Справа № 826/9747/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9747/14
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправним рішення Управління праці
та соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації від 30 травня
2014 року № 37/09-4078 щодо відмови у
встановленні статусу інваліда війни та
видачі посвідчення інваліда війни, а
також зобов'язати встановити
зазначений статус і видати відповідне
посвідчення.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
липня 2014 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що позивач не надав
доказів участі в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у складі формувань
Цивільної оборони. Також відповідач
посилається на те, що рішення про
видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
було скасоване за нововиявленими
обставинами.

Під час судового засідання представник
відповідача підтримав свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Позивач та його представник в судовому
засіданні заперечували проти
апеляційної скарги та просили суд
відмовити в його задоволенні
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було винесене законне і
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представників сторін,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації задовольнити,
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 липня 2014 року -
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову виходячи
із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що надані
позивачем документи містять усі
необхідні відомості для надання йому
статусу інваліда війни.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» до
інвалідів війни належать також
інваліди з числа осіб, залучених до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно вказаної норми закону для
отримання статусу інваліда війни
позивачу необхідно підтвердити
доказами встановлення йому групи
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи та
залучення до складу формувань
Цивільної оборони.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 з 16 листопада 1993 року є
інвалідом ІІ групи захворювання,
пов'язаного з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Дана обставина підтверджується
довідкою Сер. МСЕ № 037033, копія якої
приєднана до матеріалів справи.

Таким чином, встановлення позивачу ІІ
групи інвалідності у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи - підтверджене у
встановленому законом порядку.

На підтвердження залучення до складу
формувань Цивільної оборони ОСОБА_2
надав суду копії довідки Департаменту
з питань цивільного захисту та
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи від 25 лютого 2014 року №
01.01-09/350/27, наказів начальника Автобази
Міністерства зв'язку УРСР від 25 серпня
1986 року № 216/ОК, від вересня 1986 року №
234-ОК, довідки Поліського районного
вузла зв'язку від 18 вересня 1986 року № 80,
акту про нещасний випадок на
виробництві від 24 березня 1988 року № 5,
табеля обліку роботи від 10 лютого 1997
року № 31.

Відповідач в свою чергу надав суду
копію довідки, що була отримана під час
підготовки до розгляду питання про
надання позивачу статусу інваліда
війни, а саме - довідки Дирекції
«Автотранспошта» УДППЗ «Укрпошта» від
16 липня 2014 року № 17-460.

Дослідивши вказані документи у їх
сукупності колегія суддів дійшла
висновку про те, що вони не
підтверджують участь позивача у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
саме у складі формувань Цивільної
оборони.

Так, згідно наказів начальника
Автобази Міністерства зв'язку УРСР від
25 серпня 1986 року № 216/ОК та від вересня
1986 року № 234-ОК ОСОБА_2, водій автобуса
КАВЗ № НОМЕР_1, був направлений у
відрядження в смт Поліське строком на 15
днів з 26 серпня по 08 вересня 1986 року. В
подальшому відрядження позивача було
продовжене до 09 вересня 1986 року.

Відповідно до довідки Поліського
районного вузла зв'язку від 18 вересня
1986 року № 80 ОСОБА_2 перебував у
відрядженні у Поліському районному
вузлі зв'язку з 25 серпня по 08 вересня 1986
року та відпрацював у ІІІ зоні 122
години, у ІІ зоні - 80 годин. Зазначене
також підтверджується табелем обліку
роботи від 10 лютого 1997 року № 31.

Разом з тим, зазначені документи не
містять відомостей про те, що позивач
був направлений у вказане відрядження
та виконував відповідні роботи саме у
складі формувань Цивільної оборони.

До суду була надана довідка
Департаменту з питань цивільного
захисту та ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи від 25 лютого
2014 року № 01.01-09/350/27, якою позивачу, як
колишньому працівнику Автобази
Мінзв'язку УРСР, було підтверджено, що у
зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС
на підрозділи республіканської служби
оповіщення та зв'язку Цивільної
оборони, що були створені на базі
підприємств Мінзв'язку УРСР, були
покладені завдання щодо забезпечення
зв'язку від Чорнобильського районного
вузла зв'язку до інших міст УРСР та
СРСР, забезпечення цілодобової
безперебійної роботи Чорнобильського
районного вузла зв'язку, нарощування
потужності засобів зв'язку вказаного
вузла та інших.

Таким чином, зазначена довідка містить
загальну інформації про обов'язки, які
були покладені на підрозділи
республіканської служби оповіщення та
зв'язку Цивільної оборони, які були
створені на базі підприємств
Мінзв'язку УРСР.

Однак, у вказаній довідці не зазначено,
що підрозділ республіканської служби
оповіщення та зв'язку Цивільної
оборони був створений, в тому числі, на
базі підприємства - Автобаза Мінзв'язку
УРСР.

Натомість, згідно довідки Дирекції
«Автотранспошта» УДППЗ «Укрпошта» від
16 липня 2014 року № 17-460, яка є
правонаступником Автобази Мінзв'язку
УРСР, працівники підприємства, у тому
числі ОСОБА_2, у складі Цивільної
оборони під час ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у
відрядження не направлялися.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про те, що надані
позивачем документи не підтверджують
його залучення до складу формувань
Цивільної оборони.

Сама по собі участь позивача в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
встановлення йому у зв'язку з цим групи
інвалідності є підставою для надання
соціальних гарантій та пільг,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в тому числі скорочення
пенсійного віку, виплату
компенсаційних виплат і допомог тощо.

Однак, обов'язковою умовою для визнання
ОСОБА_2 інвалідом війни є його участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС саме у складі
формувань Цивільної оборони.

Враховуючи, що такі докази в матеріалах
справи відсутні, колегія суддів вважає,
що підстави для надання ОСОБА_2 статусу
інваліда війни - відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені в
постанові від 21 липня 2014 року, та є
підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було надано неналежну оцінку
дослідженим доказам та прийнято
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації задовольнити, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року - скасувати
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації -
задовольнити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 липня 2014 року -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 11
листопада 2014 року.

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.