Справа № 813/6660/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2014 року
№ 813/6660/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді Сасевича О.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивачів ОСОБА_1,
представника третьої особи Алексеєнка
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, Фірми «Унітер
Хемі» ГМБХ до державного реєстратора
Реєстраційної служби Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області Ребриної Марії
Романівни, Червоноградського міського
управління юстиції в особі
Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійний вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - Товариства з
обмеженою відповідальністю спільного
українсько-німецького підприємства
«Скомекс» про визнання протиправними
дій, скасування реєстраційної дії та
зобов'язання до вчинення дій, -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і Фірма «Унітер Хемі»
ГМБХ звернулися до суду з позовною
заявою до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області Ребриної Марії
Романівни, Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області, у якій (з
врахуванням заяви про виправлення
технічної помилки в змісті позовних
вимог від 15.10.2014 року) просили:
1.Визнати протиправними дії державного
реєстратора Реєстраційної служби
Сокальського районного управління
юстиції у Львівській області Ребрини
Марії Романівни, що виразилося у
внесенні 19.08.2013 року (реєстраційна дія
Товариство з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-німецьке підприємство
«Скомекс», які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців шляхом
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису: «Внесення
змін до відомостей про юридичну особу,
що не пов'язані зі змінами в установчих
Марія Романівна; Реєстраційна служба
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області; зміна
статутного або складеного капіталу,
зміна складу або інформації про
2.Скасувати реєстраційну дію
державним реєстратором Реєстраційної
служби Сокальського районного
управління юстиції Ребриною Марією
Романівною щодо внесення змін до
відомостей про Товариство з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-німецьке підприємство
«Скомекс», які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та оформлена
записом: «Внесення змін до відомостей
про юридичну особу, що не пов'язані зі
змінами в установчих документах; 19.08.2013
Реєстраційна служба Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області; зміна статутного
або складеного капіталу, зміна складу
або інформації про засновників».
3.Зобов'язати державного реєстратора
Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області в порядку
встановленому статтею 31 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
внести до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запис про судове
рішення про скасування реєстраційної
дії №6000533, проведеної 19.08.2013 року
щодо внесення змін до відомостей про
Товариство з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-німецьке підприємство
«Скомекс», які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, яка
оформлена записом: «Внесення змін до
відомостей про юридичну особу, що не
пов'язані зі змінами в установчих
документах; 19.08.2; Ребрина
Марія Романівна; Реєстраційна служба
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області; зміна
статутного або складеного капіталу,
зміна складу або інформації про
засновників».

В обґрунтування позовних вимог
позивачі вказують на те, що 17.08.2013 року
відбулися загальні збори учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю спільного
українсько-німецького підприємства
«Скомекс» (надалі - ТзОВ СУНП
«Скомекс»), на яких було прийнято
рішення про їх виключення з товариства
та про збільшення статутного капіталу
такого товариства (протокол зборів від
17.08.2013 року). У подальшому позивачі
оскаржили його в судовому порядку та
рішенням Господарського суду
Львівської області від 25.12.2013 року у
справі №914/3834/13 (залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014 року,
постановою Вищого господарського суду
України від 24.06.2014 року) було визнано
недійсним і скасовано рішення
загальних зборів учасників ТзОВ СУНП
«Скомекс» від 17.08.2013 року в частині
виключення ОСОБА_3, ОСОБА_4 і Фірми
«Унітер Хемі» ГМБХ та в частині
збільшення статутного капіталу
товариства.

Після набрання рішенням суду законної
сили воно було направлене до
державного реєстратора Державної
реєстраційної служби
Червоноградського РУЮ для внесення
запису про судове рішення щодо
скасування державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи.

Однак, 15.09.2014 року представником
позивачів було одержано лист від
державного реєстратора Реєстраційної
служби Червоноградського МУЮ №02.3-10/321/2
від 05.09.2014 року про неможливість
скасування на підставі рішення
Господарського суду Львівської
області від 25.12.2013 року у справі №914/3834/13
жодних реєстраційних дій. Указане було
мотивовано тим, що оскільки станом на
17.08.2013 року ТзОВ СУНП «Скомекс» діяло на
підставі модельного статуту, то, згідно
з рішенням загальних зборів від 17.08.2013
року (які були частково скасовані в
судовому порядку), 19.08.2014 року були
внесені зміни до відомостей, що
містяться в єдиному державному реєстрі
з поданням реєстраційної картки форми
4. При цьому, державним реєстратором
реєстраційної дії щодо реєстрації змін
до установчих документів не
проводилося, а тому вона й не може бути
скасована.

Як зазначають позивачі, запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців про
внесення змін до відомостей про
юридичну особу (зміна складу
засновників і статутного капіталу),
який був внесений до реєстру за
реєстраційною дією №6000533 від
19.08.2013 року державним реєстратором
Реєстраційної служби Сокальського
районного управління юстиції Ребриною
Марією Романівною, є протиправним,
позаяк реєстратор був зобов'язаний не
вносити зміни до відомостей про
юридичну особу, а провести державну
реєстрацію змін до установчих
документів юридичної особи, а тому
реєстраційна дія №6000533 підлягає
скасуванню.

Позивачі акцентують увагу на тому, що
ТзОВ СУНП «Скомекс» не було створене на
підставі модельного статуту, а лише
згодом прийняло рішення про
продовження своєї діяльності на
підставі модельного статуту. Так,
товариство було створене у 1994 році на
підставі самостійно розробленого
засновниками статуту й лише 26.03.2013 року
загальними зборами товариства було
прийнято рішення про затвердження
модельного статуту, який зареєстровано
в реєстрі цією ж датою. А тому, ТзОВ СУНП
«Скомекс» не слід вважати юридичною
особою, утвореною на підставі
модельного статуту, а лише юридичною
особою, яка з 26.03.2013 року діє на підставі
модельного статуту. Ґрунтуючись же на
аналізі норм ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», позивачі
стверджують, що якщо юридична особа діє
на підставі модельного статут (без
огляду на те чи вона була створена на
підставі модельного статуту, чи ні) і її
уповноважений орган прийняв рішення
про зміну статутного капіталу, то такі
зміни повинні реєструватися державним
реєстратором у вигляді внесення змін
до відомостей про юридичну особу.
Однак, у разі коли юридична особа діє на
підставі модельного статуту, але не
була створена на підставі модельного
статуту (як у випадку ТзОВ СУНП
«Скомекс»), і її уповноважений орган
прийняв рішення про зміну складу
учасників, то такі зміни повинні
вноситися державним реєстратором у
вигляді державної реєстрації змін до
установчих документів, в порядку ст.29
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Окрім цього, позивачами також
висловлено тезу про те, що рішення з
приводу встановлення чи зміни складу
учасників та розміру статутного
капіталу, прийняті товариством з
обмеженою відповідальністю, яке діє на
підставі модельного статуту, є по своїй
суті установчими документами.

Так, позивачі вказують на те, що, згідно
з ч.1 ст.88 Цивільного кодексу України, ч.2
ст.57 Господарського кодексу України, ч.2
ст.4, ч.1 ст.51 Закону України «Про
господарські товариства», в установчих
документах товариства з обмеженою
відповідальністю повинні міститися
відомості про склад засновників і
учасників, розмір статутного капіталу.
Зважаючи ж на те, що форма модельного
статуту товариства з обмеженою
відповідальністю, затверджена
постановою Кабінету Міністрів України
№1182 від 16.11.2011 року, не містить таких
відомостей, отже окремі рішення
органів управління товариства про
склад учасників, розмір статутного
капіталу (викладені в тому числі й у
формі протоколу зборів) слід вважати
частиною установчого документа.

А тому, на переконання позивачів, зміна
зборами учасників ТзОВ СУНП «Скомекс»,
що діє на підставі модельного статуту,
складу учасників і статутного капіталу
товариства є зміною відомостей, що
повинні міститися в установчому
документі, тобто фактично це є зміною
установчих документів.

У зв'язку з чим, позивачі стверджують,
що державний реєстратор Реєстраційної
служби Сокальського районного
управління юстиції у Львівській
області Ребрина Марія Романівна
вчиняючи 19.08.2013 року реєстраційну дію
№6000533 щодо зміни складу або
інформації про засновників ТзОВ СУНП
«Скомекс» у вигляді внесення в реєстр
запису про внесення змін до відомостей
про юридичну особу, що не пов'язані зі
змінами в установчих документах, діяла
необґрунтовано, оскільки не врахувала,
що ТзОВ СУНП «Скомекс» не було утворене
на підставі модельного статуту, не
врахувала, що такі зміни слід вважати
змінами до установчих документів та
порушила абз.2 ч.2 ст.19 і ч.ч.1, 3 ст.29
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців». Наведене вказує на
протиправність дій державного
реєстратора Реєстраційної служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області Ребриної
Марії Романівни, яка внесла зміни до
відомостей про юридичну особу, а не
провела реєстрацію змін до установчих
документів.

Виходячи ж із факту протиправності дій
державного реєстратора із вчиненні
19.08.2013 року реєстраційної дії
№6000533 та у зв'язку з очевидною
потребою скасувати таку дію, позивачі
також вказують на необхідність
зобов'язати державного реєстратора
Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області (за
теперішнім місцезнаходженням ТзОВ
СУНП «Скомекс») вчинити дії, а саме -
внести до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запис про судове
рішення про скасування реєстраційної
дії №6000533, проведеної 19.08.2013 року.

При цьому, позивачі зазначають, що
чинним законодавством України прямо не
передбачено наслідки прийняття
рішення суду про скасування
реєстраційної дії про внесення змін до
відомостей про юридичну особу й воно не
врегульовує ці правовідносини. У той же
час, ст.31 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» врегульовано
питання наслідків скасування судом
державної реєстрації змін до
установчих документів, згідно з якою
таке рішення є підставою для внесення
відповідного запису до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. А тому,
позивачі вважають, що в даному випадку
слід, у відповідності до приписів ч.7
ст.9 Кодексу адміністративного
судочинства України, застосувати
аналогію та керуючись ст.31 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» внести відповідні
відомості до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Також у позовній заяві позивачі
обґрунтовують не пропущення ними
строку звернення до адміністративного
суду. Так, хоча оспорюваний запис
№6000533 і було внесено державним
реєстратором ще 19.03.2013 року, однак,
позивачі дізналися про це через своїх
представників лише 31.03.2014 року під час
ознайомлення з матеріалами
реєстраційної справи в Реєстраційній
службі Червоноградського міського
управління юстиції Львівської області.
А про власне порушення своїх прав, які
полягають в неможливості внесення змін
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців на підставі рішення
Господарського суду Львівської
області від 25.12.2013 року у справі
№914/3834/13, позивачі дізналися лише 15.09.2014
року, отримавши лист державного
реєстратора Реєстраційної служби
Червоноградського МУЮ №02.3-10/321/2 від
05.09.2014 року про неможливість скасування
реєстраційних дій. Таким чином
шестимісячний строк на звернення до
суду при подачі позову 22.09.2014 року (до
відділення поштового зв'язку)
позивачами, на їх переконання
пропущено не було.

Ухвалами судді від 30.09.2014 року у даній
адміністративній справі відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду.

У судовому засіданні 15.10.2014 року
протокольною ухвалою було здійснено
заміну відповідача Реєстраційної
служби Червоноградського міського
управління юстиції Львівської області
на належного - Червоноградське міське
управління юстиції Львівської області
в особі Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області.

Окрім того, за клопотаннями державного
реєстратора Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області №02.3-10/351 від
15.10.2014 року та представника ТзОВ СУНП
«Скомекс» від 15.10.2014 року судом у
судовому засіданні 15.10.2014 року
протокольною ухвалою було залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів -
Товариство з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-німецьке підприємство
«Скомекс».

Відповідачем державним реєстратором
Реєстраційної служби Сокальського
районного управління юстиції у
Львівській області Ребриною Марією
Романівною 15.10.2014 року було подано до
суду відзив на позовну заяву №02.3-25/928
від 14.10.2014 року.

У відзиві відповідач зазначає, що ТзОВ
СУНП «Скомекс» 26.03.2013 року
задекларувало рішення щодо
продовження своєї діяльності на
підставі модельного статуту, про що
державним реєстратором було
проставлено відповідний штамп.

У подальшому, ТзОВ СУНП «Скомекс»
звернулося до реєстратора для внесення
змін до відомостей про юридичну особу,
у зв'язку з виключенням зі складу
учасників товариства окремих осіб. При
цьому, заявник подав державному
реєстратору всі необхідні для вчинення
такої дії документи, що виключало для
реєстратора можливість залишити їх без
розгляду. Вчиняючи оспорювану дію,
державний реєстратор Реєстраційної
служби Сокальського районного
управління юстиції у Львівській
області здійснила усі необхідні дії,
зокрема ті, які передбачені п.2 ст.4
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», а тому її дії є
правомірними, позаяк саме такий
порядок прямо передбачено чинним
законодавством України.

У зв'язку з чим, державний реєстратор
Реєстраційної служби Сокальського
районного управління юстиції у
Львівській вважає заявлений позов
безпідставним і таким, що не підлягає
до задоволення.

Відповідачем Червоноградським міським
управлінням юстиції Львівської
області в особі Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області 29.10.2014 року
було також подано заперечення на позов.

У запереченнях відповідач указує на те,
що 28.03.2014 року до реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції надійшло рішення
Господарського суду Львівської
області від 25.12.2013 року у справі
№914/3834/13, яким було визнано недійсним і
скасовано рішення загальних зборів
учасників ТзОВ СУНП «Скомекс» від
17.08.2013 року в частині виключення ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ та в
частині збільшення статутного
капіталу товариства. Згідно з
приписами ст.31 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»,
встановлена можливість скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів і передбачено
обов'язок державного реєстратора щодо
внесення відповідного запису до
реєстру. Однак, на підставі частково
скасованого рішення загальних зборів
учасників ТзОВ СУНП «Скомекс» від
17.08.2013 року жодних дій щодо реєстрації
змін до установчих документів не
проводилося, оскільки ТзОВ СУНП
«Скомекс» діяло на підставі модельного
статуту, а тому такі зміни
безпосередньо не стосувалися
установчих документів. У зв'язку з чим,
за відсутності реєстраційної дії, вона
й не може бути скасованою.

Також відповідач вказує на
неможливість скасування реєстраційної
дії №6000533, яка проведена 19.08.2013
року, позаяк нею було внесено зміни у
відомості про юридичну особу не лише на
підставі скасованої судом частини
рішення загальних зборів учасників
ТзОВ СУНП «Скомекс» від 17.08.2013 року, а й
інших, які скасовані не були. А тому,
скасування такої дії в цілому є
протиправним, оскільки призведе до
виключення відомостей, які судом не
були визнані недійними, а часткове
скасування є неможливим, оскільки
зміни до відомостей були проведені
однією дією.

Таким чином, Червоноградське міське
управління юстиції Львівської області
в особі Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області вважає
позов таким, що не підлягає до
задоволення.

Третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів, ТзОВ СУНП
«Скомекс» 22.10.2014 року також було подано
до суду заперечення на позовну заяву.

У запереченнях третя особа зазначає,
що, згідно з нормами чинного
законодавства України, загальними
зборами ТзОВ СУНП «Скомекс» було
змінено склад учасників і розмір
статутного капіталу товариства. На
виконання такого рішення товариством
було подано державному реєстратору
Реєстраційної служби Сокальського
районного управління юстиції у
Львівській області реєстраційну
картку про внесення змін до відомостей
про юридичну особу (форма 4), оригінал
рішення зборів учасників товариства. У
свою чергу, на підставі вказаних
документів державним реєстратором
19.08.2014 року було вчинено реєстраційну
дію №6000533 про внесення змін до
відомостей про юридичну особу, що не
пов'язані зі змінами в установчих
документах.

При цьому, третя особі вважає такі дії
реєстратора абсолютно правомірними,
позаяк зважаючи на те, що на час їх
вчинення ТзОВ СУНП «Скомекс» діяло на
підставі модельного статуту, вони
повинні здійснюватися саме шляхом
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, а не шляхом реєстрації
змін до установчих документів.

Третя особа вказує на те, що модельний
статут, на підставі якого провадить
діяльність ТзОВ СУНП «Скомекс», не
містить конкретних відомостей про
склад учасників товариства та його
статутний капітал. А тому зміна складу
учасників і статутного капіталу
товариства з обмеженою
відповідальністю, що діє на підставі
модельного статуту, не є зміною до
установчих документів, оскільки
установчим документом є власне
модельний статут, який при цьому
змінюється і не викладається в новій
редакції. ТзОВ СУНП «Скомекс» зазначає,
що слід взяти до уваги те, що ч.4 ст.56, ч.5
ст.82 Господарського кодексу України
чітко визначено, що саме модельний
статут є установчим документом
юридичної особи, і при цьому до складу
установчих документів законодавець не
відносить інших документів (як то
протоколи зборів учасників тощо).

З огляду на це, третя особа вважає, що
зміна тих даних, які відсутні в
модельному статуті, очевидно не є
зміною в установчих документах
юридичної особи. А також ТзОВ СУНП
«Скомекс» акцентує увагу на тому, що
модельний статут приймається й
затверджується Кабінетом Міністрів
України, а тому в будь-якому разі
відсутня навіть потенційна можливість
зміни такого документа іншою особою чи
органом (наприклад, загальними зборами
товариства з обмеженою
відповідальністю), а отже і реєстрація
таких змін.

У зв'язку із чим, ТзОВ СУНП «Скомекс»
вважає, що загальними зборами
товариства від 17.08.2014 року не було
внесено змін до установчих документів,
якими являється модельний статут, а
було прийнято рішення іншого
характеру. А тому, неможливим було
вчинення державним реєстратором
реєстраційної дії щодо реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи, оскільки такі зміни фактично не
мали місця. Відповідно, оскільки ТзОВ
СУНП «Скомекс» звернулося до
державного реєстратора із
реєстраційною карткою щодо внесення
змін до відомостей про юридичну особу,
він правомірно діяв у єдино можливий
спосіб, вчинивши оспорювану дію.

Також третя особа вважає безпідставним
обґрунтування вимог позивача
необхідністю застосування аналогії
закону, позаяк, суб'єкти владних
повноважень повинні діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, тобто застосування ними
аналогії є безпідставним. Окрім цього,
ТзОВ СУНП «Скомекс» вважає, що чинним
законодавством достатньо чітко
врегульовано правовідносини, з яких
виник даний спір, що виключає
необхідність застосування аналогії.

Окрім того, у запереченнях на позовну
заяву ТзОВ СУНП «Скомекс» вказує на те,
що позивачами було пропущено строк
звернення до адміністративного суду.
Третя особа зазначає, що позивачі
повинні були дізнатися про вчинення
оспорюваної дії саме в порядку ст.19, а
не ст.29 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» ще 19.08.2013 року,
оскільки на той час ТзОВ СУНП «Скомекс»
діяло на підставі модельного статуту, а
тому, жодні реєстраційні дії в порядку
ст.29 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» вчинятися не могли.

Ураховуючи наведене, ТзОВ СУНП
«Скомекс» стверджує про правомірність
дій державного реєстратора, а
заявлений позов вважає безпідставним і
вважає, що у його задоволенні слід
відмовити.

У судових засіданнях представники
позивача позовні вимоги підтримали,
надали пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві й просили
позов задовольнити повністю.
Відповідач Ребрина Марія Романівна у
судовому засіданні проти позову
заперечила, наголосила на
правомірності своїх дій та рішень,
надала пояснення, аналогічні
викладеним у відзиві, просила у позові
відмовити. Представник третьої особи у
судових засіданнях проти позову
заперечив, надав пояснення, аналогічні
викладеним у запереченнях, вважає
позов безпідставним та просив у його
задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін,
представників сторін, третьої особи,
розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

У першу чергу суд розглянув доводи
учасників процесу, які стосуються
дотримання позивачами вимог
процесуального закону в частині строку
звернення до адміністративного суду.

Так, згідно з ч.1 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Абзацом 1 ч.2 даної статті встановлено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до приписів ч.ч.1, 2 ст.100
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків
звернення до адміністративного суду,
залишається без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження, так і в ході підготовчого
провадження чи судового розгляду
справи, якщо суд не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
поважними.

Узявши ж до уваги матеріали справи,
доводи й пояснення сторін суд
відзначає, що позивачі дізналися через
своїх представників про внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
оспорюваного запису №6000533 лише
31.03.2014 року, у зв'язку із ознайомленням
ними з матеріалами реєстраційної
справи ТзОВ СУНП «Скомекс» в
Реєстраційній службі
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області. А про
неможливість скасування на підставі
рішення Господарського суду
Львівської області від 25.12.2013 року у
справі №914/3834/13 жодних реєстраційних
дій позивачі дізналися тільки після
отримання їх представником листа
державного реєстратора Реєстраційної
служби Червоноградського МУЮ №02.3-10/321/2
від 05.09.2014 року.

Зважаючи на вищезгадане, суд приходить
до висновку, що в даному випадку,
скеровуючи 22.09.2014 року цю позовну заяву
до суду, позивачами не було пропущено
строк звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи, а тому, підстав для
застосування норм ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України
немає.

Розглядаючи дану справу по суті, судом
було встановлено, що 17.08.2013 року
загальними зборами учасників ТзОВ СУНП
«Скомекс» було прийнято рішення про
виключення з товариства окремих
учасників, а саме - ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ (п.3 протоколу
загальних зборів учасників від 17.08.2013
року). А також, вирішено збільшити
розмір статутного капіталу ТзОВ СУНП
«Скомекс» (п.5 протоколу загальних
зборів учасників від 17.08.2013 року).

У зв'язку із чим, у відповідності до
норм ч.2 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», 19.08.2013 року
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців було внесено зміни до
відомостей про ТзОВ СУНП «Скомекс», що
не пов'язані зі змінами в установчих
документах, щодо відомостей про зміну
статутного капіталу та зміну складу й
інформації про засновників
(реєстраційна дія №6000533). Такі
зміни до реєстру вносилися державним
реєстратором Реєстраційної служби
Сокальського районного управління
юстиції у Львівській області Ребриною
Марією Романівною, оскільки на той час
місцезнаходженням ТзОВ СУНП «Скомекс»
було с.Перетоки Сокальського району
Львівської області.

У той же час, позивачами було оскаржено
рішення загальних зборів учасників
ТзОВ СУНП «Скомекс» від 17.08.2013 року в
судовому порядку. Рішенням
Господарського суду Львівської
області від 25.12.2013 року у справі №914/3834/13
(яке було залишене без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 20.03.2014 року і
постановою Вищого господарського суду
України від 24.06.2014 року) було визнано
недійсним і скасовано рішення
загальних зборів учасників товариства
від 17.08.2013 року в частині виключення
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і Фірми «Унітер Хемі»
ГМБХ та в частині збільшення
статутного капіталу товариства. Тобто
в тих частинах, відомості про які були
внесені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців як зміни до
відомостей про ТзОВ СУНП «Скомекс», що
не пов'язані зі змінами в установчих
документах.

Після набрання рішенням суду законної
сили воно, у відповідності до норм ст.31
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», було направлене до
державного реєстратора Реєстраційної
служби Червоноградського міського
управління юстиції у Львівській
області, оскільки на той час ТзОВ СУНП
«Скомекс» змінило своє
місцезнаходження та було
зареєстроване за адресою:
м.Червоноград, вул.Сокальська, буд.5,
оф.7.

Опрацювавши дане рішення
Господарського суду Львівської
області від 25.12.2013 року у справі
№914/3834/13, державним реєстратором
Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції було повідомлено суд та
представника позивачів за листом
№02.3-10/321/2 від 05.09.2014 року про
неможливість скасування на підставі
рішення суду жодних реєстраційних дій.
Указане було мотивовано тим, що
оскільки станом на 17.08.2013 року ТзОВ СУНП
«Скомекс» діяло на підставі модельного
статуту, то, згідно з рішенням
загальних зборів від 17.08.2013 року,
державним реєстратором були внесені
зміни до відомостей, що містяться в
єдиному державному реєстрі з поданням
реєстраційної картки форми 4. При цьому,
державним реєстратором реєстраційної
дії щодо реєстрації змін до установчих
документів не проводилося, а тому вона
й не може бути скасована.

Не погодившись із такими діями осіб
реєстраційної служби, позивачі
оскаржили їх у судовому порядку,
вважаючи, що зміни щодо складу
учасників ТзОВ СУНП «Скомекс» і його
статутного капіталу в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців слід було
проводити шляхом державної реєстрації
змін до установчих документів
юридичної особи, а тому відповідні дії
державного реєстратора по внесенню
змін до відомостей про юридичну особу,
що не пов'язані зі змінами в установчих
документах, потрібно визнати
протиправними, скасувати їх і
зобов'язати внести запис до реєстру про
їх скасування.

У зв'язку з чим, суд відзначає, що
відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб-підприємців в
Україні регулюються Законом України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців».

Статтею 1 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» визначено, що єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців - це
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
передбачено, що державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - це засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», зміни до
установчих документів юридичної особи,
а також зміна прізвища та/або імені,
та/або по батькові (далі - імені) або
місця проживання фізичної
особи-підприємця підлягають
обов'язковій державній реєстрації
шляхом внесення відповідних змін до
записів Єдиного державного реєстру в
порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до абз.6 ч.1 ст.6 Закону,
державний реєстратор проводить
державну реєстрацію змін до установчих
документів юридичних осіб та державну
реєстрацію зміни імені або місця
проживання фізичних осіб-підприємців.

Порядок державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи
визначений і регламентується статтею 29
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

У той же час, у разі якщо зміна
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, не пов'язана із змінами, що
вносяться до установчих документів
юридичної особи, або не підлягає
державній реєстрації, такі зміни
вносяться шляхом внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Порядок внесення змін до відомостей
про юридичну особу, які містяться в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
визначений і регламентується ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Тобто, державній реєстрації в порядку,
визначеному Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», підлягають
саме зміни до установчих документів
юридичної особи, у іншому випадку
державним реєстратором вносяться лише
зміни до відомостей про юридичну особу,
що не пов'язані зі змінами до
установчих документів

У даному випадку суд вважає
обґрунтованою позицію відповідачів і
третьої особи, за якою 17.08.2013 року
державним реєстратором правомірно
було внесено саме зміни до відомостей
про юридичну особу, які містяться в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а не
здійснено державну реєстрацію змін до
установчих документів юридичної особи,
оскільки зміни до установчих
документів ТзОВ СУНП «Скомекс»
фактично не вносилися.

Так, як засвідчується матеріалами
справи, ТзОВ СУНП «Скомекс» було
створено як юридичну особу й проведено
його державну реєстрацію 04.05.1994 року. У
подальшому, 26.03.2013 року загальними
зборами учасників ТзОВ СУНП «Скомекс»
було прийнято рішення про продовження
діяльності товариства на підставі
модельного статуту, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1182 від 16.11.2011 року (п.2 протоколу
загальних зборів учасників №1 від
26.03.2013 року).

У зв'язку з чим, у відповідності до норм
ч.11 ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 26.03.2013 року
було внесено відомості про рішення
ТзОВ СУНП «Скомекс» продовжувати свою
діяльність на підставі модельного
статуту (запис №3000533) та на
оригіналі статуту в державним
реєстратором проставлено відповідний
штамп.

Отже, з 26.03.2013 року ТзОВ СУНП «Скомекс»
продовжує свою діяльність на підставі
модельного статуту товариства з
обмеженою відповідальністю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1182 від 16.11.2011 року.

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.1 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», модельний статут -
це типовий установчий документ,
затверджений Кабінетом Міністрів
України, який використовується для
створення та провадження діяльності
юридичних осіб відповідних
організаційно-правових форм, містить
встановлені законом правила, що
регулюють правовий статус, права,
обов'язки та відносини, які пов'язані із
створенням, управлінням та
провадженням господарської діяльності
відповідних юридичних осіб.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.81 Цивільного
кодексу України, юридична особа
приватного права створюється на
підставі установчих документів
відповідно до статті 87 цього Кодексу.
Юридична особа приватного права може
створюватися та діяти на підставі
модельного статуту в порядку,
визначеному законом.

Абзацом 2 ч.1 ст.87 Цивільного кодексу
України встановлено, що юридична особа
приватного права може створюватися та
діяти на підставі модельного статуту,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, що після його прийняття
учасниками стає установчим документом.

Згідно із ч.4 ст.56 Господарського
кодексу України, суб'єкт
господарювання може створюватися та
діяти на підставі модельного статуту,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, що після його прийняття
учасниками стає установчим документом.

У відповідності до ч.3 ст.62
Господарського кодексу України,
підприємство, якщо законом не
встановлено інше, діє на основі статуту
або модельного статуту.

У зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що чинне законодавство
України визначає, що установчим
документом юридичної особи може бути
або статут, або ж модельний статут.

Суд також відзначає, що ст.ст.88, 143
Цивільного кодексу України
встановлено окремі вимоги до змісту
статуту товариства з обмеженою
відповідальністю, а саме, він повинен
містити у тому числі відомості про
розмір статутного капіталу, з
визначенням частки кожного учасника.
Згідно зі ст.82 Господарського кодексу
України, установчі документи
господарського товариства повинні
містити, зокрема, відомості про склад
засновників та учасників, відомості
про розмір часток кожного з учасників.
Також, згідно з ч.2 ст.4 Закону України
«Про господарські товариства»,
установчі документи товариства
повинні містити відомості про склад
засновників та учасників, розмір та
порядок утворення статутного
(складеного) капіталу та ін.

Однак, зважаючи на те, що чинне
законодавство чітко диференціює такі
установчі документи як статут і
модельний статут, суд приходить до
переконання, що зазначені вище вимоги
стосуються змісту установчих
документів у вигляді статуту, а не
модельного статуту.

Окрім цього, при оцінці даних норм суд
бере до уваги ту обставину, що, згідно з
ч.1 ст.87 Цивільного кодексу України, ч.4
ст.56 Господарського кодексу України, ч.1
ст.1 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», модельний статут
затверджується Кабінетом Міністрів
України, тобто являє собою
універсальний документ, зміст якого
розробляється та затверджується не
суб'єктами господарювання, а органом
державної влади, отже він не може
передбачати в своєму змісті ані складу
засновників чи учасників товариства,
ані розміру статутного капіталу, які є
різними для кожного товариства.

Суд також звертає увагу на те, що, у
відповідності до абз.2 ч.1 ст.87
Цивільного кодексу України, ч.4 ст.56
Господарського кодексу України, після
прийняття учасниками товариства
модельного статуту саме він і стає
установчим документом, тобто
установчим документом стає не статут, а
модельний статут у редакції, яка
визначена Кабінетом Міністрів України.

При цьому, ч.5 ст.56, абз.2 ч.10 ст.82
Господарського кодексу України, ч.7 ст.4
Закону України «Про господарські
товариства» передбачено, що якщо
господарське товариство створюється
та діє на підставі модельного статуту,
відомості про вид товариства, його
найменування, місцезнаходження,
предмет і цілі діяльності, склад
засновників та учасників, розмір
статутного (складеного) капіталу,
розмір часток кожного з учасників,
порядок внесення ними вкладів
зазначаються в рішенні про його
створення, яке підписується усіма
засновниками.

Тобто вказані спеціальні норми закону
усувають необхідність зазначення
відомостей про учасників товариства,
розмір статутного капіталу тощо в
тексті модельного статуту, та фактично
виносять ці питання поза межі
установчих документів. І при цьому,
зазначені норми жодним чином не
вказують на те, що рішення, в яких
визначається склад учасників
товариства, розмір статутного капіталу
та ін., також стають установчими
документами товариства, їх частиною чи
частиною модельного статуту.

А тому, суд приходить до обґрунтованого
висновку, що вимоги чинного
законодавства України щодо змісту
установчих документів товариства з
обмеженою відповідальності очевидно
стосуються виключно установчих
документів, які розробляються такими
особами самостійно, тобто, статуту, а не
модельного статуту, а рішення,
пов'язані з діяльністю товариства (у
тому числі щодо складу його учасників і
розміру статутного капіталу) в даному
випадку винесені поза межі установчих
документів і самі по собі не є
установчими документами товариства чи
частиною таких документів.

У зв'язку з чим, суд вважає
безпідставним твердження позивачів
про те, що протокол загальних зборів
учасників ТзОВ СУНП «Скомекс» від
17.08.2013 року є установчим документом (чи
частиною установчих документів)
зазначеного товариства з обмеженою
відповідальністю, яке на той час уже
провадило свою діяльність на підставі
модельного статуту, позаяк, єдиним
установчим документом даного
товариства є такий модельний статут.

Суд також звертає увагу на те, що
модельний статут товариства з
обмеженою відповідальністю було
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України №1182 від 16.11.2011 року.
При цьому, хоча такий модельний статут
і надає загальним зборам товариства
право змінювати розмір статутного
капіталу (п.2 ст.33 модельного статуту) та
вирішувати питання щодо зміни складу
учасників товариства та виключення
учасника з товариства (п.8 ст.33
модельного статуту), проте ст.66
модельного статуту передбачає, що
зміни до статуту вносяться виключно
Кабінетом Міністрів України.

Отже, зміни до установчих документів
товариства з обмеженою
відповідальністю, яке провадить
діяльність на підставі модельного
статуту (тобто до модельного статуту,
який фактично є єдиним установчим
документом такого товариства), можуть
вноситися лише органом державної
влади, а не загальними зборами
учасників.

Тож, суд критично оцінює тезу позивачів
про те, що змінюючи склад учасників і
розмір статутного капіталу, ТзОВ СУНП
«Скомекс», яке діяло на підставі
модельного статуту, було внесено зміни
до установчих документів даного
товариства, оскільки це не відповідає
нормі закону. А отже, суд приходить до
висновку, що загальними зборами
учасників ТзОВ СУНП «Скомекс» від
17.08.2013 року не могли вноситися та,
відповідно, і не вносилися зміни до
установчих документів такого
товариства.

Отже, беручи ж до уваги те, що, згідно з
нормами ч.3 ст.4, абз.6 ч.1 ст.6, ст.29 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», державній
реєстрації підлягають саме зміни до
установчих документів юридичної особи,
в даному випадку були відсутні
підстави для вчинення державним
реєстратором такої дії як державна
реєстрація змін до установчих
документів, за фактичної відсутності
такого роду змін.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», у разі якщо зміна
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, не пов'язана із
змінами, що вносяться до установчих
документів юридичної особи, або не
підлягає державній реєстрації, така
зміна повинна вноситися до Єдиного
державного реєстру шляхом унесення
змін до відомостей про юридичну особу.

Як було встановлено судом, для
проведення спірної реєстраційної дії
щодо внесення змін до відомостей про
юридичну особу, що не пов'язані із
змінами в установчих документах, ТзОВ
СУНП «Скомекс» 19.08.2013 року було надано
державному реєстратору за своїм
місцезнаходженням реєстраційну картку
на внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також
рішення про внесення змін до складу
засновників (учасників) юридичної
особи і зміну її статутного капіталу,
що відповідає нормативним приписам
ч.ч.1-3 ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» визначено,
що державному реєстратору
забороняється вимагати додаткові
документи для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, якщо вони не передбачені
частинами першою - третьою цієї статті.

Згідно з ч.9 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», державний
реєстратор за відсутності підстав для
залишення без розгляду документів про
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі, зобов'язаний
внести не пізніше наступного робочого
дня з дати їх надходження запис про
внесення змін і в той самий день подати
відповідним органам статистики,
доходів і зборів, Пенсійного фонду
України інформацію з реєстраційної
картки про внесення змін до відомостей
про юридичну особу, які містяться в
Єдиному державному реєстрі, із
зазначенням номера та дати внесення
відповідного запису.

У відповідності до ч.6 ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», державний
реєстратор залишає без розгляду
документи, подані для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, якщо:

- документи подані не за місцем
проведення державної реєстрації;

- документи не відповідають
вимогам, встановленим частинами першою
- п'ятою статті 8 цього Закону;

- документи подані не у повному
обсязі;

- документи подані особою, яка не
має відповідних повноважень.

У разі якщо державному реєстратору
надійшло рішення суду щодо заборони
проведення реєстраційних дій, яке
набрало законної сили, державний
реєстратор залишає без розгляду
документи, подані для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі.

Вимоги до оформлення документів, які
подаються державному реєстратору,
тобто й документів, які подаються у
зв'язку з внесення змін до відомостей
про юридичну особу, які містяться в
Єдиному державному реєстрі,
встановлені ст.8 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців».

Відтак, базуючись на тому, що законом
чітко регламентовано порядок і спосіб
дій державного реєстратора при
здійсненні своєї діяльності, державним
реєстратором Реєстраційної служби
Сокальського районного управління
юстиції Ребриною Марією Романівною на
підставі перевірених нею даних було
внесено зміни до відомостей про
Товариство з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-німецьке підприємство
«Скомекс», які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців і не
пов'язані зі змінами в установчих
документах. При цьому, іншого способу
дій у даному випадку чинним
законодавством України передбачено не
було, обставини, які свідчать про
протиправність дій державного
реєстратора відсутні, а тому, на
переконання суду, підстави для
визнання таких дій протиправними також
відсутні.

При цьому, суд критично оцінює
посилання позивачів на абз.2 ч.2 ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», який на їх думку
передбачає можливість внесення змін до
відомостей про юридичну особу щодо
зміни складу засновників (учасників)
лише того товариства, яке було створене
на підставі модельного статуту, а ТзОВ
СУНП «Скомекс» не є таким що створене
на підставі модельного статуту,
оскільки створювалося на підставі
статуту, розробленого засновниками, і є
таким що діє на підставі модельного
статуту.

Суд відзначає, що зазначена вище норма
абз.2 ч.2 ст.19 не встановлює матеріальної
підстави для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, а лише встановлює додаткові
вимоги для юридичної особи, яка була
утворена на підставі модельного
статуту, котрі полягають в
необхідності подачі окремих
документів.

Підставою ж для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, слід вважати власне ч.1 ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», яка обумовлює
можливість внесення змін до
відомостей, які не пов'язані із змінами
до установчих документів юридичної
особи, самим фактом зміни таких
відомостей, що й мало місце в даному
випадку, а не фактом створення чи не
створення юридичної особи на підставі
модельного статуту.

Суд також бере до уваги те, що
можливість внесення змін до відомостей
щодо зміни складу засновників
(учасників) юридичної особи, яка діє на
підставі модельного статуту, випливає
й зі змісту реєстраційної картки про
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (форма 4),
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №3178/5 від 14.10.2011 року,
яка серед переліку змін до відомостей
про юридичну особу містить зміни, які
пов'язані зі змінами складу
засновників юридичної особи, яка діє на
модельного статуту підставі. У той же
час, реєстраційна картка на проведення
державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи
(форма 3) серед переліку змін до
установчих документів, щодо яких
проводиться державна реєстрація,
узагалі не містить можливості
реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи, яка діє на
підставі модельного статуту.

Окремо суд також надає критичну оцінку
й доводам позивачів щодо необхідності
застосування аналогії закону в даних
правовідносинах.

Перш за все, на переконання суду
правовідносини в сфері державної
реєстрації юридичних осіб, змін до
установчих документів юридичної особи,
відомостей до державного реєстру про
юридичну особу, які були підставою
даного спору, є достатньо чітко
врегульованими чинним законодавством
України, що виключає необхідність
застосування аналогії для їх
регулювання як такої.

А також суд звертає увагу на те, що дії
державного реєстратора як суб'єкта
владних повноважень повинні повністю
узгоджуватися з нормами закону, які
прямо визначають порядок і спосіб його
дій, а застосування ним аналогії закону
в такому випадку є виключеним. Так,
згідно з ч.1 ст.8 Цивільного кодексу
України, якщо цивільні відносини не
врегульовані цим Кодексом, іншими
актами цивільного законодавства або
договором, вони регулюються тими
правовими нормами цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, що
регулюють подібні за змістом цивільні
відносини (аналогія закону). При цьому,
суд відзначає, що зазначена правова
норма передбачає можливість
застосування аналогії лише щодо
врегулювання цивільних правовідносин,
а не відносин у публічно-правовій
сфері, при яких суб'єкт владних
повноважень повинен керуватися
приписами ч.2 ст.19 Конституції України,
яка визначає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Окрім того, не відповідатиме наведеним
засадам і зобов'язання судом, згідно з
ч.7 ст.9 Кодексу адміністративного
судочинства України, державного
реєстратора діяти за аналогією й
вчинити реєстраційні дії, які прямо не
передбачені положеннями чинного
законодавства України у сфері
державної реєстрації юридичних осіб,
тобто, в даному випадку внести до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запис про судове рішення про
скасування реєстраційної дії. Більш
того, як уже встановлено вище, така
реєстраційна дія, яку позивачі
вважають протиправною та вимагають
скасувати, була проведена реєстратором
правомірно, а тому необхідність у
подальшому внесенні відомостей про її
скасування до реєстру відпадає.

Суд відзначає, що у відповідності до ч.2
ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. На
переконання суду, наведені суб'єктами
владних повноважень - відповідачами
аргументи та докази є достатньо
вагомими, чіткими й узгодженими та
підтверджують обґрунтованість й
правомірність їх дій і рішень та
спростовують доводи позивачів.

Таким чином, врахувавши й оцінивши усі
зібрані докази та встановлені дійсні
обставини справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги позивачів за цим
позовом є безпідставними,
необґрунтованими й не підлягають
задоволенню в повному обсязі, оскільки
правомірність дій державного
реєстратора щодо внесення змін до
відомостей про ТзОВ СУНП «Скомекс», які
містяться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців і не пов'язані зі
змінами до установчих документів, не
спростовується доводами й аргументами
позивача в межах заявленого позову. А
тому, підстави для визнання їх
протиправними, скасування та
зобов'язання про внесення відповідного
запису до реєстру відсутні.

У відповідності до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати поверненню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 128, 158,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч.3 ст.160
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 10 листопада 2014 року.