Справа № 872/17583/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2014 рокусправа № 811/2306/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року по справі № 811/2306/13-а за
позовом приватного підприємства
«Проф-Буд Тех» до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби м.
Кіровограда про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Проф-Буд Тех»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби м. Кіровограда про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 01 липня 2013 року
№ , № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки відповідача, зроблені в акті
перевірки щодо укладення угод, які
суперечать інтересам держави, є
необґрунтованими, не відповідають
вимогам діючого законодавства України
та не підтверджуються матеріалами
справи. Надані позивачем до перевірки
документи первинного бухгалтерського
обліку підтверджують реальність
правочинів, укладених між позивачем та
ТОВ «Вістан ЛТД», ТОВ «Арсаон», ТОВ
«Созидатель». Але вказані документи
під час перевірки не досліджувались та
не оцінювалися відповідачем, що
призвело до необґрунтованих висновків
щодо стягнення грошових зобов'язань зі
сплати податку на прибуток та податку
на додану вартість.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 01 липня 2013
року № та № .

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду,
оскільки вважає, що вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано доводами,
що були викладені в акті перевірки.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наказу № 14 від 04.06.2013 року
посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ПП «Проф-Буд
Тех» з питань правильності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість та доходів та витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємства по взаємовідносинам з ТОВ
«Вістан ЛТД» (за січень-березень 2012
року), з ТОВ «Арсаон» (за квітень 2012
року) та з ТОВ «Созидатель» (за вересень
та грудень 2012 року).

За результатами перевірки складено акт
від 11.06.2013 р. №109/22-4/34813457 «Про результати
документальної позапланової
невиїзної перевірки приватного
підприємства «Проф-Буд Тех» з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість та доходів
та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства по
взаємовідносинах з ТОВ «Вістан ЛТД» (за
січень-березень 2012 року), з ТОВ «Арсаон»
(за квітень 2012 року) та з ТОВ
«Созидатель» (за вересень та грудень 2012
року), яким зафіксовано наступні
порушення:

-п. 185.1 ст. 185 , п. 187.1 ст. 187 та п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України, внаслідок
чого підприємством завищено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 29 832,00 грн.;

-п. 198.3, п. 198.6, п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
підприємством занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету на загальну суду 139 935,00 грн..;

-п. 135.2, п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу
України, в результаті чого
підприємством завищено доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств на загальну суму 149 159 грн.;

-п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138 та п.п. 139.1.9 п. 139.1
ст. 139 Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
завищено витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств на
загальну суму 844375 грн., в результаті
чого занижено податок на прибуток
підприємств, що підлягає сплаті до
бюджету на загальну суму 145 997,00 грн.

На підставі вказаного акту 01.07.2013 р.
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення податкового зобов'язання
позивача по сплаті податку на додану
вартість на 209 903,00 грн. (139 935,00 грн. -
основний платіж, 69 968,00 грн. - штрафні
(фінансові) санкції); податкове
повідомлення-рішення від 01.07.2013 р. №
про збільшення грошового
зобов'язання позивача по податку на
прибуток на 218 996 грн. (145 997 грн. -
основний платіж, 72 999 грн. - штрафні
(фінансові) санкції).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
податкового органу.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК
України).

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Стосовно права на віднесення сум
податку до податкового кредиту таке
право відповідно до п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України виникає,
зокрема, у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи і не
заперечується сторонами, позивачем з
ТОВ «Вістан ЛТД» укладено договори
субпідряду:

договір від 01.02.2012 року; договір від
01.02.2012 року, договір від 10.01.2012 року,
договір від 01.02.2012 року, договір від
01.02.2012 року.

Фактичне виконання вказаних договорів
підтверджується: довідками про
вартість виконаних робіт, актами
прийняття виконаних робіт, актами
прийому-передачі виконаних робіт,
податковими накладними. Оплата
виконаних робіт підтверджена
виписками з банківського рахунку
позивача.

15.08.2012 року між позивачем та ТОВ
«Созидатель» укладено договір
субпідряду № 15/1-08 на виконання робіт
по капітальному ремонту (утепленню
будівлі) загальноосвітньої школи І-ІІІ
ступенів в с. Великі Байраки. Вартість
будівельних робіт та витрат
передбачена довідкою про вартість
виконаних робіт та витрат за грудень 2010
року.

Фактичне виконання умов вказаного
договору підтверджується актами
виконаних робіт та податковими
накладними. Оплата виконаних робіт
підтверджена банківськими виписками.

Також, між позивачем (покупець за
договором) та ТОВ «АРСАОН» (продавець
за договором) 04.04.2013 року укладено
договір купівлі - продажу, яким
визначено, що продавець зобов'язується
передати покупцю товар згідно
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною договору.

Фактичне виконання умов вказаного
договору підтверджено:
товарно-транспортними накладними,
податковими накладними та видатковими
накладними. Оплата виконаних робіт
підтверджена виписками з банківського
рахунку позивача.

Перелічені вище документи, містять всі
обов'язкові реквізити, що передбачені
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», в розумінні
вказаного Закону є первинними, такими,
що підтверджують здійснення
відповідної господарської операції.

Податкові накладні, на підставі яких
позивачем суми податку на додану
вартість включені до складу
податкового кредиту, складені ТОВ
«Вістан ЛТД», ТОВ «Арсаон», ТОВ
«Созидатель» у відповідності до вимог
ст. 201 Податкового кодексу України.

На момент укладення та реалізації
вказаних вище договорів контрагенти
позивача - ТОВ «Вістан ЛТД», ТОВ
«Арсаон», ТОВ «Созидатель» мали
зареєстровані у встановленому порядку
установчі документи та цивільну
дієздатність згідно з чинним
законодавством, було зареєстровано як
платник податку на додану вартість.

Наявними в матеріалах справи первинним
документами підтверджено реальність
здійснення господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Вістан ЛТД», ТОВ
«Арсаон», ТОВ «Созидатель».

Дії позивача та його контрагентів,
вчинені на виконання вказаних вище
договорів, направленні саме на
створення наслідків, які обумовлені
правовою природою відповідних
договорів.

Також укладені позивачем з ТОВ «Вістан
ЛТД», ТОВ «Арсаон», ТОВ «Созидатель»
договори не містить умов та ознак, які б
свідчили про їх суперечність інтересам
держави та суспільства або порушували
публічний порядок.

З огляду на викладене вбачається, що
укладені позивачем з ТОВ «Вістан ЛТД»,
ТОВ «Арсаон», ТОВ «Созидатель»
договори відповідають вимогам чинного
законодавства України, мають своїм
наслідком зміну у майновому стані
учасників правочинів, є економічно
виправданим, а факт виконання
господарських зобов'язань сторін
підтверджується первинними та
податковими документами.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку контрагентів позивача
- ТОВ «Вістан ЛТД», ТОВ «Арсаон», ТОВ
«Созидатель», які б позбавляли
позивача права на віднесення
відповідних сум до податкового кредиту
відповідачем не подані, в матеріалах
справи такі докази відсутні.

Відповідач, зробивши в акті перевірки
висновок про нікчемність правочинів,
не міг керуватися лише припущеннями
щодо фіктивності (нікчемності)
укладених договорів, його позиція про
те, що ці правочини очевидно суперечать
інтересам держави, не підкріплені
належними доказами, зокрема, рішеннями
суду.

Виходячи з вищевикладеного,
вбачається, що позивачем виконані всі
законодавчо передбачені умови для
віднесення вартості товарів та робіт
до валових витрат, сум податку на
додану вартість - до складу податкового
кредиту у відповідних (податкових)
періодах.

Отже у відповідача відсутні правові
підстави для зменшення валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Виходячи з наведених вище норм, колегія
суддів вважає позовні вимоги
обґрунтованими, оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
визнанню протиправними та скасуванню.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом першої
інстанції з'ясовано усі обставини, які
мають значення для справи, ухвалено
законне та обґрунтоване рішення про
задоволення позову.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 22 жовтня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов