Справа № 811/3470/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 811/3470/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року в адміністративній справі

за позовом Приватного підприємства
«Термо Плюс»

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Приватного
підприємства «Термо Плюс», в якому
позивач просить визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
від 08 жовтня 2013 року: № про сплату
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 1163751,00 грн. та №
про сплату грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
сумі 1221939,00 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки нормам чинного
законодавства та його висновки не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що посадовими особами
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області було
проведено позапланову невиїзну
перевірку Приватного підприємства
«Термо Плюс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Голден
Гейтс Груп» за період з 01.11.2012 по 31.11.2012
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «БК «Підземшляхобуд»
за період з 01.12.2012 по 31.12.2012, за
результатами якої складено Акт №
59/11-23-22-02/32833010 від 06.09.2013.

В ході перевірки були виявлені
порушення з боку позивача п. 138.2, п. 138.4,
п. 138.8, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток
підприємств на загальну суму 814626,00 грн.,
а також п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету, на загальну
суму 775834 грн.

На підставі акту перевірки
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області 08.10.2013
прийняті податкові
повідомлення-рішення: № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 1221939,00
грн., з якої основного платежу - 814626,00
грн., штрафних фінансових санкцій -
407313,00 грн. та № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму
1163751,00 грн., з якої основного платежу -
775832,00 грн., штрафних фінансових санкцій
- 387917,00 грн.

В основу оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень лягли висновки,
викладені в акті перевірки, згідно з
якими ПП «Термо Плюс» відображено в
податковому обліку операції по
взаємовідносинах з ТОВ «Голден Гейтс
Груп» та ТОВ «БК «Підземшляхобуд»,
реальність здійснення яких не
підтверджено.

Надаючи оцінку обґрунтованості та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідно до
пп. 134.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу
України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно з п. 135.2 ст. 135 ПК України доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів (послуг) або
дата отримання платником податку
товарів (послуг), що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання товарів
(послуг), на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту
(п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи між
Приватним підприємством «Термо Плюс»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Голден Гейте Груп»
було укладено договір поставки № 27 від
02.11.2012. Також між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Амаркорд-Алекс»
було укладено договір про виконання
роботи від 30.10.2012 № 8/10 на реконструкцію
торгового центра «Точка» за адресою: м.
Київ, вул. Довженка, 1, на виконання
якого Приватним підприємством «Термо
Плюс» в подальшому укладено договір
від 07.11.2012 № 39 про виконання робіт з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «БК «Підземшляхбуд».

На підтвердження реальності виконаних
робіт позивачем надано до суду першої
інстанції копії податкових та
видаткових накладних, копії квитанцій,
копії платіжних доручень, копії актів
приймання виконаних будівельних
робіт.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, дійшов висновку, що реальність
господарських операцій з
вищевказаними контрагентами повністю
доведено належними первинними
документами, а тому позивачем
правомірно сформовано валові витрати у
спірному періоді, а також позивач мав
право віднести до складу податкового
кредиту суму ПДВ, сплачену у складі
вартості товарів (робіт, послуг) по
даних взаємовідносинах.

Проте колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції не надано належної
оцінки первинним документам, зокрема,
згідно з договором поставки № 27 від
02.11.2012 ТОВ «Голден Гейтс Груп»
(постачальник) зобов'язується
поставити будівельні матеріали на
адресу ПП «Термо Плюс» (замовник), який
зобов'язується прийняти та оплатити
товар. Вартість товару складає 2650000,00
грн., в тому числі ПДВ 441666,67 грн. Сума
договору може здійснюватися після
підписання сторонами додаткових угод.
Оплата здійснюється протягом 10
банківських днів у 100% розмірі ,
вказаної в рахунках та накладних.

Згідно з видатковими накладними №
ГГ-0000274 від 09.11.2012, № ГГ-0000275 від 12.11.2012, №
ГГ-0000220 від 29.11.2012, № ГГ-0000219 від 29.11.2012, №
ГГ-0000276 від 30.11.2012, № ГГ-0000277 від 30.11.2012, №
ГГ-0000278 від 30.11.2012, № ГГ-0000279 від 30.11.2012
ТОВ «Голден Гейтс Груп» поставило на
адресу ПП «Термо Плюс» товар на
загальну суму (з урахуванням ПДВ) 2646995,64
грн. Податкові накладні № 274 від 09.11.2012,
№ 275 від 12.11.2012, № 219 від 29.11.2012, № 220 від
29.11.2012, № 276 від 30.11.2012, № 277 від 30.11.2012, №
278 від 30.11.2012, № 279 від 30.11.2012 виписані на
загальну суму (з урахуванням ПДВ) 2646986,05
грн. Платіжними дорученнями № 67 від
14.12.2012, № 70 від 21.12.2012, № 73 від 28.12.2012, № 74
від 28.12.2012, № 76 від 10.01.2013, № 111 від 27.06.2013,
№ 113 від 15.07.2013, № 114 від 22.07.2013,
підтверджується оплата будівельних
матеріалів на загальну суму 2646995,64 грн.

При цьому додаткові угоди, відповідно
до яких між сторонами змінювалися ціна
та умови оплати товару, не приймалися,
що, в свою чергу, залишає не вирішеним
питання щодо розбіжностей в ціні за
поставлений товар, визначеній в
видаткових та податкових накладних.
Також залишається без обґрунтованих
пояснень позивача питання щодо
пов'язаності платіжних доручень з
умовами виконання договору поставки №
27 від 02.11.2012, адже призначення платежу в
останніх пов'язано з певними рахунками,
які не були надані платником податків
ані до податкового органу, ані до суду,
а дата проведення оплати за товар не
відповідає умовам вищевказаного
договору.

Не надані також позивачем документи,
які підтверджують факт переміщення та
отримання товару (ТТН, подорожні листи,
довіреності на отримання товару тощо),
що у своїй сукупності з іншими доказами
може лягти в основу висновків про
недоведеність реальності
господарської операції.

Разом з тим з метою дослідження
реальності здійснення господарських
операцій податковим органом було
проведено ряд заходів, зокрема,
намагання провести зустрічну звірку з
ТОВ «Голден Гейтс Груп», яку виявилося
не можливим провести через
відсутність юридичної особи за
податковою адресою: м. Київ, вул.
Басейна, 9, оф. 3, про що складено
відповідний Акт № 1108/22-8/38148915 від 13.05.2013.

Натомість відповідно до даних системи
співставлення на рівні ДПС України
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів та
додатками № 5 «Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» ТОВ «Голден
Гейтс Груп» фактично не могло
здійснювати господарські операції з
реалізації товарів через відсутність у
підприємства майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення вказаного
виду діяльності - основних засобів,
складських приміщень, транспортних
засобів тощо.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає обґрунтованими
висновки податкового органу про не
підтвердження належними та достатніми
первинними документами господарських
правовідносин між позивачем та ТОВ
«Голден Гейтс Груп».

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
«Будівельна компанія «Підземшляхбуд»
суд апеляційної інстанції встановив,
що між останніми було укладено договір
про виконання робіт № 39 від 07.11.2012,
згідно з яким ПП «Термо Плюс» є
підрядником, а ТОВ «БК
«Підземшляхбуд» - субпідрядником.
Вартість робіт по реконструкції
Торгового центру «Точка» складає 2008020,00
грн.

Вказаний договір укладено на виконання
договору про виконання роботи № 8/10 від
30.10.2012, укладеного між ТОВ
«Амаркорд-Алекс» (замовник) та ПП
«Термо Плюс» (підрядник), ціна роботи за
яким складає 5132478,37 грн. Натомість
позивачем не надано доказів виконання
умов договору в частині надходження
оплати за виконану роботу на
розрахунковий рахунок ПП «Термо Плюс»,
також не надано податкової накладної,
виписаної виконавцем робіт.

В свою чергу Броварською ОДПІ
Київської області було направлено на
юридичну адресу ТОВ «БК
«Підземшляхбуд» запит від 28.11.2012 за №
10090/10/13-216/2210 про підтвердження
господарських відносин з
платниками-постачальниками та
платниками-покупцями за період
серпень-грудень 2012 року, на який
відповіді отримано не було. При цьому
судом встановлено, що вказану юридичну
особу визнано банкрутом, а згідно з
довідкою ГВПМ Броварської ОДПІ № 162 від
14.01.2013 не встановлено місцезнаходження
ТОВ «БК «Підземшляхбуд».

З огляду на викладене податковий орган
дійшов обґрунтованого висновку про не
доведеність фактичного виконання
робіт ТОВ «БК «Підземшляхбуд», а тому
первинні документи, складені на
виконання умов договору № 39 від 07.11.2012,
мають формальний характер та не є
доказом реальності здійснення
господарської операції.

Враховуючи викладене колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції не
повно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
вбачаються підстави для скасування
постанови та ухвалення нового судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області задовольнити.

Постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року в адміністративній справі №
811/3470/13-а скасувати.

У задоволенні позову
Приватного підприємства «Термо Плюс»
відмовити.

Постанова суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складання в повному обсязі.

Повний текст постанови
складений 28 жовтня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова