Справа № 2-а/1970/4051/12
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2012-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а/1970/4051/12

20 грудня 2012 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Лукашовій О.Є.

за участю:

представника позивача - Маркевич
Х.М.;

представника відповідача - Булахтіна
Г.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Елітар»

до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Тернопільської області державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 15 листопада
2012 року № , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елітар» (далі по
тексту - ТзОВ «Елітар» або позивач)
звернулося до суду з позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Тернопільської
області державної податкової служби
(далі по тексту - Тернопільська ОДПІ або
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 15 листопада
2012 року № .

Позовні вимоги обґрунтовуються
тим, що висновки викладені в акті
перевірки є необґрунтованими,
встановленими з неправильним
застосуванням та з порушенням норм
чинного законодавства України. Позивач
не погоджуються із винесеним
податковим повідомленням - рішенням
Тернопільської ОДПІ від 15 листопада 2012
року №, в зв'язку з тим, що
відповідач невірно застосував норми
Податкового кодексу України,
відповідно до спірних правовідносин.

Зокрема, позивач наголошує на тому, що
25.07.2012р. згідно платіжного доручення №
39, з рахунку ТзОВ «Елітар» на рахунок ПП
«Енергоконструкція» перераховано суму
200 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 33333,33 грн.). за
виконанні роботи згідно договору № 44/12
від 16.07.2012р.

Проте зазначила, що податковим органом
не враховано, що згідно листа від 23
липня 2012 року №189 ПП
«Енергоконструкція» просила про
авансувати роботи по договору №44/12 від
16.07.2012 р. по об'єктно, тому призначення
платежу вказане в платіжному дорученні
від 25.07.2012 р. № 39 уточнювалось ТзОВ
«Елітар» листом від 25.07.2012р. № 152/2.
Відповідно 25.07.2012р. ПП
«Енергоконструкція» виписано наступні
податкові накладні: № 22 від 25.07.2012р. на
загальну суму 17000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2833,33
грн.; № 23 від 25.07.2012р. на загальну суму
15000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2500,00 грн.; № 24 від
25.07.2012р. на загальну суму 50 061,46 грн., в т.
ч. ПДВ - 8343,58 грн.; № 25 від 25.07.2012р. на
загальну суму 10 000 грн., в т.ч. ПДВ - 1666,67
грн.; № 26 від 25.07.2012р. на загальну суму 10
000 грн. в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн.; № 27 від
25.07.2012р. на загальну суму 17000,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 2833,33 грн.; № 28 від 25.07.2012р. на
загальну суму 37000,00грн., в т.ч. ПДВ - 6166,67
грн.

Податкова накладна, в якій сума
податку на додану вартість не
перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає
включенню до Єдиного реєстру
податкових накладних, тому на думку
представника позивача вищезазначені
податкові накладні не підлягали
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Крім того, представник позивача
зазначила, що господарські операції
між ТОВ «Елітар» та ПП
«Енергоконструкція» носили реальний
характер, а податок на додану вартість
був сплачений до державного бюджету.

З врахуванням викладеного,
представник позивача просила
скасувати податкове
повідомлення-рішення Тернопільської
ОДПІ від 15 листопада 2012 року № .

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, мотиви виклав в
поданому суду письмовому запереченні.

Згідно заперечення відповідача
позовні вимоги не підлягають до
задоволення, оскільки, перевіркою
встановлено, що позивач порушив вимоги
п.201.7. ст. 201, п.201.10 ст.201, пункту 11
підрозділу 2 розділу XX Податкового
Кодексу України, в результаті чого на
думку Тернопільської ОДПІ занижено
податок на додану вартість за липень 2012
р. на суму - 26010,24 грн.

Представник відповідача зазначив, що
25.07.2012р. згідно платіжного доручення №
39, з рахунку ТзОВ «Елітар» на рахунок ПП
«Енергоконструкція» перераховано суму
200 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 33333,33 грн.). за
виконанні роботи згідно договору № 44/12
від 16.07.2012р.

Також зазначив, що відповідно до п. 201.7.
ст. 201 Податкового Кодексу України -
податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Проте, в порушення даної норми
Податкового Кодексу України сума
податку на додану вартість авансового
платежу, яка перерахована одним
платіжним документом розбита ПП
«Енергоконструкція» на 7 окремих
податкових накладних, замість однієї.

Також зазначив, що відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних та порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту.

Враховуючи вищенаведене, представник
Тернопільської ОДПІ вважає, що
податкове повідомлення-рішення, якими
ТзОВ «Елітар» визначено податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість, прийняте у відповідності до
вимог чинного на час здійснення
господарської операції податкового
законодавства, а тому просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Крім пояснень представників сторін,
судом досліджені письмові докази,
наявні у матеріалах справи, які подані
позивачем та відповідачем.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що працівниками
Тернопільської ОДПІ проведено
документальну позапланову перевірку
TзOB «Елітар» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинах з
контрагентами за період з 01.07.2012 р. по
31.07.2012 р.

Результати перевірки відображені
в акті від 26.10.2012 року № 5115/22-10/32549968.

Перевіркою встановлені порушення
п.201.7. ст. 201, п.201.10 ст.201, пункту 11
підрозділу 2 розділу XX Податкового
Кодексу України, в результаті чого на
думку Тернопільської ОДПІ занижено
податок на додану вартість за липень 2012
р. на суму - 26010,24 грн.

Висновки даного акта перевірки стали
підставою для прийняття податкового
повідомлення-рішення від 15 листопада
2012 року № , яким позивачу
донараховано податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 26010,00
грн. та застосовано штрафну (фінансову)
санкцію на суму 13005,00 грн.

Аналізуючи оспорюване податкове
повідомлення-рішення, суд прийшов до
висновку про його протиправність,
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 16.07.2012 року між
ТзОВ «Елітар» та ПП
«Енергоконструкція» укладено договір
№ 44/12.

Відповідно до п.1 Договору - Виконавець
бере на себе зобов'язання по виконанню
комплексу робіт, передбачених
проектно-кошторисною документацією по
технічному переоснащенню та
модернізації електромереж ПЛ-0,4-10 кВ,
встановленню розвантажувальних
підстанцій відповідно до додатку №1.

Відповідно до п.3 вищезазначеного
договору вартість робіт за даним
Договором обчислюється з розрахунку
узгодженої обома сторонами вартості
технічного переоснащення 1 км ПЛ-04-10 кВ,
а саме 50 000 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн. та
приблизно складає 298 500,00 грн., в т.ч. ПДВ -
49 750, 00 грн. для об'єктів вказаних
Додатку № 1.

Згідно п.10 Договору оплата за виконанні
роботи здійснюється Замовником на
протязі 10 робочих днів з дня підписання
виконаних актів приймання виконаних
робіт шляхом безготівкового
перерахунку на рахунок виконавця.

Відповідно до Додатку №1 до Договору,
визначено перелік виконання
будівельно-монтажних робіт по
модернізації об'єктів діючих
електричних в 2012 році.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.201.8 ст.201 ПК України право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Порядок заповнення податкової
накладної затверджено наказом ДПАУ від
21.12.2010 р. N 969 "Про затвердження форми
Податкової накладної та Порядку її
заповнення". Порядок ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних затверджено наказом ДПАУ віт
24.12.2010 р. N 1002.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог.

Тобто, податкова накладна є
підставою на віднесення до податкового
кредиту витрат по сплаті податку на
додану вартість у покупця,
зареєстрованого як платник податку.
Податкова накладна відповідно до п. 201.4
ст.201 ПК України виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.201.7. ст.201 Податкового
кодексу України Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). У разі, якщо частка
товарів/послуг не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів/послуг зазначається в додатку
до податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики, та враховується при
визначенні загальних податкових
зобов'язань.

Згідно п.201.10 статті 201 Кодексу
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

В той же час пунктом 11 підрозділу 2
розділу XX «Перехідні положення»
Податкового Кодексу України
передбачено «реєстрація податкових
накладних платниками податку на додану
вартість - продавцями в Єдиному реєстрі
податкових накладних запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить: понад 1
мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;
понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011
року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня
2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня
2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку
на додану вартість не перевищує 10 тисяч
гривень, не підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних.

Податкова накладна, виписана при
здійсненні операцій з постачання
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України, з 1
січня 2012 року підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних
не залежно від розміру податку на
додану вартість в одній податковій
накладній.

А відтак, до платників податку, для яких
на дату виписки накладної цим
підрозділом не запроваджено
обов'язковість реєстрації податкової
накладної в Єдиному реєстрі податкових
накладних, не застосовуються норми
абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10
статті 201 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 25.07.2012р. згідно
платіжного доручення № 39, з рахунку
ТзОВ «Елітар» на рахунок ПП
«Енергоконструкція» перераховано суму
200 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ - 33333,33 грн.). за
виконанні роботи згідно договору № 44/12
від 16.07.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно акту звірки розрахунків між
ТзОВ «Елітар» та ПП
«Енергоконструкція» станом на 01.07.2012 р.
кредитове сальдо складало 43 938,54
грн..25.07.2012р. перераховано 200 000,00 грн.
Станом на 31.07.2012р. дебіторська
заборгованість становить 156 061,46 грн.
(аванс перерахований 25.07.2012р. за
виконані роботи згідно договору № 44/12
від 16.07.2012р.).

ПП «Енергоконструкція» за період з
01.07.2012р. по 31.07.2012р. згідно акту звірки,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 361 за липень 2012р. послуги не
надавались, ТМЦ не реалізовувались.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, податковим органом не
враховано, що згідно листа від 23 липня
2012 року №189 ПП «Енергоконструкція»
просила про авансувати роботи по
договору №44/12 від 16.07.2012 р. пооб'єктно,
тому призначення платежу вказане в
платіжному дорученні від 25.07.2012 р. № 39
уточнювалось ТзОВ «Елітар» листом від
25.07.2012р. № 152/2. Відповідно 25.07.2012р. ПП
«Енергоконструкція» виписано наступні
податкові накладні:

- № 22 від 25.07.2012р. на загальну суму
17000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2833,33 грн.;

- № 23 від 25.07.2012р. на загальну суму
15000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2500,00 грн.;

- № 24 від 25.07.2012р. на загальну суму 50
061,46 грн., в т. ч. ПДВ - 8343,58 грн.;

- № 25 від 25.07.2012р. на загальну суму 10
000 грн., в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн.;

- № 26 від 25.07.2012р. на загальну суму 10
000 грн. в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн.;

- № 27 від 25.07.2012р. на загальну суму
17000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2833,33 грн.;

- № 28 від 25.07.2012р. на загальну суму
37000,00грн., в т.ч. ПДВ - 6166,67 грн.

З вищенаведеного вбачається, що
податкові накладні №№ 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28
не підлягали реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Суд частково погоджується з
позицією податкового органу щодо
порушення позивачем документального
оформлення, разом з тим, вважає за
необхідне зазначити, що в умовах дії
принципу фінансової звітності, як
превалювання сутності над формою, який
полягає в тому, що операції
обліковуються відповідно до їх дійсної
сутності, а не лише виходячи з
правильності їх юридичного оформлення
та документування, у податковому
обліку господарські операції мають
відображатися відповідно до їх
реального економічного змісту. Для
цілей оподаткування зміст
господарської операції має
встановлюватися на підставі аналізу
змін майнового стану її учасників.
Документальне оформлення є лише формою
представлення інформації про
юридичний факт, тоді як саме з
юридичним фактом податкове
законодавство пов'язує зміни у
податковому обліку платника.

А відтак окремі недоліки у
юридичному оформленні, а саме
бухгалтерської помилки, за умови
впливу таких недоліків на порядок
розрахунків позивача з бюджетом, не
можуть бути підставою для нарахування
товариству податкового зобов'язання з
податку на додану вартість.

Разом з тим, право на включення до
складу податкового кредиту суми ПДВ
пов'язано з фактичною сплатою податку
на додану вартість у складі ціни
товарів (робіт, послуг) постачальникам
таких товарів (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується сторонами операції
між ТзОВ ТзОВ «Елітар» та ПП
«Енергоконструкція» носили реальний
характер. Всі суми ПДВ були сплачені
вчасно до державного бюджету.

Наведені вище доводи свідчать, що
незважаючи на повне дослідження
посадовими та службовими особами
Тернопільської ОДПІ при проведенні
перевірки первинних документів та
доказів, Тернопільська ОДПІ надала їм
неправильну оцінку та невірно
застосувало норми податкового
законодавства, внаслідок чого в акті
зроблені помилкові висновки. З
урахуванням викладеного, оскільки
висновки акта є незаконними та
помилковими, Тернопільською ОДПІ було
прийнято неправомірне податкове
повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Незважаючи на те, що
представник відповідача заперечувала
проти позову, проте нею, належними
доказами не доведено правомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Аналізуючи оспорюване податкове
повідомлення-рішення від 15 листопада
2012 року № , суд приходить до
висновку, що воно прийняте в порушення
вимог Конституції України, Податкового
кодексу України не обґрунтовано, тобто
без урахування всіх обставин справи.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, відповідно до ч.1
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 70, 71, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Тернопільської
області державної податкової служби
від 15 листопада 2012 року № .

Повернути з державного бюджету на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Елітар» 390 грн. 15 коп.
сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
постанову. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу (оголошення вступної та
резолютивної частини постанови), а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24 грудня 2012 року.

Головуючий суддя
Осташ А. В.

копія вірна:

Суддя
Осташ А. В.