Справа № 805/10518/13-а
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м.
Київ К/800/47973/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.,розглянувши у
попередньому судовому
засіданнікасаційну скаргуОСОБА_4на
постанову та ухвалуДонецького
окружного адміністративного суду від
30.07.2013 Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2013у
справі № 805/10518/13-аза
позовомОСОБА_4доГорлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Донецькій областіпровизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до адміністративного
суду з позовом до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 07.06.2013.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 30.07.2013,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2013, у задоволені позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, позивач
подав касаційну скаргу, в якій просить
їх скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю, оскільки вважає, що постанову
суду першої та ухвалу суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що:

- 16.05.2008 між ТОВ «Матрьошка» та
ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено договір
купівлі-продажу вбудованого
приміщення, за яким останньому
передано у власність ? частину
вбудованого шлакоблочного приміщення,
загальною площею 300,2 кв.м., що
розташоване на земельній ділянці за
адресою: Донецька область, місто
Горлівка, вулиця Комсомольська,
будинок №16;

- згідно витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
державна реєстрація права власності
позивача на вищевказане нерухоме майно
здійснена КП «Горлівське міське бюро
технічної інвентаризації» 28.05.2008;

- відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 07.06.2013,
яким позивачу визначено податкове
зобов'язання за платежем земельний
податок з фізичних осіб на суму 6 538,89
грн.

Позиція податкового органу полягає в
тому, що позивач, як власник частини
нежитлового приміщення, повинен
сплачувати земельний податок на
загальних підставах.

Суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, відмовив у
задоволенні позову з огляду на те, що
обов'язок зі сплати податку на землю з
фізичних осіб виник у позивача з 28.05.2008
(дата державної реєстрації права
власності позивача на частину
нерухомого майна), який обумовлює
необхідність нарахування податковим
органом суми податкового зобов'язання
та направлення щороку до 1 липня на
адресу платника податку відповідного
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів касаційної інстанції
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про наявність
підстав для відмови в задоволенні
позову.

Відповідно до п.286.6 ст.286 Податкового
кодексу України за земельну ділянку, на
якій розташована будівля, що перебуває
у спільній власності кількох юридичних
або фізичних осіб, податок
нараховується з урахуванням
прибудинкової території кожному з
таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо
будівля перебуває у спільній сумісній
власності кількох осіб, але не поділена
в натурі, або одній з таких
осіб-власників, визначеній за їх
згодою, якщо інше не встановлено судом;
2) пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній частковій власності; 3)
пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній сумісній власності і поділена
в натурі.

Згідно п.287.8 ст.287 Податкового кодексу
України юридична власник нежилого
приміщення (його частини) у
багатоквартирному жилому будинку
сплачує до бюджету податок за площі під
такими приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

За змістом п.286.1 ст.286 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, щомісяця, але не
пізніше 10 числа наступного місяця, а
також за запитом відповідного
контролюючого органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно п.286.5 ст.286 Податкового
кодексу України нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
контролюючими органами, які видають
платникові до 1 липня поточного року
податкове повідомлення-рішення про
внесення податку за формою,
встановленою у порядку, визначеному
статтею 58 цього Кодексу.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
встановивши, що позивач є власником
частини нерухомого майно за адресою:
Донецька область, місто Горлівка,
вулиця Комсомольська, будинок №16,
державна реєстрація права власності на
яке проведена 28.05.2008, дійшли висновку,
що позивачу правомірно визначено
податок на землю в порядку п.286.5 ст.286
Податкового кодексу України.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів першої та
апеляційної інстанцій, які відхилили
доводи позивача щодо відсутності у
нього статусу землекористувача або
землевласника земельної ділянки, яка
розташована під належним йому об'єктом
нерухомості, оскільки він не укладав
договір оренди землі та не отримував
державного акту про право власності на
землю, з огляду на те, що чинне
податкове законодавство пов'язує
виникнення у особи обов'язку зі сплати
податку на землю одночасно з моментом
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, на якій
воно розміщене.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів першої та апеляційної інстанцій,
які, перевіривши правильність
здійсненого відповідачем розрахунку
податку на землю з фізичних осіб та
його відповідність вимогам чинного
законодавства, дійшли висновку, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято в межах
та у спосіб, визначений чинним
законодавством.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні даної справи та
вважає, що суди повно встановили
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, та
надали їм правову оцінку на підставі
норм закону, що підлягали застосуванню
до даних правовідносин.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваних
судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4
залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30.07.2013 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2013
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
В.В. Кошіль

О.А. Моторний