Справа № 2а/1870/1830/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/52390/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши упорядку письмового
провадженнякасаційну скаргу ПАТ АБ
«Укргазбанк» в особі Сумської обласної
дирекції АБ «Укргазбанк» на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 15 травня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року по справі за позовом ПАТ АБ
«Укргазбанк» в особі Сумської обласної
дирекції АБ «Укргазбанк» до Відділу
державної виконавчої служби
Путивльського районного управління
юстиції, третя особа- ОСОБА_5 про
зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Путивльського районного управління
юстиції, третя особа - ОСОБА_5, у якому
просив: зобов'язати відповідача зняти
арешт та виключити з акту опису й
арешту майна належне третій особі
нерухоме майно, а саме: комплекс,
птахогосподарство, та утятник, літ
«А-1»; утятник, літ «В-І»; вежу
Рожновського, літ «О»; прибудову, літ «А
1»; зобов'язати відповідача зняти арешт
та виключити з акту опису й арешту
майна належне третій особі нерухоме
майно, а саме: комплекс будівель та
інкубаторна станція, та адмінбудівлю з
цегли, літ «А-1»; склад з цегли, літ «Б»;
цех, яйцесклад з цегли, літ «Е, В'', В'''»;
гараж з цегли, літ. «Д»; Дизельну з
цегли, літ «Г»; аналізаторну з цегли,
літ «В»; вбиральню з цегли, літ «У»;
огорожу № 1-5, водопровід, літ. «Ж».

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року, залишеною без змінухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої
та апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та
задовольнити первісні позовні вимоги.

Письмових заперечень від осіб, які
приймали устають у розгляді даної
справи до Вищого адміністративного
суду України не надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судами встановлено, що Постановою
від 23.11.11 р., на підставі виконавчих
листів від 21.09.2009 року, виданого
Зарічним судом,держаним виконавцем був
накладений арешт, а 28.02.12 року складений
акт опису і арешту майна, що належить на
праві приватної власності гр. ОСОБА_5.,
зокрема, комплекс птахогосподарства та
комплекс інкубаторної станції, на
підставі зведеного виконавчого
провадження по виконанню ряду постанов
про стягнення з останнього на користь
ВАТ «Сумигаз» 450 000 грн. 00 коп. та 259 734
грн. 60 коп. заподіяної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням відповідача, позивач оскаржив
їх до суду, зазначивши, що має
першочергове право на задоволення
своїх вимог за рахунок вказаного майна,
так як воно є предметом договору
іпотеки, укладеного з третьою особою
28.10.2011 року на забезпечення кредитного
договору № 043-К на суму 700 000 грн. 00, який
у повному обсязі не виконаний.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суди попередніх
інстанцій прийшли до висновку, з чим
погоджується колегія суддів, що
виконавчі листи по стягненню сум
коштів на користь ВАТ «Сумигаз» були
видані судом 21.09.2009 року, що є належною
підставою для вчинення відповідачем
відповідних дій по винесенню
зазначеної постанови та складанню акту
опису і арешту майна.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до пункту 5.6 Інструкції
«Про проведення виконавчих дій»,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року арешт
майна полягає у проведенні його опису,
оголошенні заборони розпоряджатися
ним, а в разі потреби - в обмеженні права
користування майном або його вилученні
в боржника та передачі на зберігання
іншим особам (пп. 5.6.1).

Арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
в тому числі шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Арешт застосовується для
забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації
(пп. 5.6.2).

Відповідно до частини 3статті 54
закону України «Про виконавче
провадження» для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

З матеріалів справи вбачається,
що виконавчі листи про стягення з
ОСОБА_5 сум коштів на користь ВАТ
«Сумигаз» винесені судом 21.09.2009 року, а
відповідні договори укладені 28.10.2011
року. Відтак правомірність спірної
постановиузгоджується із вказаними
приписами законодавства України.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судамипопередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
правильно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в
касаційній скарзі, висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» в
особі Сумської обласної дирекції АБ
«Укргазбанк» залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2012 року у справі № 2а/1870/1830/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець