Справа № 2а-1116/10/1522
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/35153/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді: Рецебуринський Ю.Й.,
Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012 у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом про визнання дій
протиправними та зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату підвищення пенсії відповідно
до ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за період з 17.09.2005
по 31.12.2005 в розмірі 350 % мінімальної
пенсії за віком, а з 01.01.2006 в розмірі 1162
грн. та сплатити недоплачену частину
пенсії.

Постановою Приморського районного
суда м. Одеси від 28.12.2010 позов
задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012
скасовано рішення суду першої
інстанції, позовні вимоги за період з
17.09.2005 по 12.07.2009 залишено без розгляду. У
задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання виплачувати підвищення
пенсії у розмірі 1162 грн. та сплатити
зазначену заборгованість відмовлено.

З рішенням суду апеляційної інстанції
не погодився позивач, подав касаційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлене
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
редакції до 01.01.2006 інвалідам війни
пенсії або щомісячне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком; II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком; III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Законом України «Про внесення змін до
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з 01.01.2006 внесено
зміни до частини 4 вказаної статті,
згідно з якими інвалідам війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються: інвалідам I групи
- у розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Вказані положення Конституційним
Судом України неконституційними не
визнавались.

В ході розгляду справи судами
встановлено, що позивач є пенсіонером
Збройних Сил України, учасником
бойових дій, інвалідом 2 групи та має
право на отримання підвищення пенсії
відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», зокрема,
інвалідам війни II групи пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищуються у розмірі 350 % мінімальної
пенсії за віком, які повинні
виплачуватись із врахуванням положень
Закону України «Про Державний бюджет
України» на відповідний рік та статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»,а не постановами Кабінету
Міністрів України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що під час нарахування
та виплати спірного підвищення пенсії
застосуванню підлягає Закон України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції
після 01.01.2006, тобто відповідно для
інвалідів II групи - у розмірі 40
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Залишаючи позовні вимоги за період з
17.09.2005 по 12.07.2009 без розгляду, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивач звернувся до суду із
пропуском процесуального строку,
встановленого статтею 99 КАС України.

З такими висновками суду колегія
суддів погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки суду не спростовують і
є безпідставними, оскільки за змістом
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються, зокрема,
інвалідам II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а тому судом
апеляційної інстанції зроблено
обґрунтований висновок щодо
відсутності законних підстав для
перерахунку та виплати підвищення
пенсії позивачу в розмірі 350 %
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статі 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних рішень суди не
допустили порушень норм матеріального
і процесуального права, а тому
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволенні, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман