Справа № 804/11262/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р. Справа № 804/11262/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів і
зборів у Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжбудсервіс» про
стягнення податкового боргу у сумі
9967,07грн., -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась Криворізька південна
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів і
зборів у Дніпропетровській області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжбудсервіс» про
стягнення податкового боргу у сумі
9967,07грн.

Ухвалою суду від 04.08.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

Свої позовні вимоги податковий орган
обґрунтовує тим, що за Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інжбудсервіс» (далі - ТОВ
«Інжбудсервіс») рахується податковий
борг зі сплати орендної плати за землю
з юридичних осіб у загальній сумі -
9967,07грн. Вказана сума податкового боргу
утворилась внаслідок несплати у
добровільному порядку самостійно
визначеної суми податкового
зобов'язання зі вказаного виду податку
у поданих до позивача податкових
декларацій.

Просить суд: стягнути кошти з рахунків
у банках, обслуговуючих Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інжбудсервіс» (код ЄДРПОУ - 20232853), на
користь Державного бюджету України у
розмірі податкового боргу з орендної
плати за землю з юридичних осіб в сумі -
9967,07грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот
шістдесят сім гривень сім копійок) на
р/р - 0020, одержувач - УДКС у м.
Кривому Розі, код ЄДРПОУ - 38032510, банк
одержувач - ГУДК у Дніпропетровській
області, м. Дніпропетровськ, МФО - 805012.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи.

Від представника позивача надійшла
письмова заява про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

З адреси відповідача повернувся
конверт із поштовим вкладенням, у
відповідності до положень ч.8 ст. 35 КАС
України вважається, що поштове
відправлення є врученим належним
чином.

У відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС
України суд ухвалив рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним задовольнити даний
адміністративний позов повністю з
наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

У відповідності до положень ст.41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

У складі контролюючих органів діють
підрозділи податкової міліції.

Органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

За ст.61 Податкового кодексу України
податковий контроль - це система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.36 Податкового кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

Виконання податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію.

Аналіз матеріалів справи показує, що
відповідач є платником орендної плати
за землю з юридичних осіб та перебуває
на обліку у Криворізькій південній
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області.

Так, у відповідності до положень ст.285,
п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України
базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Згідно положень ст.288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу:

не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки;

не може перевищувати:

а) для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки;

б) для земельних ділянок, які
перебувають у державній або
комунальній власності та надані для
будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом;

в) для інших земельних ділянок, наданих
в оренду, - 12 відсотків нормативної
грошової оцінки;

може бути більшою граничного розміру
орендної плати, ніж зазначений у
підпункті 288.5.2, у разі визначення
орендаря на конкурентних засадах.

Плата за суборенду земельних ділянок
не може перевищувати орендної плати.

Податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

На виконання вищевикладених вимог
податкового законодавства України
відповідачем було подано податковій
інспекції податкові декларації зі
плати за землю із самостійно
визначеними сумами податку, а саме:
№ на суму - 87180,30грн., із щомісячною
сплатою по 7265,03грн., № на суму -
7265,03грн., № від 19.04.2013 року на суму -
2702,07грн. Однак, у встановлений для
добровільної сплати строк, вказані
суми податку ТОВ «Інжбудсервіс»
сплачено не було.

А при несплаті зобов'язання у
встановлений строк виникає податковий
борг, який згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України становить
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій у випадку
їх наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Положеннями ст.ст.58, 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога може не надсилатися,
якщо загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

За нормою п.42.2 ст.42 Податкового кодексу
України документи вважаються належним
чином врученими, якщо вони були
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

На виконання вимог ст.59 Податкового
кодексу України податковою інспекцією
була сформована та направлена на
адресу відповідача податкова вимога
№573 від 31.05.2011 року на суму податкового
зобов'язання у сумі - 9941,62грн., отримана
бухгалтером підприємства - 14.06.2011 року.
Проте, у добровільному порядку
залишається несплаченою.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Отже, враховуючи, що сума податкового
боргу відповідача залишається
несплаченою, то на момент судового
розгляду даної адміністративної
справи податковий борг ТОВ
«Інжбудсервіс» складає 9967,07грн., а саме:
05.02.2013 року - платником податку
самостійно було розраховано орендну
плату за землю у розмірі - 7264,97грн.,
19.04.2013 року - самостійно розраховано
орендну плату за землю у розмірі -
2702,10грн. за вищевказаними податковими
деклараціями.

У відповідності до положень пп.20.1.18,
пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу
України Контролюючі органи мають
право, в тому числі визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків; застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

За нормою пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право в тому числі звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Таким чином, враховуючи, що сума
податкового боргу ТОВ «Інжбудсервіс»
зі сплати орендної плати за землю з
юридичних осіб в сумі - 9967,07грн.
залишається несплаченою, то суд
приходить до висновку щодо
правомірності позовних вимог
податкової інспекції, які підлягають
задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжбудсервіс» про
стягнення податкового боргу у сумі
9967,07грн. - задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках,
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інжбудсервіс» (код
ЄДРПОУ - 20232853), на користь Державного
бюджету України у розмірі податкового
боргу з орендної плати за землю з
юридичних осіб в сумі - 9967,07грн. (дев'ять
тисяч дев'ятсот шістдесят сім гривень
сім копійок) на р/р - 0020, одержувач -
УДКС у м. Кривому Розі, код ЄДРПОУ - 38032510,
банк одержувач - ГУДК у
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ, МФО - 805012.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю.
Рищенко