Справа № 225/3576/14-а
Суддя: Челюбєєв Є. В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/225/70/2014
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
П О С Т А Н ОВ А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кузнецової
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Дзержинську про визнання
дій незаконними та зобов'язання
здійснити призначення пенсії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просить визнати дії управління
ПФУ в м.Дзержинську у відмові в
призначенні пенсії за вислугу років
неправомірними, зобов'язати управління
призначити пенсію відповідно до вимог
п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Свої вимоги позивач
мотивує тим, що в квітні 2014 року
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в м. Дзержинську
Донецької області (надалі УПФУ в м.
Дзержинську) з заявою про призначення
пенсії за вислугу років відповідно до
Закону "Про пенсійне забезпечення",
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на таку пенсію,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909,
із змінами від 26.09.2002 року № 1436 (надалі
Перелік). Однак їй було відмовлено в
призначенні такої пенсії, у зв'язку з
тим, що посада викладача або
концертмейстера позашкільного
навчального закладу, які вона обіймала
в період часу з 06.05.2005 року о 31.09.2014 року
не передбачені зазначеним вище
Переліком, тому у неї відсутнє право на
отримання пенсії за вислугу років.

Позивач вважає, що працівники
управління ПФУ в м. Дзержинську
незаконно відмовили в призначенні
пенсії за вислугу років, чим порушили
її право на отримання пенсії.

В подальшому позивач змінила свої
позовні вимоги, надавши письмову заяву,
в якій просила визнати дії управління
ПФУ в м. Дзержинську у відмові в
призначенні пенсії за вислугу років
неправомірними, зобов'язати управління
призначити пенсію за вислугу років
відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" з 09.10.2014
року.

22 жовтня 2014 року представник позивача
уточнив позовні вимоги, надавши
письмову заяву, в якій просив
зарахувати ОСОБА_4 періоди роботи з
02.08.1982 року по 12.01.1987 року, з 10.10.1987 року
по 31.12.1990 року та з 02.01.1991 року по день
ухвалення судом рішення на посаді
викладача та концертмейстера дитячої
музичної школи до пільгового стажу,
який дає право на пенсію за вислугу
років згідно п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Позивач в судове засідання не
з'явилася, її інтереси за довіреністю
представляв ОСОБА_2, який в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримав повністю, наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
оскільки вважає їх необґрунтованими і
недоведеними в суді. В обґрунтування
своїх заперечень суду повідомила, що
питання встановлення пенсій за вислугу
років працівникам освіти регулюються
п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на таку пенсію,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909,
із змінами від 26.09.2002 року № 1436 чітко
визначено перелік посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років.
Посада викладача та концертмейстера
позашкільного навчального закладу, які
обіймала позивач по справі, не
передбачені даним Переліком, тому у неї
відсутнє право на пенсію за вислугу
років. Наряду з цим, суду повідомила, що
позивачкою при зверненні до управління
був порушений порядок звернення до
Управління ПФУ з заявою про
призначення пенсії. Відповідно до
чинного пенсійного законодавства
орган, що призначає пенсію, розглядає
питання про призначення або
перерахунок пенсії тільки при
зверненні особи з відповідною заявою
на спеціальному бланку. Листи, які
направлялися до позивача не мали
імперативного характеру та не були
конкретним рішенням, так як подана
позивачкою по справі заява не
відповідала вказаним вище вимогам. З
цих підстав вважає, що в задоволенні
пред'явленого позову необхідно
відмовити.

Заслухавши пояснення всіх учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи та надані докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. При
вирішенні справ суд керується
принципом законності, що закріплено ст.
3 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України).

Виходячи з ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно - правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач з 02.08.1982 року по 12.01.1987 року, з
10.10.1987 року по 31.12.1990 року та з 02.01.1991 року
по теперішній час працює в дитячій
музичній школі на посаді викладача та
концертмейстера, має спеціальний
педагогічний стаж 31 рік 10 місяців (а.с.
9-11).

В квітні 2014 року позивач по справі
звернулася до УПФУ в м. Дзержинську з
заявою про призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Однак, її заява була
розглянута відповідно до Закону
України "Про звернення громадян", і їй
було роз'яснено, що вона не має право на
призначення їй пенсії за вислугу років,
так як посада викладача або
концертмейстера позашкільного
навчального закладу не передбачена
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота яких дає право
на таку пенсію. При цьому УПФУ у
м.Дзержинську рішення про відмову у
призначення пенсії не приймало. У
зв'язку з цим позивач 09.10.2014 року
звернулася до УПФУ у м.Дзержинську в
установленому порядку з заявою про
призначення пенсії. Рішенням УПФУ у
м.Дзержинську їй було відмовлено в
призначенні пенсії з вищевикладених
підстав, а також з підстав того, що
позивач на час звернення із
відповідною заявою про призначення
пенсії продовжувала працювати на
посаді.

У зв'язку з цим, суд зазначає наступне.

Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на пенсію
за вислугу років мають працівники
освіти при наявності спеціального
стажу роботи від 25 до 30 років за
переліком, що затверджується у порядку,
який визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
позашкільну освіту" педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Перелік посад педагогічних
працівників системи позашкільної
освіти встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України № 963 від 14.06.2000 року "Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково - педагогічних
робітників" до посад педагогічних
робітників віднесена, зокрема посада
викладача всіх спеціальностей.

На підставі п. 6 Переліку типів
позашкільних навчальних закладів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року
початкові спеціалізовані мистецькі
навчальні заклади (школи естетичного
виховання: музичні, художні,
хореографічні театральні, хорові,
мистецтв та інші), відносяться до
позашкільних навчальних закладів.

Виходячи з цього, музична школа ім.
Івана Карабиця м. Дзержинська є
позашкільним учбовим закладом, що
також узгоджується здовідкою № 110 від
08.09.2014 року з відділу культури музичної
школи ім. І. Карабиця (а.с. 15) відповідно
до якої музична школа ім. Івана
Карабиця м. Дзержинська є початковою
ланкою спеціальної мистецької освіти,
належить до системи позашкільної
освіти і має статус державного закладу
освіти.

В той же час на підставі Переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року № 909, із змінами, робота
на посадах викладачів в
загальноосвітніх навчальних закладах,
військових загальноосвітніх
навчальних закладах, музичних і
художніх шкіл; на посадах директорів,
їх заступників з навчально - виховної,
навчальної, виховної роботи завідуючих
відділами (лабораторіями, кабінетами),
художніх керівників, керівників
гуртків, секцій, студій та інших форм
гурткової роботи в позашкільних
навчальних закладах враховується до
спеціального стажу роботи, який дає
право на пенсію за вислугою років. При
цьому, згідно із приміткою 2 Переліку
робота за спеціальністю в закладах,
установах і на посадах, передбачених
цим Переліком, дає право на пенсію
незалежно від форм власності та
відомчої підпорядкованості закладів і
установ.

Зазначеним Переліком спірна посада
викладача та концертмейстера дитячої
музичної школи не передбачена, проте за
дорученням Кабінету Міністрів України
від 06.01.1995 року № 397/21 дію зазначеної
постанови поширено, в тому числі і на
викладачів шкіл мистецтв (музичних
школах) без внесення змін до постанови.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги в частині зарахування
ОСОБА_4 періоди роботи з 02.08.1982 року по
12.01.1987 року, з 10.10.1987 року по 31.12.1990 року
та з 02.01.1991 року по 22.10.2014 року на посаді
викладача та концертмейстера дитячої
музичної школи до пільгового стажу,
який дає право на пенсію за вислугу
років згідно п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" є
доведеними, тому підлягають
задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
визнання дій управління ПФУ в
м.Дзержинську у відмові в призначенні
пенсії за вислугу років
неправомірними, зобов'язати управління
призначити пенсію відповідно до вимог
п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.4 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсії за вислугу років
призначаються у разі звільнення з
роботи, що дає право на цей вид пенсії.

Як встановлено судом позивач станом на
день подання заяви про призначення
пенсії, працювала саме на посаді, яка
дає їй право на пенсію за вислугу років.
Тому УПФУ у м.Дзержинську з цих підстав
правомірно відмовили позивачу в
призначенні пенсії. А так як і на момент
винесення рішення суду позивач не
звільнилася з займаної посади, то і
підстав зобов'язати УПФУ в
м.Дзержинську призначити їй пенсії у
суду не має.

У зв'язку з цим позовні вимоги про
визнання дій УПФУ в м.Дзержинську щодо
відмови позивачу у призначенні пенсії
неправомірними, а також щодо
зобов'язання УПФУ в м.Дзержинську
призначити позивачу пенсію не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зарахувати ОСОБА_4 періоди роботи з
02.08.1982 року по 12.01.1987 року, з 10.10.1987 року
по 31.12.1990 року та з 02.01.1991 року по 22.10.2014
року на посаді викладача та
концертмейстера дитячої музичної
школи до пільгового стажу, який дає
право на пенсію за вислугу років згідно
п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

В задоволенні інших вимог ОСОБА_4
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після спливу строку передбаченого для
її апеляційного оскарження. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не було скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Дзержинський міський суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
повного тексту постанови.

Суддя: