Справа № 338/1513/14-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1513/14-а

30 жовтня 2014 року
смт.Богородчани

Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Битківського Л.М.

секретар Дякун М.В.

за участю

представника відповідача Мартинюк
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Богородчани
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі про
визнання неправомірними дій
відповідача та зобов'язання до
вчинення дій,

в с т а н о в и в:

02.10.2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом
до відповідача - УПФУ в
Богородчанському районі про визнання
неправомірними дій щодо невиплати їй
підвищення до пенсії. Заявлений
позов мотивувала тим, що згідно ст.1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» вона має статус дитини
війни. З січня 2014 року і до 03.08.2014 року
раніше встановлених обмежень у виплаті
підвищення до пенсії, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», не існувало і
надбавка у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
мала у цей період виплачуватись. Однак
така надбавка виплачувалась їй не у
належному розмірі. Просила визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду у Богородчанському
районі щодо невиплати підвищення до
пенсії як «дитині війни», а також
зобов'язати УПФУ нарахувати і
виплатити їй з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням виплачених сум.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, клопотав про
розгляд справи у відсутності позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні вказала що «дітям війни»,
згідно із ст. 6 Закону дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Проте
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.03.2014 року №112 «Про внесення змін
до деяких постанов Кабінету Міністрів
України з питань пенсійного
забезпечення» встановлено розміри
пенсійних виплат для окремих категорій
осіб, в тому числі і «дітей війни».
Зокрема п.4 постанови Кабінету
Міністрів України №1381 від 28.12.2011 р.,
встановлено, що дітям війни до пенсії
або щомісячного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги
провадиться підвищення, встановлене в
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» у розмірі 66,43 грн.
Саме таку доплату отримувала і
позивачка. Законодавча прогалина, яка
містилась в Законі України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
була виправлена законодавцем 31.07.2014
року. Тому у задоволенні позову просила
відмовити.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що заявлений позов задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року, який набрав чинності з
01.01.2006 року «дітям війни» пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Судом встановлено, що позивачка є
дитиною війни у розумінні ст. 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Згідно ст. 6 вказаного Закону дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
чинна після визнання Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008
неконституційними змін, внесених
підпунктом 1 пункту 41 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. N 107-VI.

За період з 19 червня 2011 року до 31 грудня
2013 року у чинному законодавстві
існувало положення, що норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Зокрема, згідно із Законом України від
14 червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», який набрав
чинності з 19 червня 2011 року, Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
були доповнені пунктом 4 такого змісту:
«норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
Подібне положення містилося і в п. З
Прикінцевих положень Закону України
від 22 грудня 2011 року «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» і в п. 4
Прикінцевих положень Закону України
від 6 грудня 2012 року «Про Державний
бюджет України на 2013 рік». Зокрема, в п. 4
Прикінцевих положень Закону України
від 6 грудня 2012 року «Про Державний
бюджет України на 2013 рік», який був
чинним з 1 січня 2013 року до 31 грудня 2013
року, зазначено таке: «Установити, що у
2013 році норми і положення статей 5 та 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік».

У Законі України від 16 січня 2014 року
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», який набрав чинності з 1 січня 2014
року, не містилося такого положення, що
норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України. Разом з тим,
Постанова Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року №1381, якою попередньо
було врегульовано це питання, не
скасовувалась. Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.03.2014 року №112
було встановлено розміри пенсійних
виплат для окремих категорій осіб, в
тому числі і для «дітей війни». Таким
чином, в період з 01.01.2014 року по 03.08.2014
року в законодавчому полі існувала
певна прогалина в регулюванні цього
питання.

Однак 3 серпня 2014 року набрав чинності
Закон України від 31 липня 2014 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» були доповнені пунктом 6.7 такого
змісту: «Установити, що норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік». Виходячи зі змісту цієї норми,
законодавець вказує на її застосування
у період 2014 року, тобто протягом усього
бюджетного року, в тому числі і у
період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014
року.

Оскільки на час звернення позивачки з
даним позовом це питання законодавцем
врегульовано, то підстав для
задоволення позову суд не вбачає.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 6, 8-11,17,18,71,86,94,159-167 КАС
України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі про визнання
неправомірними дій відповідача та
зобов'язання провести нарахування і
виплату підвищення до пенсії у
відповідно дсті до ст. 6 Закону України
«Про соціальний статус дітей війни» -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Богородчанський районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
отримання копії постанови апеляційної
скарги.

Суддя