Справа № 826/7857/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7857/14
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів при секретарі
Хрімлі О.Г., Коротких А.Ю., Літвіної
Н.М., Архіповій Л.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Технобуд» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Технобуд» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сервіс-Технобуд»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 25 червня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, відповідачем у період з 29
травня 2013 року по 10 червня 2013 року на
підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1
ст. 78 Податкового кодексу України та
відповідно до п. 200.11 ст. 200 ПК України
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
нарахування ТОВ «Сервіс-Технобуд» () залишку від'ємного
значення по декларації з ПДВ за лютий
2013 року у сумі 28 021 435,00 грн., яке виникло
за період: грудень 2010 року, лютий -
грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт № 47/15.6/33744388 від 12 червня 2013
року, в якому встановлено порушення
позивачем вимог: п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6
ст. 201 Податкового кодексу України, у
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення суми податку на
додану вартість (р. 24 Декларації з ПДВ
за лютий 2013 року) за лютий 2013 року на
суму 214 073,00 грн.; п. 200.4, абз. «а» п. 200.14 ст.
200 Податкового кодексу України, у
результаті чого встановлено заниження
суми бюджетного відшкодування в
березні 2011 року на суму 1 459 556,00 грн., у
червні 2011 року на суму 1 903 772,00 грн., у
липні 2011 року на суму 266 803,00 грн., у
серпні 2011 року на суму 893 848,00 грн., у
вересні 2011 року на суму 709 974,00 грн., у
жовтні 2011 року на суму 849 853,00 грн., у
листопаді 2011 року на суму 624 556,00 грн., у
грудні 2011 року на суму 1 409 455,00 грн., у
січні 2012 року на суму 1 650 369,00 грн., у
лютому 2012 року на суму 347 014,00 грн., у
березні 2012 року на суму 866 470,00 грн., у
квітні 2012 року на суму 1 305 507,00 грн., в
червні 2012 року на суму 21 806,00 грн., у
липні 2012 року на суму 21 806,00 грн., у
серпні 2012 року на суму 21 806,00 грн., у
вересні 2012 року на суму 21 806,00 грн., у
жовтні 2012 року на суму 23 748,00 грн., у
листопаді 2012 року на суму 23 748,00 грн., у
грудні 2012 року на суму 7 442 690,00 грн., у
лютому 2013 року на суму 7 554 921,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення: № від 25
червня 2013 року про збільшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на загальну суму 27 807
362,00 грн.; № від 25 червня 2013 року
про зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 214 073,00
грн.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням № від 25
червня 2013 року та вважаючи його
протиправним, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України,
при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

За змістом п. 200.3 ст. 200 ПК України, при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Крім того, згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК
України, якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п. 200.5 ст. 200 ПК України, не
мають права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які: були
зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

За змістом п. 200.6 ст. 200 ПК України,
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України,
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному контролюючому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України, за
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають
право податковим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України,
якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган: а) у разі заниження
заявленої платником податку суми
бюджетного відшкодування щодо суми,
визначеної органом державної
податкової служби за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого заниження та
підстави для її вирахування. У цьому
випадку вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах; б) у разі перевищення
заявленої платником податку суми
бюджетного відшкодування над сумою,
визначеною органом державної
податкової служби за результатами
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування; в) у
разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Згідно з пп. 4.6.3 п. 4.6 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 1492 від 25 листопада
2011 року (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума:

у декларації 0110 враховується у
зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду);

у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Рядок 20.1 у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 не
заповнюється.

Відповідно до пп. 4.6.4 п. 4.6 розділу V
вказаного Порядку, якщо в наступному
звітному податковому періоді різниця
між сумою податкових зобов'язань і
сумою податкового кредиту з
урахуванням залишку такого від'ємного
значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2).

За змістом пп. 4.6.5 п. 4.6 розділу V
наведеного Порядку, платники, які
заповнили рядок 22 декларації 0110 та
відповідно до статті 200 розділу V
Кодексу мають право на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають до
декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації 0110
за поточний звітний (податковий)
період. Залежно від обраного платником
напряму повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняли рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено рядок 23.1 декларації 0110),
подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4).

У податкових деклараціях 0121 - 0123/0130/0140
рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються.

Згідно з пп. 4.6.6 п. 4.6 розділу V
наведеного Порядку, залишок від'ємного
значення (для декларації 0110 - після
бюджетного відшкодування) включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 24 декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 21.2
декларації наступного звітного
(податкового) періоду).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем до податкового органу подано
декларацію з податку на додану
вартість за лютий 2013 року (вх. №
від 20 березня 2013 року).

За результатами звірки даних,
зазначених у розрахунку бюджетного
відшкодування ПДВ, із даними первинних
документів, що підтверджують факт
оплати платником товарів (послуг),
загальна сума ПДВ складає 27 807 362,00 грн.,
що складається з періодів - грудень 2010
року в сумі 387 854,00 грн., лютий 2011 року в
сумі 3 264 511,00 грн., березень 2011 року в
сумі 157 638,00 грн., квітень 2011 року в сумі
45 274,00 грн., травень 2011 року в сумі 98 817,00
грн., червень 2011 року в сумі 266 803,00 грн.,
липень 2011 року в сумі 893 848,00 грн.,
серпень 2011 року в сумі 716 135,00 грн.,
вересень 2011 року в сумі 849 853,00 грн.,
жовтень 2011 року в сумі 624 556,00 грн.,
листопад 2011 року в сумі 1 409 455,00 грн.,
грудень 2011 року в сумі 1 650 369,00 грн.,
січень 2012 року в сумі 347 014,00 грн., лютий
2012 року в сумі 866 470,00 грн., березень 2012
року в сумі 305 507,00 грн., квітень 2012 року
в сумі 1 846 750,00 грн., травень 2012 року в
сумі 2 077 424,00 грн., червень 2012 року в сумі
1 184 612,00 грн., липень 2012 року в сумі 982
969,00 грн., серпень 2012 року в сумі 1 474 400,00
грн., вересень 2012 року в сумі 1 584 229,00
грн., жовтень 2012 року в сумі 428 228,00 грн.,
листопад 2012 року в сумі 1 302 156,00 грн.,
грудень 2012 року в сумі 2 256 563,00 грн.

Із даних додатку 2 до податкової
декларації ПДВ за лютий 2013 року
вбачається, що частина залишку
від'ємного значення фактично сплачена
ТОВ «Сервіс-Технобуд» постачальникам
до Державного бюджету, не брала участі
у розрахунках бюджетного
відшкодування (не погашена податковими
зобов'язаннями попередніх податкових
періодів) та складає 27 807 362,00 грн.

Водночас, податковим органом під час
проведення документальної
позапланової перевірки за
результатами здійснення аналізу даних,
зазначених у розрахунках бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, із даними первинних
документів встановлено, що ТОВ
«Сервіс-Технобуд» у суму залишку
від'ємного значення за перевіряємий
період неправомірно включив суму ПДВ в
розмірі: за березень 2011 року на
загальну суму ПДВ 157 638,00 грн., за
квітень 2011 року на загальну суму ПДВ 45
274,00 грн., за серпень 2011 року на загальну
суму ПДВ 6 161,00 грн., за квітень 2012 року на
загальну суму 5 000,00 грн., сформованого
за рахунок податкових накладних,
виписаних по
контрагентам-постачальникам, за
відсутністю первинних документів, які
не були надані до перевірки у зв'язку з
тим, що згідно з поданими уточнюючими
розрахунками по декларації з ПДВ - за
березень 2011 року (вх. № від 31
січня 2012 року) у рядку 18 уточнюючого
розрахунку задекларовано показник у
сумі ПДВ 837 505,00 грн., за квітень 2011 року
(вх. № 285241 від 20 червня 2011 року) у рядку 18
уточнюючого розрахунку задекларовано
показник у сумі ПДВ 1 001 975,00 грн., за
серпень 2011 року (вх. № від 31 січня
2012 року) у рядку 19 уточнюючого
розрахунку задекларовано показник у
сумі ПДВ 709 974,00 грн., за квітень 2012 року
(вх. № від 28 серпня 2012 року) у
рядку 19 уточнюючого розрахунку
задекларовано показник у сумі ПДВ 1 841
750,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції може дослідити
докази, які не досліджувалися у суді
першої інстанції, з власної ініціативи
або за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі, якщо визнає
обґрунтованим ненадання їх до суду
першої інстанції або необґрунтованим
відхилення їх судом першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції може
дослідити також докази, які
досліджувалися судом першої інстанції
з порушенням вимог цього Кодексу.

Позивачем до апеляційної скарги та
разом із клопотанням від 25 вересня 2014
року додано нові докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, проте необґрунтовано
необхідність дослідження судом
апеляційної інстанції доказів, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з урахуванням того, що
прийняття судом апеляційної інстанції
нових доказів зумовлюється поважністю
причин, з яких докази не могли бути
подані до суду першої інстанції.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідачем
правомірно та обґрунтовано винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 25 червня 2013 року, враховуючи
той факт, що належними та допустимим
доказами у справі доведено
неправомірність визначення позивачем
погашення податкових зобов'язань за
попередній звітний період, що призвело
до завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування по деклараціях з податку
на додану вартість за перевіряємий
період.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервіс-Технобуд» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Технобуд» залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
серпня 2014 року - залишити без змін.

Повний тест ухвали виготовлений 10
листопада 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.