі 1445201,25грн. та
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1622012,75грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказаних ППР Державною
податковою службою у
Дніпропетровській області скасоване
податкове повідомлення-рішення від
31.10.2012 № в частині основного
грошового зобов'язання у сумі 646587,75
грн., у тому числі штрафних санкцій в
сумі 161646,93 грн., в іншій частині ППР
залишено без змін. Податкове
повідомлення-рішення від 31.10.2012 року №
скасовано в частині основного
зобов'язання у сумі 604288,00 грн., штрафних
санкцій - 151072,00 грн., в іншій частині ППР
залишено без змін.

За наслідками рішень податкових
органів вищої ланки, відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 24.10.2013: №
про збільшення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму
636966,57грн. та № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 866652,75
грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідно до
ст. 14 Податкового Кодексу України
доходи - загальна сума доходу платника
податку від усіх видів діяльності,
отриманого (нарахованого) протягом
звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі у виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового Кодексу України
встановлено, що не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Статтею 177 Податкового кодексу України
визначено, що доходи фізичних
осіб-підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно з п. п.198.2, 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, в якій зазначаються
обов'язкові реквізити визначенні даною
статтею. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів, послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу). У разі якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до складу доходів та витрат
включено вартість
товарно-матеріальних цінностей з
урахуванням обсягу податку на додану
вартість, сплаченого при їх придбанні
та реалізації.

Натомість на підтвердження здійснення
оподатковуваних операцій позивачем не
надано ані податковому органу, ані суду
первинні документи, що підтверджують
факт придбання позивачем товару на
вказану суму та подальшу його
реалізацію.

Позивачем не надано доказів
транспортування придбаного та
реалізованого товару (м'яса та м'ясних
субпродуктів), доказів
приймання-передачі вказаного товару,
доказів оплати за
придбаний/реалізований товар.

Крім того в акті перевірки міститься
інформація відносно щомісячного
розрахунку обсягів ТМЦ, відповідно до
номенклатури придбання, що залишилися
не реалізованими, але вартість яких
була включена позивачем до складу
витрат у повному обсязі.

Вказана інформація не спростована
позивачем, що, в свою чергу, свідчить
про необґрунтованість доводів
позивача щодо неотримання ТТН у зв'язку
з постачанням товару безпосередньо на
адресу кінцевих покупців.

Також не спростований первинними
документами встановлений під час
перевірки факт віднесення позивачем до
податкового кредиту сум вартості
придбаного товару, фактично не
реалізованого протягом 2011 року, та який
не обліковується у позивача.

Вказане свідчить про обґрунтованість
висновків податкового органу та
правомірність оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року в адміністративній справі №
804/16299/13-а - без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали
складений 28 жовтня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова