Справа № 2а-6730/11/1370
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/75084/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівШведа Е.Ю. Єрьоміна
А.В. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Львівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі - Львівське ОВФСЗІ) до Відкритого
акціонерного товариства "Селянський
комерційний банк "Дністер" (далі - ВАТ
"Селянський комерційний банк "Дністер")
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за касаційною скаргою Львівського
ОВФСЗІ на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 листопада 2012 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року Львівське ОВФСЗІ у
Львівському окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до ВАТ "Селянський комерційний
банк "Дністер" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що підприємством ВАТ
"Селянський комерційний банк "Дністер"
у 2010 році не виконано встановлених
чинним законодавством вимог щодо
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів, зокрема,
із створення 1 робочого місця з
працевлаштування інваліда, внаслідок
чого йому були нараховані
адміністративно-господарські санкції
за не створення робочого місця для
забезпечення працевлаштування
інваліда у 2010 році у сумі 55 747,37 грн. В
добровільному порядку сума
заборгованості відповідачем не
сплачена.

Просило стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2010 році в
сумі 55 650,00 грн. та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 97,37 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29 червня 2011
року позов задоволено.

Стягнуто з ВАТ "Селянський комерційний
банк "Дністер" до Державного бюджету
України 55 747,37грн., з яких 55 650,00 грн. -
адміністративно-господарська санкція,
97,37грн. - пені.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року апеляційну скаргу ВАТ
"Селянський комерційний банк "Дністер"
задоволено.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29 червня 2011
року скасовано.

Прийнято нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Львівське
ОВФСЗІ подало касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
Львівського ОВФСЗІ не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що незважаючи на те, що
кількість працюючих у відповідача
інвалідів не відповідала нормативу,
встановленому статтею 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", ВАТ "Селянський
комерційний банк "Дністер" були вжиті
всі необхідні заходи для
працевлаштування інвалідів, а саме,
створені місця для працевлаштування
інвалідів.

Колегія суддів вважає, що така правова
позиція суду апеляційної інстанції є
правильною з огляду на таке.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (у редакції до 18
березня 2006 року) працевлаштування
інвалідів здійснюється центральним
органом виконавчої влади з питань
праці та соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.
Законом України від 23 лютого 2006 року №
3483-ІV зазначену статтю було викладено в
іншій редакції, а Закон України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" доповнено статтею
18-1, за змістом якої пошук підходящої
роботи для інваліда здійснює державна
служба зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ і організацій, незалежно від
форми власності і господарювання
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів у розмірі 4-ох відсотків від
загальної чисельності працюючих, а
якщо працює від 8 до 25 чоловік - у
кількості 1 робочого місця.

Частинами першою, другою, третьою
статті 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачено, що підприємства
(об'єднання), установи і організації,
крім тих, що повністю утримуються за
рахунок коштів державного або
місцевого бюджетів, незалежно від
форми власності і господарювання, де
кількість працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим частиною першою статті 19
цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів штрафні
санкції, сума яких визначається у
розмірі середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві (в
об'єднані), в установі, організації за
кожне робоче місце, незайняте
інвалідом.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється, виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України.

Відповідно до частини першої статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині другій наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Отже, до обов'язків роботодавців
стосовно забезпечення прав інвалідів
на працевлаштування, крім створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, відноситься також надання
державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Правлінням
Національного банку України
постановою від 13 березня 2010 року № 128
відкликано банківську ліцензію та
ініційовано процедуру ліквідації, а
також призначено ліквідатора ВАТ
"Селянський комерційний банк "Дністер"
та оголошено про відкриття
ліквідаційної процедури банку.

Відповідно до статті 91 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
(чинного на момент виникнення спірних
відносин) з дня прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
призначення ліквідатора припиняється
нарахування відсотків та неустойки
(штрафів, пені) за всіма видами
заборгованості банку, у тому числі
штрафів за результатами перевірок,
здійснених Національним банком
України, органами державної податкової
служби та іншими контролюючими
органами, а також застосування до банку
інших економічних санкцій згідно із
законодавством України.

Відтак, у зв'язку з ліквідацією банку
було звільнено більшість працівників.
На укладення нових трудових договорів
у ліквідатора були відсутні правові
підстави. Таким чином, є безпідставними
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача штрафних санкцій та пені.

У зв'язку з відсутністю складу
правопорушення на Банк не може бути
покладена відповідальність за не
направлення уповноваженими органами
необхідної кількості інвалідів для
працевлаштування.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судом неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки судом апеляційної інстанції
не допущено порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення, підстав для його скасування чи
зміни немає.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Львівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 листопада 2012 року в
адміністративній справі за позовом
Львівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Відкритого акціонерного товариства
"Селянський комерційний банк "Дністер"
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
- без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Єрьомін А.В.

Швед Е.Ю.