Справа № 825/4307/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
825/4307/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Д`яков В.І.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О.,
Карпушової О.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Чернігові на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 у
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернігові, третя особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Центральний відділ державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними, визнання
протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н
О В И Л А:

ФОП ОСОБА_2 звернулася до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
УПФ України в м.Чернігові про визнання
незаконними дії відповідача по
пред'явленню вимоги про сплату
недоїмки № Ф-1606 від 04.06.2013, визнання її
протиправною та скасування.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про сплату недоїмки № Ф-1606
від 04.06.2013. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, з чим погоджується колегія
суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 07.05.2002 виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради,
що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 та
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного внеску
серії НОМЕР_3 (а.с.10, 11).

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_4, позивач з 04.02.2013 є
пенсіонером за віком, з терміном дії -
довічно (а.с.12).

На підставі акта звірки № 1713 від 03.06.2013
відповідачем 04.06.2013 сформовано вимогу
№Ф-1606 про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску за період з 01.01.2012 по
31.03.2013 в розмірі 1939,86 грн. (а.с.9).

Згідно пункту 2 частини першої статті 1
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 4 Закону передбачено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону, набрала
чинності 06.08.2011).

Тобто, зазначеною статтею визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а саме: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів того, що позивач, у
відповідності до статті 12 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», уклав
з Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивач, як
пенсіонер за віком, не є платником
єдиного внеску.

У відповідності до ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, знижено
пенсійний вік, та остання отримує
пенсію довічно.

Зі змісту ст.ст. 9, 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вбачається, що пенсія за
віком може бути надана особі, яка не
досягла пенсійного віку, встановленого
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», також на пільгових
умовах.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції,
що позивач є пенсіонером за віком у
розумінні наведених норм права.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання апелянта про те, що до
позивача не може бути застосовано
положення частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», у
зв'язку з не досягненням позивачем
пенсійного віку згідно статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки вказана норма не пов'язує
звільнення від сплати єдиного внеску
із досягненням особою певного віку, а
передбачає звільнення від сплати
внеску всіх пенсіонерів за віком.
Також, зазначеною нормою законодавець
не виключив осіб, які є пенсіонерами,
проте отримують пенсію за віком на
вищезазначених умовах.

На вимогу ч. 2 ст. 71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність винесення оскаржуваної
вимоги про сплату недоїмки № Ф-1606 від
04.06.2013 в розмірі 1939,86 грн.

Таким чином, колегія суддів доходить
аналогічного з судом першої інстанції
висновку про те, що позивач, як фізична
особа-підприємець, що є пенсіонером за
віком, яка обрала спрощену систему
оподаткування, не повинна була
сплачувати єдиний внесок, у зв'язку з
чим вимога про сплату недоїмки № Ф-1606
від 04.06.2013 в розмірі 1939,86 грн є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Вимоги позивача про визнання
незаконними дій по пред'явленню вимоги
про сплату недоїмки від 04.06.2013 № Ф-1606
задоволенню не підлягають, оскільки
належить до виняткової компетенції
органу та є способом реалізації
покладених на них владних
управлінських функцій у сфері
публічно-правових відносин.

Самі по собі дії щодо пред'явленню
вимоги про сплату недоїмки до
виконання не тягнуть за собою жодних
наслідків для позивача, а отже не
порушують його права, а відтак не
створюють підстав для їх захисту.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 21.10.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Карпушова О.В.