Справа № 603/555/14-а
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/555/14-а
Провадження № 2-а/603/39/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Швець Н.С., Бішко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Монастириська адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29

до Управління Пенсійного фонду
України в Монастириському районі
Тернопільської області

про визнання дій неправомірними та
стягнення заборгованості з пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Монастириського
районного суду Тернопільської області
в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі (далі -
Управління) щодо перерахунку пенсій та
стягнути заборгованість з пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року № 112580/11/9104 зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі провести
нарахування і виплату на користь
позивачів підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007
року включно та з 22.05.2008 року по 22.07.2011
року включно, із урахуванням вимог ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період. Розпорядженнями
Управління від 20.02.2014 року проведено
перерахунок пенсії позивачам через
зміну надбавки. Однак, вказаний
перерахунок представник позивачів
вважає неправильним та просить суд
визнати дії відповідача щодо його
проведення неправомірними. Крім того,
просить стягнути заборгованість з
пенсії.

25 вересня 2014 року представник
позивачів подав уточнюючу позовну
заяву, в якій уточнив суми пенсійних
виплат, які просить стягнути з
відповідача.

Представник позивачів заявлені
позовні вимоги із урахуванням уточнень
підтримав у повному обсязі з підстав,
викладених в адміністративному позові
та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала з підстав викладених в
запереченні на адміністративний позов,
просить відмовити в задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи позовної заяви,
заслухавши пояснення представника
позивачів, представника відповідача,
повно та всебічно дослідивши обставини
справи та докази на їх підтвердження,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення з огляду на
таке.

Розглядаючи зазначений спір, суд
керується наступним.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення.

Як встановлено у судовому засіданні
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року № 112580/11/9104 скасовано рішення
Монастириського районного суду від 03
вересня 2010 року і зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі провести
нарахування і виплату на користь
позивачів підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007
року включно та з 22.05.2008 року по 22.07.2011
року включно, із урахуванням вимог ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період.

Розпорядженнями Управління від 20.02.2014
року було проведено перерахунок пенсії
позивачам через зміну надбавки. Сума до
виплати на час звернення позивачів з
даним адміністративним позовом
становила:

ОСОБА_2 - 5356,72 грн.,

ОСОБА_3 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_4 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_5 - 5356,72 грн.,

ОСОБА_6 - 4882,43 грн.,

ОСОБА_7 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_8 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_9 - 4777,46 грн.,

ОСОБА_10 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_11 - 5516,67 грн.,

ОСОБА_12 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_13 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_14 - 5190,91 грн.,

ОСОБА_15 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_16 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_17 - 5507,03 грн.,

ОСОБА_18 - 5356,72 грн.,

ОСОБА_19 - 5389,71 грн.,

ОСОБА_20 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_21 - 5367,07 грн.,

ОСОБА_22 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_23 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_24 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_25 - 5507,03 грн.,

ОСОБА_26 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_27 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_28 - 5507,02 грн.,

ОСОБА_29 - 5507,02 грн.

Вирішуючи питання про правомірність
дій відповідача щодо проведеного
перерахунку, суд виходить з наступного.

Суд не бере до уваги твердження
позивачів про те, що перерахунок
підвищення зроблено без урахування
того, чи мала особа статус інваліда.

Згідно з пунктом 12 статті 71 Закону
України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"
було зупинено дію статті 6 Закону про
соціальний захист дітей війни на 2007 рік
та встановлено, що підвищення до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону
про соціальний захист дітей війни
виплачується особам, які є інвалідами
(крім тих, на яких поширюється дія
Закону України від 22 жовтня 1993 року N
3551-XII "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"), у
розмірі 50 відсотків розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року N6-рп/2007
зупинення дії статті 6 Закону про
соціальний захист дітей війни визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним).
Ураховуючи положення Конституції
України щодо дії нормативно-правових
актів у часі, положення статті 6 Закону
про соціальний захист дітей війни у
редакції 2004 року поновили свою дію з 9
липня 2007 року. Отже, право на здійснення
перерахунку підвищення до пенсії у
розмірах, визначених Законом про
соціальний захист дітей війни, мали
діти війни з 9 липня до 31 грудня 2007 року.
Відповідно у 2007 році у період із 1 січня
до 8 липня 2007 року положення закону про
Державний бюджет були чинними та
підлягали виконанню.

Таким чином, у 2007 році інваліди, які
мали статус дитини війни, отримували
підвищення до пенсії в сумі 20,30 грн. у
липні-вересні 2007 року та 20,55 грн. у
жовтні-грудні 2007 року.

З позивачів статус інвалідів мали
ОСОБА_6 та ОСОБА_19. При проведенні
перерахунку вказаним особам
підвищення до пенсії нараховувалось з
урахуванням проведених виплат.
Враховуючи, що всі інші позивачі
вказаних виплат не отримували,
підвищення до пенсії їм нараховане в
повному обсязі, що підтверджується
відповідними протоколами нарахувань.

З урахуванням наведеного, позивачам,
які не мали статусу інвалідів,
нараховане підвищення до пенсії у 2007
році в наступному розмірі:

липень 2007 року - 90,37 грн.;

серпень 2007 року - 121,80 грн.;

вересень 2007 року - 121,80 грн.;

жовтень 2007 року - 123,30 грн.;

листопад 2007 року - 123,30 грн.;

грудень 2007 року - 123,30 грн.

Окрім цього, суд також враховує те, що
Управлінням у вересні 2014 року
проведено повторний контрольний
перерахунок по пенсійних справах
позивачів. При цьому через недоліки
програмного забезпечення виявлено
помилки в підрахунках, зокрема: не
проведено нарахування підвищення
дітям війни за період січень, лютий,
березень 2009 року.

Таким чином, після проведеного
контрольного перерахунку загальний
розмір підвищення до пенсії позивачам,
як дітям війни становить:

ОСОБА_2 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_3 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_4 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_5 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_6 - 5167,43 грн.,

ОСОБА_7 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_8 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_9 - 5051,57 грн.,

ОСОБА_10 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_11 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_12 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_13 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_14 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_15 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_16 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_17 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_18 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_19 - 5688,51 грн.,

ОСОБА_20 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_21 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_22 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_23 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_24 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_25 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_26 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_27 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_28 - 5805,82 грн.,

ОСОБА_29 - 5805,82 грн.

Вказаний перерахунок здійснено
відповідачем із урахуванням вимог ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період. Суд не бере до уваги
посилання позивачів на ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки відповідачем не ставиться
питання про добровільне повернення
пенсіонером або стягнення на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому
порядку сум виплачених пенсій.

Враховуючи виявлені помилки у
перерахунку підвищення до пенсії
позивачам, проведеному на виконання
розпоряджень Управління від 20.02.2014
року, дії відповідача щодо вказаного
перерахунку були неправомірними.
Однак, суд бере до уваги, що вказані
порушення були самостійно усунуті
відповідачем до винесення рішення у
справі, тому права позивачів у цій
частині поновлено і додаткового
захисту з боку суду не потребують.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача нарахованих сум, суд
виходить з наступного.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року № 112580/11/9104 скасовано рішення
Монастириського районного суду від 03
вересня 2010 року і зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі провести
нарахування і виплату на користь
позивачів підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007
року включно та з 22.05.2008 року по 22.07.2011
року включно, із урахуванням вимог ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період.

Частиною другою статті 14, статтею 255 КАС
України визначено, що постанови та
ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на Управління
цим судом, є обраним видом захисту
порушених прав позивачів відповідно до
заявлених вимог, які суд задовольнив.

Судові рішення, що набрали законної
сили, виконуються органами Пенсійного
фонду України відповідно до покладених
зобов'язань, в установленому чинним
законодавством порядку.

Виконання рішень суду про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсій здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень".

Однак, позивачі в заявленому 21 липня 2014
року позові просять стягнути з
відповідача заборгованість з пенсії,
що виникла за даною постановою.

Суд не бере до уваги посилання
позивачів, що постановою
Монастириського районного суду від 29
квітня 2014 року у справі № 603/321/14-а
стягнуто в користь позивачів
попередньо нараховані суми підвищення
до пенсії дітям війни, оскільки дана
постанова не набрала законної сили, бо
була оскаржена Управлінням до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суд звертає увагу, що позивачами при
звернені із даною позовною заявою
обрано невірний спосіб захисту,
оскільки дана процедура
регламентована ст. 263 КАС України. При
цьому, суд наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами).

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, оскільки
відповідно до статті 7 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни"
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Тому суд додатково роз'яснює, що
позивачі не позбавлені права
звернутись з заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення згідно ст.
263 КАС України.

Крім того, при обранні нового способу
захисту порушеного права слід
враховувати строки звернення до суду,
передбачені статтями 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки ставиться питання
про стягнення сум підвищення за період
з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року по 22.07.2011 року. Так, відповідно до
пункту 7 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2011 N8 «Про судову практику вирішення
адміністративними судами спорів, що
виникають у зв'язку із застосуванням
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" державна соціальна
підтримка дітей війни у вигляді
підвищення до пенсії, встановленого
статтею 6 Закону від 18 листопада 2004
року N 2195-IV, за своєю правовою природою
є окремим джерелом доходу дітей війни
та не є складовою їхньої пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги. Тому судам потрібно
враховувати, що під час вирішення
спорів за позовами дітей війни строки
звернення до суду визначаються за
правилами статті 99 КАС України.
Приписи статті 87 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та статті 46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", якими
встановлено строки виплати
нарахованих, але неотриманих сум
пенсій за минулий час, не поширюються
на ці правовідносини, а тому не можуть
застосовуватися судами під час
розгляду зазначених спорів.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 2, 9, 11, 71, 79, 86, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 до
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області щодо перерахунку пенсії дітям
війни ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

5. На постанову суду може бути подана
скарга до Львівського апеляційного
суду через Монастириський районний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі якщо постанову
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя І. М. Галіян