Справа № 756/13308/14-а
Суддя: Диба О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Справа №2-а/756/484/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді О.В.
Диби

За участю секретаря
І.В.Свинаренко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною, в якому вказала, що
вона перебуває на обліку в управлінні
праці та соціального захисту населення
Оболонської районної в м.Києві
державної адміністрації та отримує
щомісячну соціальну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130,00 грн. як
незастрахованій в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Однак
розміри, в яких виплачується
відповідачем вказана допомога є значно
менше розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, про що позивач
дізналась лише у серпні 2014 року.
Позивач зазначає, що різниця між раніше
виплаченими сумами та перерахованою
сумою державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку становить 5 412,00 грн.
Враховуючи встановлення позивачем
вказаної ним інформації, він звернувся
до відповідача із заявою про
перерахунок державної соціальної
допомоги, однак у перерахунку було
відмовлено.

Посилаючись на зазначене, позивач
просить суд визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
і виплаті щомісячної державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, встановленому законом,
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років; відновити порушені
права позивача шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок і
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку починаючи з 01.03.2014 року до дати
винесення судового рішення по справі
на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» у розмірах, які дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до шести років, з урахуванням фактично
виплачених сум; стягнути з відповідача
на користь позивача різницю між раніше
виплаченими сумами та перерахованою
сумою державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку згідно рішення суду в
розмірі 5 412,00 грн.; зобов'язати
відповідача здійснювати в подальшому
нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірах, які дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до шести років, встановлених Державним
бюджетом України на 2014 рік; здійснити
судовий контроль за виконанням рішення
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем шляхом зобов'язання
подати звіт про виконання судового
рішення; стягнути з відповідача на
користь позивача витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.
Разом із позовною заявою подав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, на адресу суду надіслав
письмові заперечення, в яких просив в
задоволенні позову відмовити
посилаючись на те, що рішенням
управління від 23.08.2012 року позивачу
було призначено на підставі Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року
допомогу при народженні дитини у
розмірі 9 110,00 грн., допомогу при
народженні дитини з 01.06.2012 року по 31.05.2016
року у розмірі 948,96 грн. та допомогу по
догляду за дитиною до трьох років з
18.06.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
розмірі 130,00 грн. Крім того, представник
відповідача зазначає, що Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
внесення змін до порядку Призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 25.06.2014 року №208 виключено
розділ «Допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку»,
який був передбачений в Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року №1751, а тому згідно із
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та відповідно
до п.18 Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми від
27.12.2001 року №1751 допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку було призначено управлінням у
розмірі 130,00 грн. щомісячно.

Дослідивши надані сторонами
докази, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 06.02.2012 року по 08.12.2014 року на
підставі заяви позивача від 14.08.2012 року
рішенням управління про призначення
допомоги сім'ям з дітьми від 23.08.2012 року
позивачу була призначена допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.05.2012 року по 31.05.2012
року - у розмірі 9 110,00 грн., з 01.06.2012 року
по 31.05.2016 року - у розмірі 948,96 грн. та з
18.06.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року - у
розмірі 130,00 грн.

З 18.06.2012 року по 30.06.2014 року розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку складає
130 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Позивач посилається на те, що він має
право на отримання щомісячної допомоги
по догляду за дитиною в підвищеному
розмірі прожиткового мінімуму, як
зазначено у ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Разом з тим, згідно з п.5 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» до
стабілізації економічного становища в
Україні розмір виплат, передбачених
ст.ст.41, 43, 46 цього Закону, визначається
Верховною Радою України щороку
виходячи з рівня забезпечення
прожиткового мінімуму одночасно з
встановленням розміру страхових
внесків з поступовим наближенням
виплат до прожиткового мінімуму.

Таким чином, законодавцем прямо
визначено, що в умовах «до стабілізації
економічного становища» розмір
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною, передбачений ст.43 Закону ст.43
№2240-ІІІ від 18.01.2001 року, не
застосовується, а застосуванню
підлягає розмір допомоги, визначений
спеціальним законом на відповідний
рік. Чинність даного пункту Перехідних
положень Закону вказує на позицію
законодавця щодо відсутності факту
стабілізації економічного становища, у
зв'язку з чим розміри допомоги по
догляду за дитиною, встановлені ст.43
Закону застосуванню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 15
вказаного Закону, допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень».

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України
рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах необхідно застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

01.01.2008 р. набрали чинності зміни до ст.15
Закону України №2811 від 21.11.1992 року,
відповідно до яких допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

З урахуванням викладеного, суд не
погоджується з аргументами позивача
про виплату допомоги на дитину у
розміру прожиткового мінімуму на одну
працездатну особу на місяць, замість
суми, яку позивач отримує, так як
вказані норми Закону №2811 не
скасовувались та не конституційними не
визнавались.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Для призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім'ї та декларація про доходи та
майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи кожного
члена сім'ї).

Отже, судом встановлено, що розмір
призначеної допомоги був встановлений
у сумі 130 гривень, оскільки позивач за
призначенням допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з врахуванням доходів в розмірі,
що перевищує мінімальний, з
відповідною заявою не звертався.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку, що
відповідач діяв в межах повноважень,
наданих їм законами України та
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 84, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Оболонський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
О.В. Диба