Справа № 822/2922/14
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2922/14

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський
В.К.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

30 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бітум ІІ" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області до Товариство з
обмеженою відповідальністю "Бітум ІІ"
про стягнення податкового боргу в сумі
452985,5 грн. ,

В С Т А Н О В И В :

Хмельницька ОДПІ ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області звернусаль до
Хмельницького окружного
адміністративного суд із позовом до
ТОВ "Бітум ІІ"про стягнення податкового
боргу.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду позов
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт послався на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, порушення
норм процесуального права, що, на його
думку, призвело до неправильного
вирішення спору.

Апелянт у судове засідання не з'явився,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений завчасно та
належним чином.

Представником позивача подана заява
про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати апеляційний
розгляд за відсутності представників
сторін у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, надавши їм оцінку,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення а постанову суду першої
інстанції- без змін виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду справи, що відповідач
зареєстрований як юридична особа, та
відповідно до статей 15, 16 Податкового
кодексу України є платником податків,
зборів.

Згідно розрахунку суми боргу
відповідача сума податкового боргу
відповідача по податку на прибуток
приватних підприємств становить 452985,50
грн., який виник на підставі прийнятого
податкового повідомлення-рішення
№/3 від 26.05.2009 року.

Податкове повідомлення-рішення
№/3 від 26.05.2009 року вручене
відповідачу 27.06.2009 року.

Податкова вимога від 05 травня 2014 року
за № 255-00 була вручена відповідачу 05
травня 2014 року.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із його
обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3,
пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
щодо утримання податків у джерела
виплати, в тому числі податкового
агента, свідчать про порушення правил
нарахування, утримання та сплати до
відповідних бюджетів податків і
зборів, передбачених цим Кодексом, у
тому числі податку на доходи фізичних
осіб таким податковим агентом.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу,
такий контролюючий орган надсилає
(вручає) платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що відповідач
скористався своїм правом на
адміністративне та судове оскарження
податкового повідомлення-рішення,
проте у скасуванні даного податкового
повідомлення-рішення йому було
відмовлено. Враховуючи зазначене, суму
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності)
нараховану згідно такого податкового
повідомлення-рішення необхідно
вважати узгодженою.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5
статті 59 Податкового кодексу України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога від 05 травня 2014 року
за № 255-00 була вручена відповідачу 05
травня 2014 року.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням на підставі
податкового повідомлення-рішення
необхідності не було.

Судом такж правильно встановлено, що
податковий борг відповідача
підтверджується копією корінця
податкового повідомлення-рішення,
копією податкової вимоги, розрахунком
суми боргу, доданих до матеріалів
справи.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
його недостатності-шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Також відповідно до пункту 95.4
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що оскільки
відповідачем не сплачена сума
податкового боргу в розмірі 452985,50 грн.,
є необхідним стягнути його в
примусовому порядку шляхом стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків і стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час її розгляду, а
відтак, відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бітум ІІ"
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді
Боровицький Олександр Андрійович

Сушко Олег Олександрович