Справа № 823/3025/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Чубар Т.М.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційні
скарги ОСОБА_2, Відділу державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Звенигородського районного
управління юстиції Черкаської області,
треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, філія 24
приватного підприємства "Нива- В.Ш." про
визнання дій протиправними,-

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до ВДВС Звенигородського РУЮ
Черкаської області про визнання
протиправними дій про накладення
арешту, підготовці та проведенню
прилюдних торгів, відповідно яких
реалізовані житловий будинок з
надвірними спорудами, загальною площею
78,2 кв.м., та земельна ділянка, на якій
він розташований, площею 845,54 кв.м., за
адресою АДРЕСА_1 (лот № 1), які є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Ухвалою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014
визнано поважними причини пропуску
ОСОБА_3 строку звернення до
адміністративного суду.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відділу державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції по
підготовці прилюдних торгів з
реалізації житлового будинку з
надвірними спорудами, загальною площею
78,2 кв.м., та земельної ділянки, на якій
він розташований, площею 845,54 кв.м., за
адресою АДРЕСА_1 (лот № 1). В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач - Відділ державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції
Черкаської області та третя особа:
ОСОБА_2, подали апеляційні скарги, в
яких просять скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог, з чим
погоджується колегія суддів з огляду
на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції
перебуває зведене виконавче
провадження № 25-5/12 від 21.08.2010 про
стягнення з ОСОБА_4 на користь фізичних,
юридичних осіб та державного бюджету
боргу на загальну суму 388 582 грн 62 коп.

03.08.2010 відповідачем отримано лист
Звенигородського ВП КП «Черкаське
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» № 280 від 02.08.2010, згідно
якого за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності від 30.09.1987
зареєстрований житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

21.08.2010 державним виконавцем Карташовим
С.В. складено акт опису й арешту майна
серії АА № 654307, згідно якого описано і
накладено арешт на житловий будинок з
надвірними спорудами, що складається з
4-х кімнат та коридору, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

Згідно з додатком до акту опису й
арешту майна серії АА № 841765 від 21.08.2010
описано і накладено арешт на земельну
ділянку, площею 2 112,26 кв.м., на якій
розташований житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

З акту опису й арешту майна боржника
вбачається, що під час вчинення
виконавчих дій ОСОБА_4 повідомив
державного виконавця про те, що
описаний житловий будинок перебуває у
заставі ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно з листом ПАТ «Укрсоцбанк» від
16.11.2011, наданим на запит відповідача від
14.11.2011, банк як іпотекодержатель не
заперечує щодо реалізації на аукціоні
майна, що перебуває в заставі банку
згідно іпотечного договору № ІД
915/06-034-195 від 06.05.2005, та належить ОСОБА_4, а
саме, домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1. Станом на 16.11.2011 загальна
заборгованість боржника по іпотечному
договору складає 7 804 грн 52 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем направлено до відділу
державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції заяву про зупинення
виконавчого провадження та реалізації
житлового будинку, земельної ділянки
по АДРЕСА_1 до вирішення справи про
визнання права власності на спільне
майно подружжя. Відповідно до
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
вказана заява отримане відповідачем
06.01.2012.

Листом № 149 від 18.01.2012 відповідач
повідомив позивача про те, що для
зупинення виконавчого провадження з
реалізації дачного будинку відсутні
правові підстави.

13.01.2012 філією 24 приватного підприємства
«Нива - В.Ш» в рамках зведеного
виконавчого провадження № 25-5/12 від
21.08.2010 проведені прилюдні торги з
реалізації житлового будинку з
надвірними спорудами, загальною площею
78,2 кв.м., та земельної ділянки, на якій
розташований будинок, загальною площею
845,54 кв.м., що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

За результатами прилюдних торгів
складено протокол № 2411191-01 проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, що є
предметом іпотеки, яке належить ОСОБА_4
(АДРЕСА_1), за яким переможцем аукціону
визнано ОСОБА_5, ціна продажу 52 621 грн
без ПДВ.

25.01.2012 головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Карташовим С.В. складено акт
про проведення прилюдних торгів.

25.01.2012 на адресу відповідача надійшла
ухвала Звенигородського районного
суду у справі № 2305/71/12 від 16.01.2012 про
зупинення продажу арештованого майна,
а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, на якій розташоване
дане домоволодіння, що належить ОСОБА_4,
до вирішення позову по суті та набрання
законної сили рішенням суду.

26.01.2012 головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Карташовим С.В. при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження № 25-5/12 від 21.08.2010 винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження в частині продажу
арештованого майна до вирішення позову
по суті та набрання законної сили
рішенням суду.

На підставі пункту 5 ч. 3 статті 11,
частини 1 статті 52, частин першої,
третьої ст. 54, статті 57 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-XIV від
21.04.1999, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що 21.08.2010 під час накладення арешту на
спірне майно відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, визначений законом.

В той же час, відповідно до статті 60
Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно статті 73 Сімейного кодексу
України за зобов'язаннями одного з
подружжя стягнення може бути накладено
лише на його особисте майно і на частку
у праві спільної сумісної власності
подружжя, яка виділена йому в натурі.

Відповідно до ч. 6 статті 52 Закону № 606
стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі, якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Порядок визначення частки майна
боржника в майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, встановлений
статтею 379 Цивільного процесуального
кодексу України. Згідно з ч. 1 вказаної
статті питання про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі з
23.02.1974, шлюб розірвано 11.10.2011 відділом
РАЦС Звенигородського РУЮ Черкаської
області, актовий запис № 50.

За час спільного проживання подружжя
побудували будинок з надвірними
спорудами, розташований на земельній
ділянці, площею 845,54 кв.м., по АДРЕСА_1,
яке складається з житлового будинку
літ. «А», прибудови літ. «а», прибудови
літ. «а-1», сараю літ. «Б», гаражу літ.
«б-1», літньої кухні літ. «В», вбиральні
літ. «У», погреба літ. «б-2», огорожі літ.
« 1», воріт літ. « 2», хвіртки літ. «З»,
криниці літ. « 4».

Свідоцтво про право власності на
будинок з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1 від 30.09.1987 та державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 2 112,26 кв.м. від 01.04.2005 видані на
ім'я ОСОБА_4

Рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від 22.05.2012,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 18.10.2012, у справі № 2305/29/12 (№
22ц/2390/2318/2012) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: відділ державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції
Черкаської області, ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, про визнання права
власності на спільне майно подружжя,
позов задоволено; визнано, що
домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1,
яке складається з житлового будинку
«А», прибудови «а», прибудови «а-1»,
сараю «Б», гаража «б-1», літньої кухні
«В», вбиральні «У», погреба «б-2»,
огорожі « 1», воріт « 2», хвіртки « 3»,
криниці « 4», та земельної ділянки,
площею 845,54 кв.м., на якій розташоване
домоволодіння, являється спільним
майном подружжя в якому 1/2 частина
належить ОСОБА_3

Відповідно до ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06.02.2013 у справі № 6-46734св12 за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 22.05.2012 та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 08.10.2012, касаційну скаргу ОСОБА_5,
задоволено частково, рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 22.05.2012 та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 18.10.2012 скасовано, справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

З ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.02.2013 у справі
№ 6-46734св12 вбачається, що вирішуючи
спір, суди попередніх інстанцій не
звернули уваги на те, що державний
виконавець зобов'язаний був звернутися
до суду з поданням про визначення
частки боржника у спільному майні
подружжя; ОСОБА_4 не повідомляв відділ
державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції про наявність у спільному
майні подружжя частки ОСОБА_3 Суди на
порушення вимог статей 214-215, 315
Цивільного процесуального кодексу
України дійшли помилкового висновку
про те, що в силу положень ч. 4 статті 334
Цивільного кодексу України право
власності у ОСОБА_5 не виникло. Той факт,
що він не провів державну реєстрацію
права власності вказує лише на
неможливість розпорядитись спірним
майном. При цьому суд не звернув уваги
на те, що договір купівлі-продажу є
виконаним, покупцем здійснена оплата
вартості майна. Крім того, вирішуючи
спір, суд належним чином не вирішив
питання про те, чи вірно позивачем
обрано спосіб захисту порушеного права
власності на спірний будинок шляхом
пред'явлення позову про визнання права
власності на спільне майно подружжя з
урахуванням того, що на час ухвалення
рішення публічні торги були проведені,
переможцем аукціону та покупцем
будинку і земельної ділянки є ОСОБА_5

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06.02.2013. у справі № 6-46734св12
вбачається, що визнання права
власності на спільне майно подружжя, в
тому числі на житловий будинок по
АДРЕСА_1, неможливе через те, що
публічні торги з його реалізації
проведені, переможцем аукціону та
покупцем будинку і земельної ділянки є
ОСОБА_5

На даний час в провадженні
Звенигордського районного суду
Черкаської області перебуває цивільна
справа № 694/208/13-ц за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: відділ державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції
Черкаської області, ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 про визнання права
власності на спільне майно подружжя.

Судом першої інстанції встановлено, що
в матеріалах зведеного виконавчого
провадження міститься лист ОСОБА_19
(стягувач у виконавчому провадженні)
від 04.03.2011, де останній повідомляє, що
боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_3
щонайменше 35 років, та просить
відповідача зробити запити до голови
Шевченківської сільської ради,
відповідних державних органів для
отримання інформації про дружину
боржника, місце її реєстрації, рухоме
та нерухоме майно, що зареєстроване на
дружину; та відповідно до ч. 8 статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження», статті 379 Цивільного
процесуального кодексу України
звернутися до суду для визначення
частки майна боржника у майні, яким
володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до листа виконавчого
комітету Шевченківської сільської
ради № 02-10/95 від 04.04.2011, наданим на запит
відповідача, ОСОБА_4 одружений, дружина
ОСОБА_3 зареєстрована і проживає у
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Стаття 41 Конституції України
визначає, що право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути
застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і
в порядку, встановлених законом.

Главою 4 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено загальний
порядок звернення стягнення на майно
боржника.

На виконання вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та ЦК України
державний виконавець, зобов'язаний був
звернутися до суду з поданням про
визначення частки боржника у спільному
майні подружжя, тому дії відповідача по
підготовці прилюдних торгів з
реалізації житлового будинку та
земельної ділянки, на якій він
розташований, за адресою АДРЕСА_1 є
неправомірними.

Стосовно позовних вимог про визнання
незаконними дій відділу державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції по
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, суд
вважає їх необґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню, оскільки
державний виконавець здійснює лише
підготовчі дії з метою проведення
прилюдних торгів, а самі прилюдні торги
з реалізації нерухомого майна
організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Крім того, колегія суддів переглядає
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014 в
межах апеляційних скарг ОСОБА_2,
Відділу державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області.

Доводи апеляційних скарг зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Відділу
державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області залишити
без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 28.10.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

О.В.
Карпушова

.

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Карпушова О.В.