Справа № 2а-1401/12/1370
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/66867/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_5 до
Львівського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що судовим рішенням, яке
набрало законної сили, його поновлено
на посаді та службі в органах
внутрішніх справ, але не вирішено
питання про стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Просив стягнути на його користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 20 березня 2008 року по 06 липня
2010 року в розмірі 34 292,16 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 01 червня 2012
року позов задоволено частково:
стягнуто середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу у сумі 15 240,96
грн.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано та позовні вимоги залишено
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права, представник
позивача ставить питання про
скасування рішення апеляційного суду
та залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм процесуального
права колегія суддів приходить до
висновку про те, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 06
липня 2010 року поновлено ОСОБА_5 на
посаді інспектора патрульної служби
взводу 2-го батальйону полку патрульної
служби при Львівському міському
управлінні Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області.

Під час розгляду справи про поновлення
позивача на посаді питання щодо
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу не розглядалося.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною третьою статті 99 Кодексу
встановлено, що для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Статтею 100 вказаного Кодексу
встановлено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Залишаючи без розгляду
адміністративний позов апеляційний
суд обґрунтовано виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду, оскільки про порушення своїх прав
він дізнався у 2010 році, а до суду
звернувся у лютому 2012 року.

Посилання позивача в касаційній скарзі
на те, що відповідно до статті 233
Кодексу законів про працю України у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком,
є помилковим, оскільки на спірні
правовідносини щодо проходження
публічної служби вказана правова норма
не поширюється.

Крім того, середня заробітна плата за
час вимушеного прогулу є компенсацією
втраченого заробітку, а не заробітною
платою у розумінні статті 1 Закону
України «Про оплату праці» та статті 94
Кодексу законів про працю України.

Висновок апеляційного суду щодо
початку перебігу строку звернення до
адміністративного суду належним чином
обґрунтовано, а доводи касаційної
скарги їх не спростовують.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та
направлення справи для продовження
розгляду не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 залишити без задоволення, а
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/