Справа № 759/12819/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Величко Тетяна
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва на
ухвалу Святошинського районного суду
м.Києва від 11 вересня 2014 року за заявою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Крайчинського С.С. про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
підвищення до пенсії, відповідно до ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», -

В С Т А Н О
В И Л А:

У серпні 2014 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві
Крайчинський С.С.звернувся до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання судового рішення (постанови).
Свою заяву мотивував тим, що на
виконанні у відділі виконавчої служби
знаходиться виконавчий лист від 03.01.2014
року по справі №2а-33111 виданий
Святошинським районним судом м.Києва,
про зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м.Києва перерахувати та виплатити
ОСОБА_3 підвищення до пенсії,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% надбавки від мінімальної
пенсії за віком за період з 01.07.2010 року
за вирахуванням здійснених за цей
період виплат. За повідомленням
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва від
11.07.2014 року за №1173611 встановлено, що
боржником проведено відповідний
перерахунок пенсії та нарахована суму
боргу у розмірі 1383,25 грн. Старший
державний виконавець просить змінити
спосіб виконання рішення та стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва на
користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі
1383,25 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду
м.Києва від 11 вересня 2014 року заяву
задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови
Святошинського районного суду м.Києва
від 15.11.2011 року №2а-33111.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі
м.Києва (м.Київ вул.А.Корольова,5а) на
користь ОСОБА_3 нараховану суму боргу у
розмірі 1383 грн. 25 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі
м.Києва подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати ухвалу суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та відмовити у
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання судового рішення.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши та перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
та постановленню нової ухвали з
наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 199, ст. 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє нову ухвалу, якщо визнає,
що судом першої інстанції порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення суду, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Святошинського районного
суду м.Києва від 15.02.2011 року частково
задоволено позов ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м.Києва перерахувати та виплатити
ОСОБА_3 підвищення до пенсії,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
розмірі 30% надбавки від мінімальної
пенсії за віком за період з 01.07.2010 року
за вирахуванням здійснених за цей
період виплат.

За повідомленням Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва від
11.07.2014 року за №1173611 встановлено,що
боржником проведено відповідний
перерахунок пенсії та нарахована суму
боргу у розмірі 1383,25 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, необхідно зазначити наступне.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
зобов'язання, покладені на
відповідачів судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин відповідач просив
змінити не спосіб та порядок виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови.

При цьому, враховуючи положення ст.ст.
198, 223 КАС України, повноваження щодо
зміни постанови суду в частині
задоволення позовних вимог мають
тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
та порядку виконання судового рішення,
не звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо,
для зміни способу чи порядку
виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Приймаючи ухвалу про зміну способу
виконання рішення суду, суд першої
інстанції, фактично змінив його суть,
що суперечить ст. 263 КАС України.

Аналогічна правова позиція закріплена
в ухвалі ВАСУ від 12.02.14 року у справі
К/800/598/14р.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції не повно встановив обставини
у справі, його висновки не відповідають
обставинам справи, судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, тому ухвала
Святошинського районного суду м.Києва
від 11 вересня 2014 року підлягає
скасуванню з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва -
задоволити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м.Києва від 11 вересня 2014 року -
скасувати.

У задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Крайчинського С.С. про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м.Києва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
підвищення до пенсії, відповідно до ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 11
листопада 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.