Справа № 1423/12602/2012
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р. Справа № 1423/12602/2012

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Градовського Ю.М. судді - Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
міста Миколаєва від 16 вересня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

встановиЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 16 вересня 2013 року позов
ОСОБА_4 - задовольнив.

Зобов'язав Департамент праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради здійснити нарахування
ОСОБА_4 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у період з 29 березня 2009
року до 8 квітня 2012 року, виходячи з
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років.

Зобов'язав Департамент праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради сплатити ОСОБА_4 різницю
між нарахованими відповідно до цієї
постанови та фактично сплаченими у
період з 29 березня 2009 року до 8 квітня 2012
року.

Департамент праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Департамент праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 здійснює догляд за дитиною
ОСОБА_5, який народився 8 квітня 2009 року,
та перебуваючи на обліку у
Департаменті праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради як особа, застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, до 8 квітня 2012
року мала право на отримання допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

При цьому вона має статус фізичної
особи-підприємця, отже на той період
була застрахована у системі
загальнообов'язкового соціального
страхування у зв'язку із втратою
працездатності та на випадок
народження та поховання; з 29 березня 2009
року перебувала у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Згідно ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» одноразова допомога при
народженні дитини надається у сумі
кратній 22,6 прожиткового мінімуму для
дітей віком до б років, встановленого
на день народження дитини. Проте в п.5
Прикінцевих положень вищезгаданого
Закону вказується, що до стабілізації
економічного становища в Україні
розмір виплат передбачених статтями 41,
43, 46 цього Закон визначається Верховною
Радою України щороку виходячи з рівня
забезпечення прожиткового мінімуму
одночасно з встановленням розміру
страхових внесків з поступовим
наближенням виплатам до прожиткового
мінімуму.

Вирішуючи питання щодо визнання дій
відповідача неправомірними та
стягнення недоплачених сум щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку суд
виходить з того, що в період з вересня
2007 року по 31 грудня 2007 року спірні
правовідносини були врегульовані
ст.ст. 42, 43, 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»; з 01 січня 2008 року по 21
травня 2008 року, в зв'язку з прийняттям
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» -
ст.ст. 13, 14, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»; з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, на
підставі рішення Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року, поновили
свою дію ст.ст. 42, 43, 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Зазначена норма закону
введена в дію з 01 січня 2002 року.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
таких розмірах:

допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Положення абзацу третього частини
другої статті 56 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»
втратило чинність, як таке, що визнано
неконституційним на підставі Рішення
Конституційного Суду N 6-рп/2007 (6р710-07) від
09.07.2007.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням».
Зокрема, змінами до ст. 13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням» було
виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункту 25 розділу II цього
Закону щодо виключення ст. ст. 40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію ст. ст. 40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням», а з 1
січня 2009 року - ст. ст. 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
ст. 46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та ст. Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням»
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Отже, на спірні відносини з 29 березня 2009
року щодо виплати допомоги такій особі
у зазначеному періоді поширюються
норми спеціального Закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратам зумовленим
похованням», відповідно до ст. 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України
від 25 грудня 2012 року (ЄДРСР № 28332590) від 11
грудня 2012 (ЄДРСР № 28332586).

Крім того, слід зазначити, що за
захистом порушених прав позивач
звернулася і з зазначеним позовом до
суду лише 28.05.2012 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду. Для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з вимогами ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Центрального районного суду
міста Миколаєва від 16 вересня 2013 року
поновлено ОСОБА_4 строк для звернення
до суду із цим позовом.

Отже, судова колегія повноважна
розглядати позовні вимоги ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 29 березня
2009 року по 08 квітня 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_4 до Департаменту
праці та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради, - залишити
без задоволення.

Постанову Центрального районного суду
міста Миколаєва від 16 вересня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.М.
Градовський суддя К.В. Кравченко