Справа № 1570/7637/2012
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 р. Справа № 1570/7637/2012

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року в адміністративній справі за
позовом державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби до відкритого
акціонерного товариства
«Одесахарчореммаш» про стягнення
заборгованості у сумі 40178,42, -

В С Т
А Н О В И В:

в с т а н о в и В:

У грудні 2012 року державна
податкова інспекція у Суворовському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби
звернулась до суду з позовом до
відкритого акціонерного товариства
«Одесахарчореммаш», в якому, з
урахуванням уточнень, просило стягнути
з відповідача податкову
заборгованість у сумі 41222,09грн.: по
податку на прибуток у розмірі 2109,25 грн.,
по податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 10051,85грн., по податку з
власників транспортних засобів у
розмірі 3074,95грн., з орендної плати за
землю з юридичних осіб у розмірі
25986,04грн. з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, а у разі їх недостатності
надати дозвіл на погашення боргу за
рахунок майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
що за відповідачем станом на 30.11.2012 року
утворилась заборгованість зі сплати
податків.

Ухвалою суду від 07 березня 2013 року
позовні вимоги про стягнення
заборгованості у сумі 41222,09 грн. в
частині стягнення податкового боргу у
сумі 1043,67грн. з податку на доходи
фізичних осіб залишений без розгляду
на підставі п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, державна податкова
інспекція у Суворовському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржене
судове рішення та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом першої інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ВАТ
«Одесахарчореммаш» зареєстроване
21.09.1998 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради, знаходиться на
обліку в ДПІ у якості платника
податків.

ВАТ «Одесахарчореммаш» був
поданий до ДПІ розрахунок самостійно
визначеної суми податку з власників
транспортних засобів на 2010 рік, згідно
якого ВАТ «Одесхарчореммаш» повинно
було здійснювати щоквартальну оплату у
розмірі 1027 грн. Відповідно до облікової
картки відповідача ВАТ
«Одесхарчореммаш» не здійснив сплату
по податку з власників з власників
транспортних засобів за 3 квартали 2010
року на загальну суму 3074,95 грн.

21.03.2011 року ВАТ
«Одесхарчореммаш» надав до
податкового органу податкову
декларацію за січень 2011 року № 19604 з
податку на доходи фізичних осіб, в якій
визначив грошові зобов'язання у сумі
879,21грн., а також зазначив суму
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб станом на 01.01.2011 року за
даними податкового агента, яким він є,
яка склала 9008,18грн.

Також, відповідачем були
подані до ДПІ звітні декларації по
податку на прибутку підприємств, якими
самостійно були визначені
зобов'язання: - за декларацією за 1
квартал 2012 року у розмірі 840 грн.; - за
декларацією за 1 півріччя 2012 року у
розмірі 699грн.; - за декларацією за 3
квартали 2012 року у розмірі 1 132грн.
(а.с.43-48). Згідно облікової картки
відповідач часткового сплатив
податкові зобов'язання. Заборгованість
по сплаті податку на прибуток станом на
30.11.2012 року склала 2109,25 грн. (2051,41 грн.
самостійне визначене грошове
зобов'язання, 57,84грн. нарахована пеня).

Крім того, ВАТ
«Одесхарчореммаш» є орендатором
земельної ділянки, яка знаходиться в
комунальній власності (а.с.52).
Відповідачем до ДПІ надана податкова
декларація з плати за землю за 2012 рік,
згідно якої річна сума орендної плати
складає 138 131,49грн. з щомісячною оплатою
11510,96грн.

За несвоєчасну сплату
щомісячного грошового зобов'язання по
орендній платі за землю на підставі
актів перевірок від 16.10.2012 року та 24.10.2012
року до відповідача застосовані
штрафні санкції згідно податкових
повідомлень - рішень від 18.10.2012 року
№ на суму 2302,19гривень та від 24.10.2012
року № на суму 2302,19гривень
(а.с.14-18). Загальна сума податкового
боргу по орендній платі за землю станом
на 30.11.2012 року склала 25986,04 грн. за
звітний період - 2012 рік.

Таким чином, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
станом на 30.11.2012 року у відповідача
наявна заборгованість по сплаті по
податку на прибуток у розмірі 2109,25 грн.
за 2012 рік, по податку на доходи фізичних
осіб у розмірі 9008,18грн. за 2011 рік, по
податку з власників транспортних
засобів у розмірі 3074,95грн. за 2010 рік, з
орендної плати за землю з юридичних
осіб у розмірі 25986,04грн. за 2012 рік.

26.01.2011 року ДПІ прийняло
рішення №10 про опис майна у податкову
заставу. 02.02.2011 року складений акт № 4
опису майна.

Свої позовні вимоги, позивач
обґрунтовує тим, що відповідачу були
направлені податкові вимоги перша від
04.12.2007 року та друга від 15.01.2008 року, а
також тим, що майно відповідача було
взято в податкову заставу згідно
рішення про опис майна у податкову
заставу від 26.01.2011 року №10, акт опису
майна від 02.02.2011 року №4.

Проте, суд першої інстанції встановив,
що позовні вимоги позивача про
стягнення вказаного податкового боргу
задоволенню не підлягають, оскільки
податковим органом порушено порядок
стягнення податкового боргу, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Пунктами 95.1- 95.2 ст.95 визначено,
що орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платником податкові
податків податкової вимоги та в межах
строку давності.

Згідно ст.6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків

перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 року
№2181-Ш, якій діяв до 01.01.2011 року, ст.59 ПК
України, який набрав чинності з 01.01.2011
року, Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових вимог платникам податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №1113 від 24.10.2012 року,
щодо порядку та умов формування
податкової вимоги - вона формується на
податковий борг та вважається
відкликаною, якщо платник податків
самостійно погасив суму податкового
боргу.

Судом першої інстанції
встановлено, а апелянтом в апеляційній
скарзі не спростовано, що податкова
вимога саме на вказаний податковий
борг за період 2010-2012 роки не
формувалась та відповідачу не
направлялась.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано не взято до уваги
посилання позивача, на те що,
відповідачу надсилалась перша
податкової вимоги №1/463 від 04.12.2007 року
на суму боргу 4721,93грн. та друга №2/58 від
15.01.2008 року на суму 18642,74грн., а також
посилання на п.59.5 ст.59 ПК України, якою
встановлено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, оскільки податковий борг, якій
позивач просить стягнути з відповідача
виник за інші податкові періоди, а саме
за 2010-2012 роки.

Крім того, в розрахунках податкової
заборгованності - ціни позову-
позивачем не включено податковий борг
за період до 2010 року, що також
спростовує обгрунтованність
посиланняп позвивача на п.59.5 ст.59 ПК
України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянтом не надано доказів
щодо законності проведення процедури
стягнення податкового боргу, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив обставини
справи та дав їм належну правову
оцінку.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст.
200, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складення постанови у
повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя /підпис/
Єщенко О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.