Справа № 265/4845/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.Справа № 265/4845/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від
15.08.2014р. по справі № 265/4845/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2014 року ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області (надалі -
відповідач) про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни.

15.08.2014 року постановою
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя Донецької області
провести ОСОБА_1 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року включно, з відрахуванням
фактично проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову,
якою повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог. Скаржник зазначає, що
приймаючи зазначену постанову суд
першої інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
постанови КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381
та ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

27.10.2014 року позивач подав письмові
заперечення на апеляційну скаргу, де
наполягає на законності судового
рішення та просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач
відповідно до ст.1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" має
статус дитини війни та за приписами ст.6
цього Закону має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
повинен був, відповідно діючої статті
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей", виплачувати позивачу щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи із розміру пенсії, визначеної
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нарахування та виплата у
2014 році дітям війни підвищення до
пенсії або щомісячного грошового
довічного утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до вимог Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до вимог ч.2 ст.19
Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та ч.4 ст.9 КАС України,
відповідач у 2014 році до позивача
безпідставно застосовував постанову
Кабінету Міністрів України від 28.12.2011р.
за № 1381, оскільки повинен був діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", яка має вищу
юридичну силу ніж зазначена постанова,
нараховувати та здійснювати позивачу
доплату до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Так, розмір мінімальної пенсії за віком
визначено лише в ч. 1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір мінімальної пенсії за
віком, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки, наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії,
встановленої ст.46 Конституції України
та права на отримання доплати до
пенсії, передбаченої ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої
територіальні управління, однак, вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, колегія
суддів вважає, що відповідач не виконав
свої обов'язки, чим порушив права
позивача.

Між тим, судом першої інстанції
допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
21.07.2014 року, в якому просив задовольнити
його позовні вимоги з 01 січня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, шестимісячний строк на звернення
до суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, колегія суддів вважає, що права
позивача підлягають захисту з 21.01.2014
року.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог за період з 01січня 2014
року по 20 січня 2014 року ухвалено з
порушенням норм процесуального права
та підлягає скасуванню з прийняттям
ухвали про залишенням цієї частини
позовної заяви без розгляду, оскільки з
позовної заяви та матеріалів справи не
вбачається поважних причин пропуску
строку на звернення до суду.

Керуючись п. 9 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від
15.08.2014р. по справі № 265/4845/14-а
скасувати в частині задоволення позову
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області про
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахування та стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни за період з 01
січня 2014 року по 20 січня 2014 року.

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області
про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни за
період з 01 січня 2014 року по 20 січня 2014
року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя від 15.08.2014 року по справі
№265/4845/14-а-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А.

Повний текст ухвали виготовлений
03.11.2014 р.

Поиічник судді
Свірська Я.Г.