Справа № 290/1129/14-а
Суддя: Лесько М. О.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

романівський районний суд
житомирської області
2-16-50 - канцелярія
Справа № 290/1129/14-а
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

31 жовтня 2014 року суддя Романівського
районного суду Житомирської області
Лесько М.О., розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Романівської державної нотаріальної
контори про протиправну відмову
оформити свідоцтво про спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2014 року до суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Романівської державної нотаріальної
контори про протиправну відмову
оформити свідоцтво про спадщину.

Суддя вважає, що у відкритті
провадження за вказаною позовною
заявою слід відмовити, виходячи з
наступного.

Згідно зі статтями 2, 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі по тексту - КАС України)
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства;
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт
владних повноважень - орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення. Крім того, відповідачем в
адміністративній справі є суб'єкт
владних повноважень, якщо інше не
встановлено цим Кодексом (ч.3 ст.50 КАС
України).

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України фізичні та
юридичні особи, об'єднання громадян,
які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами
лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України
«Про нотаріат» державна нотаріальна
контора є юридичною особою, яка
створюється та реєструється у
встановленому законом порядку. Очолює
державну нотаріальну контору
завідуючий, який призначається із
числа осіб, які мають свідоцтво про
право на зайняття нотаріальною
діяльністю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
нотаріат», нотаріат в Україні - це
система органів і посадових осіб, на
які покладено обов'язок посвідчувати
права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні
дії, передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус - це уповноважена
державою фізична особа, яка здійснює
нотаріальну діяльність у державній
нотаріальній конторі, державному
нотаріальному архіві або незалежну
професійну нотаріальну діяльність,
зокрема посвідчує права, а також факти,
що мають юридичне значення, та вчиняє
інші нотаріальні дії, передбачені
законом, з метою надання їм юридичної
вірогідності.

З положень Закону України «Про
нотаріат» вбачається, що нотаріуси
організовують свою діяльність
самостійно і не перебувають у штаті
державного органу, не здійснюють
управлінських,
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій у
правовідносинах з приводу оформлення
прав на спадщину, а отже не здійснюють
функції держави чи місцевого
самоврядування, та відповідно не є
суб'єктами владних повноважень.

Відповідно до пункту 3 глави 13 розділу І
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
№ 296/5 від 22.02.2012 року нотаріус на вимогу
особи, якій відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії, зобов'язаний
викласти причини відмови в письмовій
формі і роз'яснити порядок її
оскарження. У цих випадках нотаріус
протягом трьох робочих днів виносить
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії. У постанові про
відмову зазначаються порядок і строки
оскарження відмови з посиланням на
норми цивільного процесуального
законодавства.

З позовної заяви вбачається, що
предметом позову є відмова у вчиненні
нотаріальної дії нотаріусом, який
працює у державній нотаріальній
конторі. Закон не встановлює
відмінностей у правових статусах
нотаріуса у державній нотаріальній
конторі і приватного нотаріуса. А тому
нотаріус не є посадовою особою, а лише
уповноваженою державою фізичною
особою, яка здійснює нотаріальну
діяльність. Аналізуючи права та
обов'язки нотаріуса, які визначені
статтями 4 та 5 Закону, суд дійшов
висновку, що нотаріус не наділений
владними управлінськими функціями, які
б ідентифікували його як суб'єкта
владних повноважень у розумінні
положень пункту 7 частини 1 статті 3 КАС
України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне
застосувати також історичний метод
тлумачення законодавства на
підтвердження правильності вже
висловленої правової позиції.

Так, КАС України та ЦПК України набрали
чинності одночасно з 01 вересня 2005 року.
До цього часу порядок оскарження
нотаріальних дії або відмови в їх
вчиненні регулювався Главою 39 ЦПК
України (в редакції 1963 року).

Відповідно до пункту 8 Розділу 11
«Прикінцеві та перехідні положення»
ЦПК України скарги, заяви щодо
нотаріальних дій чи відмови у їх
вчиненні, подані до набрання чинності
цим Кодексом відповідно до Глави 39 ЦПК
України 1963 року, розглядаються за
правилами позовного провадження,
встановленими цим Кодексом. Разом з
тим, пунктом 9 Розділу 11 «Прикінцеві та
перехідні положення» ЦПК України
визначено, що заяви і скарги у справах,
що виникають з
адміністративно-правових відносин, а
також у справах щодо відмови органу
державної реєстрації актів цивільного
стану внести виправлення в актовий
запис цивільного стану, подані до
набрання чинності цим Кодексом за
правилами, встановленими Главами 29-32, 36
ЦПК України 1963 року, розглядаються в
порядку, встановленому КАС України.

Провівши системний аналіз зазначених
норм права, суд дійшов висновку, що
законодавець у спорі фізичної особи з
нотаріусом не виявляє ознак
адміністративно-правових відносин.

Натомість, законом встановлено інший
порядок захисту порушеного
(невизнаного) права позивача, а саме:
відповідно до статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин
здійснюються за правилами цивільного
судочинства.

З огляду на викладене, позовні вимоги
до нотаріуса державної нотаріальної
контори щодо його рішень, дій та
бездіяльності підлягають розгляду в
позовному провадженні за правилами
цивільного, а не адміністративного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
109 КАС України суддя відмовляє у
відкритті провадження, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись статтею 109 КАС України, суддя,
-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Романівської державної
нотаріальної контори про протиправну
відмову оформити свідоцтво про
спадщину.

Ухвала може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Романівський районний суд
Житомирської області протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
М.О. Лесько