Справа № 820/17350/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 листопада 2014 р.
Справа № 820/17350/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання -
Малишевій І.М.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
Сапальова В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Харкові адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, у
якому просить суд скасувати податкову
вимогу Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 29.04.2014 року
№877-25.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що у вересні 2014 року,
отримавши позов про стягнення з нього
Державною податковою інспекцією у
Київському районі м. Харкова
заборгованості у розмірі 8111715.25 грн.,
йому стало відомо про оскаржувану в
даній справі податкову вимогу. Позивач
зазначив, що ним не було отримано
податкового повідомлення - рішення, яке
слугувало появою податкового
зобов'язання, а отже податкова вимога є
незаконною та необґрунтованою, у
зв'язку із неузгодженістю податкового
боргу та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову
заперечував, зазначивши, що податкова
вимога була винесена податковим
органом правомірно, оскільки
направлена позивачу належним чином, за
місцем знаходженням позивача, яке
встановлено листом СУ ГУМВС №47/14843 від
03.09.2012 р., а саме АДРЕСА_1. Зазначене
поштове відправлення було повернуто до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
у зв'язку із неможливістю вручення та
спливом строку зберігання, а отже
вважається врученим позивачеві.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову у
повному обсязі та просив у його
задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши доводи
позову та заперечень проти нього,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального права, які
врегульовують спірні правовідносини,
виходить з таких підстав.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.10-11).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України, про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Судом встановлено, що фахівцями
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова 03.09.20123
року було складено наказ про
проведення позапланової виїзної
перевірки №1053, який було вручено 05.09.2014
року ФОП ОСОБА_3, що підтверджується
особистим підписом останнього.
Підставою складання якого, відповідно
до положень п.п.11 п.1 ст.78 Податкового
кодексу України, слугувала постанова
старшого слідчого СУ ГУМВС України в
Харківській області від 31.08.2012 року
щодо проведення позапланової
документальної перевірки Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 код ЄДПРОУ
НОМЕР_1 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2010 року по 31.12.2020 року.

Відповідачем 03.09.2012 року від старшого
слідчого СУ ГУМВС України в
Харківській області , було отримано
лист, де зазначено фактичне
місцезнаходження Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

Державною податковою інспекцією у
Київському районі м. Харкова було
вчинено дії щодо проведення перевірки,
за висновками якої складено акт про
проведення документальної
позапланової перевірки №1858/17-207/1
від 18.09.2012 року. За результатами
вищезазначеної перевірки було
винесено податкові повідомлення -
рішення №000864172 та № від 26.10.2012
року.

Податкові повідомлення-рішення
надіслані позивачеві рекомендованим
поштовим відправленням з
повідомленням про вручення 29.10.2012 року
за останнім відомим на той час
місцезнаходженням фізичної особи, яке
встановлене листом СУ ГУМВС України в
Харківській області №47/14843 від 03.09.2012 р.,
а саме АДРЕСА_3. Зазначене поштове
відправлення повернуто до ДПІ у
Київському районі м. Харкова у зв'язку з
неможливістю вручення та спливом
строку зберігання 03.12.2012, а отже
вважається врученим позивачеві.

Отже податкове зобов'язання, визначене
податковими повідомленнями-рішеннями
№000864172 від 26.10.2012 та НОМЕР_2 від 26.10.2012
своєчасно сплачено не було, і у зв'язку
з чим виник податковий борг, та
сформовано оскаржувану податкову
вимогу.

Як встановлено судом та
підтверджено матеріалами справи,
податкова вимога надіслана позивачеві
рекомендованим поштовим відправленням
з повідомленням про вручення 05.05.2014
року, за його місцем проживанням, а саме
АДРЕСА_4. Зазначене поштове
відправлення повернуто до ДПІ у
Київському районі м. Харкова у зв'язку з
неможливістю вручення та спливом
строку зберігання 10.06.2014, а отже
вважається врученим позивачеві.

На підставі вищевикладеного, суд
зазначає, що податкове зобов'язання,
визначене податковими
повідомленнями-рішеннями №000864172 від
26.10.2012 та від 26.10.2012 своєчасно
сплачено не було, і у зв'язку з чим виник
податковий борг, та сформовано
оскаржувану податкову вимогу.

Згідно із абз. 3 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Однією з обставин для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України визначає
отримання постанови слідчого,
винесеної ним відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
його провадженні.

Положеннями п.п. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20 ПК
України визначено, що контролюючі
органи мають право у разі виявлення
порушення вимог податкового чи іншого
законодавства України, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, надсилати
платникам податків письмові запити
щодо надання засвідчених належним
чином копій документів.

Згідно з п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
запитувати та вивчати під час
проведення перевірок первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України
зазначено, що контролюючі органи мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

На виконання вищевказаної норми
податковим органом було вручено
позивачу письмовий запит №9515/10/17-212 від
05.09.2012 року про надання інформації та її
документального підтвердження, що
підтверджується особистим підписом
позивача.

ФОП ОСОБА_3 на зазначений запит було
надано відповідь, в якому самостійно
зазначено адресу АДРЕСА_1.

З урахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що листом
слідчого СУ ГУМВС України у
Харківській області встановлено
місцезнаходження позивача, також
відповідно із наданої відповіді, на
запит податкового органу ФОП Пашнева,
самостійно зазначено адресу
місцезнаходження позивача, а отже
податкові повідомлення-рішення
напралевно на адресу останнього
відомого місцезнаходження, у зв'язку із
чим їх можливо вважати надісланими
(врученими) платнику податків.

Відповідно до положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення. У
такому самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Приписами п.116 Правил надання послуг
поштового зв'язку, з затверджених
Постановою КМУ 05.03.2009 р. №270
встановлено, що у разі неможливості
вручення одержувачам поштові
відправлення, внутрішні поштові
перекази зберігаються об'єктом
поштового зв'язку місця призначення
протягом одного місяця з дня їх
надходження.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України: "...У разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу."

Зазначені податкові
повідомлення-рішення платником
податку, оскаржені не були, а отже є
узгодженими.

Згідно з п.59.1, п.59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність оскаржуваної
податкової вимоги від 29.04.2014 року №877-25.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19
Конституції України відповідач -
суб'єкт владних повноважень
зобов'язаний діяти тільки на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України, позивач не надав суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його висновки. За таких
умов, оскаржувана позивачем податкова
вимога від 29.04.2014 року №877-25 є
правомірною та відповідає вимогам
закону.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідач при виконанні ним своїх
обов'язків, а саме при сформуванні
оскаржуваної податкової вимоги, діяв з
урахуванням принципів, закріплених ст.
2 КАС України та в межах наданих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
8, 9 Конституції України, ст.ст.2, 7-14, 69-71,
86, 94, 158-163,186, 254 КАС України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкової вимоги -
відмовити.

Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1,
АДРЕСА_5,61013) на користь Державного
бюджету на рахунок УДКСУ в
Червонозаводському районі м.Харкова
Харківської області, код отримувача:
37999628, банк отримувача: ГУДКСУ у
Харківській області у розмірі 4 384,80
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири грн. 80 коп.)

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 12 листопада 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.