Справа № 536/1552/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р. Справа №
536/1552/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області на постанову
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 18.09.2014р. по
справі № 536/1552/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Кременчуцького районного суду
Полтавської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову
відповідача у здійсненні перерахунку
та виплати пенсії по інвалідності в
розмірах, передбачених ст.50, ст.54, ст.67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з врахуванням вимог ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
держав пенсійне страхування" за період
з 01.01.2014 року;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності з
01.01.2014 року по другій групі
інвалідності в розмірі мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 54,
ст.67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та врахуванням ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
провести відповідні виплати, з
урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з
01.01.2014 року по другій групі
інвалідності в розмірі 75% мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 50,
ст.67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та врахуванням ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
провести відповідні виплати, з
урахуванням фактично виплачених сум

Постановою Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 18.09.2014
року адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено.

Визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області в нарахуванні ОСОБА_1 пенсії в
розмірі передбаченому ст.50, ч.4 ст.54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 24 січня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ч.4 ст.54 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" по другій групі
інвалідності у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ч.І ст.28 закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування " з 24 січня 2014 року
та провести відповідні виплати з
урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області здійснити
перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1
по другій групі інвалідності
відповідно до ст.50 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з 24 січня
2014 року та провести відповідні виплати
з урахуванням вже проведених виплат.

Позовні вимоги щодо визнання
незаконними дій відповідача та
покладення на нього обов'язку
здійснити перерахунок та виплату
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за
період з 01 січня 2014 року до 24 січня 2014
року, у зв'язку з пропуском строку для
звернення до суду залишено без
розгляду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Вказує, що
приймаючи зазначену постанову суд
першої інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. ст. 49, 50, 54, 67
Закону України "Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Постанови Кабінетом
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року
та ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - ОСОБА_1, перебуває на обліку в
УПФУ в Кременчуцькому районі
Полтавської області і отримує пенсію,
передбачену ст. 54 Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 1 інвалідам II групи,
передбачену ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але з
урахуванням положень постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, отримує її в розмірах,
передбачених вказаною постановою.

ОСОБА_2 має статус особи, постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, є
інвалідом II групи, що підтверджується
копією посвідчення серії НОМЕР_1 та
довідкою Полтавської МСЕК серії 10 ААА
№ 185026 від 19.11.2012 року.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача на отримання
зазначених пенсій за період з 24.01.2014
року, а також зобов'язав відповідача
здійснити такий перерахунок за
вказаний період та забезпечити виплату
державної та додаткової пенсій
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008,) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
третій групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до
першої категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам третьої групи - 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

При цьому, вихідним критерієм
розрахунку додаткової пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
про Державний бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011 року
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч.
3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнано такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від
23.11.11 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013
року розмір основної державної пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначався
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому з
01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
розміри пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком, а особам, які є інвалідами ІІ
групи і віднесені до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах 75 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який
набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено
Розділ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
пунктом 6-7, яким установлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

На підставі наведеного, колегія суддів
зазначає, що з урахуванням внесених
змін у Закон України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», які набрали
чинності 3 серпня 2014 року, починаючи з
цієї дати до спірних правовідносин
повинні застосовуватись положення
Постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що у період з 24.01.2014 року по
02.08.2014 року позивач має право на
отримання основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Враховуючи, що фактично позивач з 24.01.2014
року отримує підвищення до пенсії у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», замість
розміру визначеного ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню з урахуванням ст.ст. 99, 100
КАС України, в межах шестимісячного
строку, за період з 24.01.2014 року по 02.08.2014
року .

При цьому колегія суддів зауважує, що,
приймаючи рішення 18.09.2014 року, суд
першої інстанції не врахував положення
Закону України від 31 липня 2014 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
який набрав чинності 3 серпня 2014 року,
та необґрунтовано не обмежив строк
таких виплат 02.08.2014 року, оскільки після
зазначеної дати виплати повинні
проводитись у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Отже, переглянувши рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
постанова Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 18.09.2014
року, в частині задоволених позовних
вимог за період з 03.08.2014 року, через
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до ухвалення
неправильного рішення, підлягає
скасуванню з прийняттям в цій частині
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

В іншій частині рішення доводи
апеляційної скарги, з наведених вище
підстав, висновків суду не
спростовують, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області задовольнити частково.

Постанову Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 18.09.2014р. по
справі № 536/1552/14-а скасувати в
частині визнання протиправною відмову
та зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії відповідно до ч.4
ст.54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" по другій групі
інвалідності у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії відповідно до ст.50
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням ч. І ст. 28
закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати, з урахуванням вже проведених
виплат, за період з 03.08.2014 року.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.