Справа № 804/1371/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 рокусправа № 804/1371/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлобудінвест»

до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлобудінвест» про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 05.12.2013 № та № .

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняту нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки обставинам справи та
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що посадовими особами
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих
позивачем у податковій звітності з
податку на додану вартість за травень
2011 року, уточнюючого розрахунку від
29.10.2013 року № , за результатами
якої складено акт від 01.11.2013 №
1271/2204/24229997.

В ході перевірки податковий орган
дійшов висновків про порушення
позивачем п. п. 200.1, 200.4 «а», «б» ст. 200
Податкового кодексу України, а саме ТОВ
«Житлобудінвест» завищено залишок
від'ємного значення, який після
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації) по уточнюючим розрахунках
по деклараціям за період з квітня 2011
року по липень 2013 року.

Зокрема в акті зазначено, що позивачем
порушено Порядок заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 25.01.2011 року № 41, наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492, у податкових
деклараціях позивача за період з
квітня 2011 року по липень 2013 року не
вірно заповнено залишок від'ємного
значення у попередніх податкових
періодах, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді та підлягає до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, оскільки такий
залишок сформовано у періоді з липня 2008
року по лютий 2010 року та по них минув
строк давності, встановлений п.102.5
Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.12.2013 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 120919,50 грн. та
податкове повідомлення-рішення від
05.12.2013 № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 1388853 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості
висновків податкового органу та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідно до
пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України надміру сплачені грошові
зобов'язання (переплата) - це суми
коштів, які на певну дату зараховані до
відповідного бюджету понад нараховані
суми грошових зобов'язань, граничний
строк сплати яких настав на таку дату.
Тобто переплата з податку на додану
вартість існуватиме тільки у тому разі,
якщо платник податку сплатив до
бюджету податкове зобов'язання вище за
розмір узгодженого.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з п. 200.1 ст. 200
ПК України, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Згідно з п. 200.6 ст. 200 ПК України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Що стосується бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, то відповідно до вимог п. 200.7
ст. 200 ПК України платник податку, який
має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення сум бюджетного
відшкодування подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення сум бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації

Як передбачено п. 102.5 ст. 102 ПК України,
заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування у випадках, передбачених
цим Кодексом, можуть бути подані не
пізніше 1095 дня, що настає за днем
здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Якщо ж платник податку, всупереч нормам
ПК України, своєчасно не заявив про
бюджетне відшкодування, а продовжував
декларувати від'ємне значення податку,
то в такому разі, на думку суду
апеляційної інстанції, скористатися
правом на відшкодування можливо лише в
межах 1095 днів. Реалізувати таке право
можливо шляхом подання уточнюючого
розрахунку за період, в якому воно
виникло, якщо цей період потрапляє в
межі 1095 днів.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, якщо
різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного (податкового)
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного (податкового) періоду
має від'ємне значення, відповідно до п.
200.3 ст. 200 ПК України, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм права дає
можливість дійти висновку, що при
виникненні від'ємного значення платник
податку повинен або врахувати його в
рахунок зменшення існуючого
податкового боргу, або, у разі
відсутності податкового боргу,
віднести до складу податкового кредиту
наступного періоду.

Разом з тим, відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК
України, якщо в наступному податковому
періоді платник податку (за наявності
від'ємного значення у попередньому
періоді) декларує від'ємне значення, то
він повинен: задекларувати бюджетне
відшкодування (при виконанні
передбачених ПК України умов); залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування зарахувати до складу
податкового кредиту наступного
періоду.

Згідно з пп. 4.6.6 п. 4.6 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України від
25.01.2011 № 41, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.02.2011 за
№ 197/18935, залишок від'ємного значення
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 24
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Таким чином суд апеляційної інстанції
зазначає, що платник податку, який не
мав права на бюджетне відшкодування
через відсутність оподатковуваних
поставок, має право в рядку 24
податкової декларації з податку на
додану вартість відображати залишок
від'ємного значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення.

При цьому пунктом 102.5 статті 102
Податкового кодексу України
встановлюється виключно порядок
(можливість) повернення із бюджету
надлишково сплачених грошових коштів,
а суми, задекларовані платником
податку в якості залишку від'ємного
значення, які після бюджетного
відшкодування включаються до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, не є за своєю
правовою природою переплатаю, а тому
такі суми податку на додану вартість не
можуть бути списані в результаті
закінчення терміну давності, а
підлягають включенню до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Крім того, якщо від'ємне значення
відображається правомірно (у зв'язку з
відсутністю у платника податку права
на бюджетне відшкодування), то строків
давності для його відображення не
передбачено.

Листом Державної податкової служби
України від 12.01.2012 № 808/7/15-3417-16 також
визначено, що платник податку, який не
мав права на бюджетне відшкодування
через відсутність оподатковуваних
поставок, має право в рядку 24
податкової декларації з податку на
додану вартість відображати залишок
від'ємного значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення.

Колегія суддів встановила, що
позивачем не вчинялися дії та заходи
щодо повернення надміру сплачених сум
до бюджету та на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість, натомість було правомірно
включено до складу податкового кредиту
звітного періоду від'ємне значення
попередніх податкових періодів.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про протиправність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень. Суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року в адміністративній справі №
804/1371/14 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 25
вересня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Н.А. Олефіренко