Справа № 523/15529/14-а
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р.

м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду
м.Одеси Шепітко І. Г., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.Одеси
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась позивачка з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси щодо
здійснення перерахунку пенсії з
урахуванням розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально - побутових питань та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та виплату
їй пенсії з урахуванням
середньомісячного розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально - побутових
питань в розмірі 86% з урахуванням сум
індексації пенсії станом з 01 лютого 2008
року не змінюючи базовий місяць..

Ухвалою суду від 06.10.2014 року в частині
вимог позивача в період з 01.02.2008 року по
02.04.2014 року позов було залишено без
розгляду відповідно до вимог ст.ст.99, 100
КАС України.

28.10.2014 року від відповідача надійшли
письмові заперечення на позов, у яких
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси
зазначило про відсутність порушень
діючого законодавства.

На підставі ст. 183-2 КАС України справа
розглянута в порядку скороченого
провадження.

Матеріалами справи встановлено, що з
11.08.1999р. управлінням ПФУ в
Суворовському районі м. Одеси було
призначено позивачу пенсію на підставі
Закону України „Про державну службу".

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача рішенням №71 від 08.08.2014р. УПФ
України в Суворовському районі м. Одеси
виходило з того, що такі виплати, як
індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально - побутових
питань не є надбавками, тому відповідно
до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» не
відносяться до складових заробітку,
які враховуються для обчислення
розміру пенсійного забезпечення..

Проте, такий висновок управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси є
необґрунтованим з наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» № 3723-XII (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином матеріальна допомога, на
яку нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права:
перевагу було надано положенням
законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону № 1788.

Зазначений висновок викладений у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р.(№21-430а11) та відповідно до
ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковим для
врахування в судовій практиці. Крім
того, відповідно до ч.2 ст.161 КАС України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Таким чином відмова УПФ України в
Суворовському районі м. Одеси у
проведенні розрахунку пенсії позивачу
з урахуванням інших виплат визначених
в довідках є неправомірною, а порушене
право позивача підлягає судому захисту
шляхом зобов'язання відповідача
провести позивачу перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок повинен
робитись, виходячи з дати звернення, а
не з дати призначення пенсії, тому
позов, з урахуванням частини вимог,
залишених без розгляду, може бути
задоволений за період з 03.04.2014р.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 79, 122, 160, 161, 163, 183-2
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси від
03.04.2014р. про відмову у проведенні
розрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням
індексації та матеріальної допомоги як
складових частин заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси провести розрахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної
допомоги як складової частини
заробітної плати - з 03.04.2014р.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського адміністративного
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя