Справа № 820/15552/14
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.Справа № 820/15552/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
23.09.2014р. по справі № 820/15552/14

за позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
організація "Харків"

про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Харківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИРОБНИЧА
ОРГАНІЗАЦІЯ "ХАРКІВ", у якому просив суд
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИРОБНИЧА
ОРГАНІЗАЦІЯ "ХАРКІВ" на користь
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
40500 грн. та пеню в розмірі 7840,80 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач, який у строк, встановлений
законодавством, повинен був самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції, не виконав свого обов'язку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.09.2014р. в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
зазначає, що оскаржувана постанова
прийнята без повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи, в
порушення норм матеріального права, є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Суд апеляційної
інстанції розглядає справу згідно ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Згідно з актом перевірки
територіальною державною інспекцією з
питань праці у Харківській області
додержання ТОВ "ВИРОБНИЧА ОРГАНІЗАЦІЯ
"ХАРКІВ" законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №20-01-355/0794,
встановлено, що не виконується
норматив робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів. Так, на
підприємстві в 2012 році
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу була 284
особи, а в 2013 році - 240 осіб. Передбачений
законодавством норматив робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів на підприємстві (11 осіб в 2012
році та 10 осіб 2013 році) не виконується.
На підприємстві середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність в 2012 році
складала 8 осіб, а в 2013 - 6 осіб.

Судом встановлено, що відповідач у 2012
році інформував Харківський міський
центр зайнятості про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів шляхом подання звітів за
формою №3-ПН, що підтверджується
копіями звітів та листа Харківського
міського центру зайнятості від 25.07.2014
№ХМЦЗ-03-21127-22/14.

Так, у листі Харківського міського
центру зайнятості від 25.07.2014
№ХМЦЗ-03-21127-22/14 зазначено, що ТОВ
"ВИРОБНИЧА ОРГАНІЗАЦІЯ "ХАРКІВ"
протягом 2012-2013р.р. надавало інформацію
про попит на робочу силу (вакансії) за
формою №3-ПН (з вказанням вакансій для
інвалідів). Відмов у працевлаштуванні
осіб з інвалідністю за направленням
Харківського міського центру
зайнятості з боку підприємства не було.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, з що
позивач не довів суду, що органи, на які
покладено обов'язок працевлаштування
інвалідів, направляли у 2012 році до
відповідача інвалідів для
працевлаштування і їм було відмовлено
у прийомі на роботу. Також позивач не
надав суду доказів того, що інваліди
звертались безпосередньо до
відповідача із заявами про
працевлаштування і їм так само було
відмовлено у прийнятті на роботу.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Тобто цією нормою визначено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування здійснюється двома
шляхами: безпосереднє звернення
інваліда до підприємства або звернення
інваліда до державної служби
зайнятості (з подальшим його
направленням на підприємство, на якому
є відповідні вакансії).

Відтак, колегія суддів вважає, що ст. 18
Закону не встановлює правил, за якими
підприємство було б зобов'язане
самостійно здійснювати пошук
інвалідів для їх працевлаштування на
своєму підприємстві.

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону чітко
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю: виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів; надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для
працевлаштування інвалідів; звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Так відповідно до абзацу другого
пункту 2 статті 19 Закону України "Про
зайнятість населення" державна служба
зайнятості має право одержувати від
підприємств, установ і організацій,
незалежно від форм власності,
адміністративні дані про наявність
вакантних робочих місць, у тому числі
призначених для працевлаштування
інвалідів, характер і умови праці на
них, про всіх вивільнюваних, прийнятих
і звільнених працівників та інформацію
про передбачувані зміни в організації
виробництва і праці, інші заходи, що
можуть призвести до вивільнення
працівників.

Процедуру подання інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів центру зайнятості визначено
Порядком подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування.

Інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів
встановлюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Правила подання роботодавцями звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів відділенням Фонду та
інформації про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад)
передбачено Порядком подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування.

Звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають
(надсилають рекомендованим листом)
щороку до 1 березня відділенням Фонду, в
яких вони зареєстровані, за формою №
10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів". Порядок
складання звіту встановлено
Інструкцією щодо заповнення форми
звітності № 10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів".

Водночас, про наявність вакантних
місць роботодавці повинні повідомляти
центри зайнятості, направляючи
звітність у формі № 3-ПН згідно з
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року № 420, а з 12.07.2013 року згідно з
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 31.05.2013
№ 316.

В матеріалах справи наявні звіти
позивача за формою № 3-ПН про
інформування центру зайнятості про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад).

Отже, оскільки нормами чинного
законодавства на підприємство
покладено обов'язок по забезпеченню
певної кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів, а не
обов'язок їх працевлаштування, а також
в матеріалах справи наявні відомості
про виконання відповідачем обов'язку
передбаченого нормами чинного
законодавства щодо соціальної
захищеності інвалідів в Україні, по
забезпеченню певної кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів
та відомості про вжиття ним,
передбачених чинним законодавством
заходів по забезпеченню
працевлаштування інвалідів, то колегія
суддів вважає, що позов заявлений до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
організація "Харків" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць необґрунтований.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197 п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.09.2014р. по
справі № 820/15552/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М.