Справа № 2а-15485/11/1416
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-15485/11/1416

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Костюченко Геннадій Станіславович

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія
О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 09
грудня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради, в якому
просила провести перерахунок розміру
та виплатити недоплачену суму щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік .

За наслідками розгляду позовних вимог
Ленінського районного суду м.
Миколаєва 09 грудня 2011 року прийнято у
скороченому провадженні постанову про
задоволення позову, зобов'язано
Департамент праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради провести перерахунок та
виплатити разову грошову допомогу як
учаснику війни за 2011 рік в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком згідно ч.5
ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично виплаченої суми.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у 2011
році дія ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війн, гарантії їх
соціального захисту» не зупинялась, а
позивач правомірно просить провести
згідне вимог зазначених положень
Закону перерахунок та виплату щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та винести нову, якою позов
залишити без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка є матір'ю загиблого в
Афганістані військовослужбовця та має
право на пільги, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Правовий статус ветеранів війни
визначає Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантій
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Проте, позивачу всупереч вказаній вище
нормі виплата щорічної разової
допомоги здійснювалася відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 04 квітня 2011 року №341 Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», якими передбачено, що у
2011 році виплата разової грошової
допомоги як члену сім'ї загиблого
здійснюється в розмірі 245 грн.

Статтею 2 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" визначено, що
законодавство України про статус
ветеранів війни та їх соціальні
гарантії складається з цього закону та
інших актів законодавства України.

Законом України від 28.12.2007 року N107-VI "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни до закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", якими визначено,
що розмір разової грошової допомоги,
яка виплачується особам, на яких
поширюється дія цього закону, щорічно
до 5 травня, визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, установлених законом про
Державний бюджет України. Так, разову
грошову допомогу позивачеві до 5 травня
у 2011 році встановлено постановою
Кабінету Міністрів України №341 від 04
квітня 2011 року «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" та «Про жертви
нацистських переслідувань».

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року N10-рп/2008 зміни,
внесені до закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" згідно із Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними). Відтак,
поновлено редакцію ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", згідно з якою
позивачеві мала бути виплачена щорічна
грошова допомога до 5 травня 2011 року у
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком, визначених на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

Однак, всупереч цієї норми закону
відповідач при виплаті позивачеві
зазначеної допомоги керувався
постановою КМУ №341 від 04 квітня 2011 року,
хоча згідно з положеннями ч.2ст.9 КАС у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України чи
міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховного
Радою України застосовується правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами суд вважає, що
застосуванню підлягають норми,
визначеніст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не підзаконний
акт, яким є постанова КМУ №341 від 04
квітня 2011 року, яка істотно звужує
обсяг встановлених прав позивача.

При цьому при визначенні розміру
належної позивачеві допомоги до Дня
Перемоги за 2011 рік для розрахунку слід
брати саме мінімальну пенсію за віком,
визначену у відповідності з частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом
про державний бюджет.

На підставі викладеного апеляційний
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 09 грудня 2011 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та
оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Суддя: Єщенко О.В.

Суддя:
Романішин В.Л.