Справа № К/9991/64495/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/64495/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ліпський Д.В., Штульман
І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 11.11.2009р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011р. у
справі за позовом Рівненського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року Рівненський міський
центр зайнятості звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
8512,62 грн. безпідставно отриманої
допомоги на випадок безробіття.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11.11.2009р., яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.08.2011р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів не погодилась
відповідач, подала касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 06.08.2008р. Рівненським
міським центром зайнятості надано
відповідачу статус безробітної та
призначено до виплати допомогу по
безробіттю. 13.05.2009р. Рівненський МЦЗ
отримав повідомлення Національного
університету водного господарства та
природокористування про те, що ОСОБА_1 у
період з 10.11.2008р. по 10.12.2008р. виконувала
роботи згідно із договором підряду,
укладеного між нею (підрядник) та НУВГП
(замовник). До зазначеного повідомлення
були додані копії договору підряду від
10.11.2008р. та Акту приймання-здачі робіт,
якими підтверджено отримання
відповідачем винагороду за виконану
роботу в сумі 1850 грн.

Відповідно до пункту 3 статті 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» (в редакції, станом
на час виникнення спірних
правовідносин) до застрахованих осіб,
серед іншого, належать особи, які
виконують роботи (надають послуги)
згідно з цивільно-правовими
договорами.

Статтею 36 цього Закону передбачено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 5.5 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14 цього Порядку встановлено,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. У разі, коли кошти не
повернено в установлений строк,
питання щодо їх повернення вирішується
у судовому порядку відповідно до
законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з того, що на
момент звернення до Рівненського
міського центру зайнятості відповідач
виконувала роботи за цивільно-правовою
угодою, позивача про укладення такої
угоди не повідомила, а тому кошти,
виплачені як допомога по безробіттю,
підлягають поверненню.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки
відповідач не виконала обов'язку
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення, а тому суди
прийшли обгрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Також безпідставним є посилання
відповідача на те, що винагорода за
роботу згідно укладеної
цивільно-правової угоди є винагородою
за раніше виконану роботу, яку вона
здійснювала до взяття на облік у центрі
зайнятості, оскільки доказів, які б
підтверджували такі обставини, суду не
надано.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
11.11.2009р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.08.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Д.В. Ліпський

І.В. Штульман