Справа № 810/1243/13-а
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2014 року 810/1243/13-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області

до Підприємства
"Березаньтепломережа"

про стягнення коштів з рахунків
платника, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області (надалі - позивач) з
позовною заявою до Підприємства
"Березаньтепломережа" (надалі -
відповідач) про стягнення коштів з
рахунків платника.

3 жовтня 2014 року ухвалою Київського
окружного адміністративного суду
після зупинення, - було поновлено
провадження справі та призначено
справу до судового розгляду.

У судове засідання 24 жовтня 2014 року
сторони, повідомлені належним чином
про розгляд справи, не з'явились. Від
представника відповідача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

В матеріалах справи містяться письмові
заперечення по справі, в яких
відповідач вказує, що гранічний строк,
у який було проведено камеральну
перевірку - був порушений, грошове
зобов'язання визначено помилково.
Також, відповідач наголошує, що
нарахування податковим органом
протиправно було нарахована пеня та
штрафні санкції, у зв'язку з тим, що
податковий орган не наділений правом
змінювати призначення платежу, яке
вказане платником податків у платіжних
дорученнях. Однак, на час розгляду
адміністративної справи, відповідач
проти адміністративного позову не
заперечував, матеріали справи містять
клопотання відповідача від 24.10.2014 року
№ 17944/14.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Зважаючи на вищезазначене, суд на
підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив розгляд справи здійснювати в
письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи суд
встановив наступне.

Підприємство "Березаньтепломережа"
зареєстровано як юридична особа 25.05.1998,
Березанською міською радою народних
депутатів, як платник податків
відповідач перебуває на обліку в
Баришівської об'єднаної державної
податкової інспекції з 08.06.1998 року за №
15-538.

У січні 2013 року посадовими особами
податкового органу була проведена
камеральна перевірка податкової
звітності з податку на додану вартість
підприємства «Березаньтепломережа» за
період з 04.01.2008 по 21.01.2013. У ході вказаної
перевірки встановлено порушення
термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
податку на додану вартість протягом
строків, визначених п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України.

За результатами вказаної перевірки
податковим органом складено акт
перевірки від 21.01.2013 № 49/1600-20615577.

На підставі вказаного акта перевірки
податковим органом прийнято податкові
повідомлення-рішення від 21.01.2013р.,
№. № та №.

За даними податкового органу, загальна
сума заборгованості відповідача перед
позивачем по сплаті податку на додану
вартість (в т.ч.штрафні санкції)
становить 685571,99 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, які
складають предмет позову суд виходить
з наступного.

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який встановлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), є Закон України вiд 21.12.2000 №
2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (надалі - Закон України № 2181,
який діяв на момент виникнення спірних
правовідносин).

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону
України від 21.12.2000 №2181-ІІІ «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (далі - Закон
№2181-ІІІ) податковим боргом (недоїмкою)
є податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 4.2.2. пункту 4.2
статті 4 Закону №2181-ІІІ, контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо: а) платник податків не подає у
встановлені строки податкову
декларацію; б) дані документальних
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях; в)
контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

З 01.01.2011 до спірних правовідносин
застосовуються норми Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний
період в установлені цим Кодексом
строки органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків.

Згідно з пунктом 49.2 статті 49
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49
Податкового кодексу України,
визначено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних
авансових внесків) - протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у
разі коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 58.2 статті 58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий
орган, та/або пенею за порушення
строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового
кодексу України визначено, що
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
юридичній особі, якщо його передано
посадовій особі такої юридичної
особи під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на
адресу за місцем проживання або
останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг. У разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Оскільки, у відповідача була наявна
заборгованість, позивачем останньому
було надіслано вимогу про сплату боргу
від 17.12.2003 № 1/176 на суму 1218,79 грн. Вказана
податкова вимога направлена позивачем
на юридичну адресу відповідача
засобами поштового зв'язку, отримана
уповноваженою особою 19.12.2003 року. Також,
відповідачу надсилалась податкова
вимога від 21.01.2003 року № 2/10 на суму 15736,
70 грн.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Право органів податкової служби
звертатись до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини
передбачене підпунктом 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового Кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового Кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
шляхом стягнення коштів, які
перебувають у власності, а вразі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Позивач по справі надав суду перелік
відкритих та закритих банківських
рахунків відповідача. Однак, позов не
може бути задоволений щодо закритих
банківських рахунків відповідача.
Таким чином, враховуючи суму
заборгованості та надання позивачем
відомостей, щодо сум коштів, які
знаходяться на банківських рахунках
відповідача, суд прийшов до висновку
про частков е задоволення позову щодо
стягнення заборгованості з 8-ми
банківських рахунків відповідача.

Враховуючи наведене та з огляду на те,
що відповідач заперечень до суду не
подав, податкові повідомлення-рішення
та податкову вимогу у встановленому
законодавством порядку не оскаржив та
заборгованість не сплатив, суд дійшов
висновку про задоволення в частині
позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтвердженні судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 35, 69, 70, 71, 128, 160,
161, 162, 163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства
"Березаньтепломережа"
(ідентифікаційний код юридичної особи -
20615577), на користь Державного бюджету
України податкову заборгованість у
розмірі 685571,99 (шістсот вісімдесят п'ять
тисяч п'ятсот сімдесят одна) гривень 99
копійок з рахунку обслуговуючого
такого платника: ПАТ "Банк "Київська
Русь" м. Київ, р/р 005, МФО 319092
(українська гривня); ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ
БАНК", р/р 6001, МФО 300614 (українська
гривня); КРД АТ РАИФФАИЗЕН БАНК АВАЛЬ"
м.київ, р/р 6683, (українська гривня);
ПЕЧЕРСЬКА Ф.ПАТ КБ "'ПРИВАТБАНК",
М.КИЇВ, р/р 4900, МФО 300711,
(українська гривня); ПАТ
Промінвестбанк, р/р 3232, МФО 300012,
(українська гривня); ХАРКІВСЬКА ФІЛІЯ
ПАТ ПІБ в м. КИЇВ, р/р 6807, МФО 322205
(українська гривня); КРД АТ "РАЙФФАИЗЕН
БАНК АВАЛЬ" М. КИЇВ, р/р 6683, МФО 322904
(українська гривня); ПАТ "Банк Київська
Русь" м.КиїВ, р/р 003, (українська
гривня);

3. В решті позовних вимог -
відмовити.

4. Копію постанови надіслати
сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.