Справа № 461/6044/13-а
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6044/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2014 року
м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Чорненькій
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного Фонду України у Львівській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась в суд з позовом, в
якому просить зобов'язати відповідача
нараховувати та виплачувати їм
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», і ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з врахуванням виплачених
сум, починаючи з 15.01.2011 року, і в
подальшому до зменшення розміру
встановленого законодавством.

В обґрунтування заявленого позову
покликаються на те, що є пенсіонерами
Міністерства внутрішніх справ України,
і відповідно до ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» - є
дітьми війни. Відповідно до ст. 6 даного
закону, їм повинна була виплачуватись
щомісячна соціальна допомога. Однак,
протягом 2006-2011р. таке підвищення в
належному розмірі не виплачувалась.
Стверджують, що листом від 29.06.2011 року
Управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та інших
категорій громадян Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області відмовило у
нарахуванні та виплаті встановленої
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» 30% мінімальної
пенсії за віком. Вважають, що відмова
відповідача у здійсненні перерахунку
та виплати їм соціальної державної
допомоги, як дитям війни, є
протиправною та суперечить
Конституції України.

Позивачі в судове засідання не
з'явились, подавши заяву про розгляд
справи у їх відсутності. Просять позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача позов заперечив та
пояснив, що підстав для нарахування і
виплати надбавки до пенсії як «Дитині
війни» в іншому розмірі, ніж це
передбачено чинним законодавством,
немає. Стверджує, що позивачами
пропущено строк звернення до суду, що є
підставою для залишення позову без
розгляду.

Заслухавши доводи представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов належить задовольнити частково,
з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних
паспорта громадянина України, ОСОБА_1,
котрий народився у с.Брониця
Дрогобицького району Львівської
області та ОСОБА_2, котрий народився в
с.Іванівське Рильського району
Курської області у відповідності до
ст.1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», є дітьми війни,
оскільки будучи громадянами України на
час закінчення Другої світової
війни, їм не виповнилось 18 років.

Відповідна відмітка міститься у
пенсійному посвідченні, виданому
ОСОБА_1 15.12.1998 року НОМЕР_1 і пенсійному
посвідченні, виданому ОСОБА_2 31.05.1995
року НОМЕР_2.

Таким чином, судом безспірно
встановлено, що позивачі дійсно є
дітьми війни та відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мали право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Так, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком визначається відповідно до ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14.06.2011 року №3481-VI «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми встановлено,
що визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову №745 від 06.07.2011 року «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України №745 від 06.07.2011 року
«Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» установлено, що
дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», «Про жертви
нацистських переслідувань»), до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру підвищення
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Суд, перевіривши відповідність дій
відповідача вимогам ст.2 КАС України,
виходячи з встановлених судом обставин
та положень чинного законодавства
приходить до висновку, що такі в
порушення вимог п.1, 3 цієї статті
здійснені не у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, є необґрунтованими,
без врахування усіх обставин, що мають
значення для вчинення дії, такими, що
порушують законне право позивачів на
гарантовані їм соціальні виплати, а
тому є протиправними, відтак
відповідача слід зобов'язати провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачів за спірний
період у передбаченому ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі суд не вбачає.

Твердження представника відповідача
про те, що позивачами пропущено строк
звернення до суду, що є підставою для
залишення позову без розгляду, не
заслуговують на увагу суду, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Встановлено, що про порушення своїх
прав позивачі довідались 29.06.2011 року з
листа Управління пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
інших категорій громадян Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, а до суду за
захистом своїх прав звернулись 12.07.2011
року, тобто в межах шестимісячного
строку. Відтак, вимоги представника
відповідача по залишення позову без
розгляду з причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду, є
безпідставними.

Не підлягає й задоволенню вимога
позивачів в частині стягнення в їхню
користь недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги, в
майбутньому, оскільки пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(абзац дев'ятий статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії та
додаткова пенсія, які є додатковими
виплатами особі, яка визнана такою, що
має на них право, нерозривно пов'язані з
виплатою пенсії і також мають не
визначений у часі граничний термін
виплати.

Тому, суд не має підстав
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення нарахування і виплати
зазначених платежів, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві, тому в цій частині
позовних вимог належить відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.7-12,86,128,160-162,167 КАС
України, ст.ст.1, 3, 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»від
18.11.2004 року, ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»від 09.07.2003 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком на підставі положень ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 15 січня 2011 року по 24 березня 2014
року, включно.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подано до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
постанови.

Суддя
О.Р.Юрків