Справа № 810/5914/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
справа №810/5914/14

Колегія суддів Київського окружного
адміністративного суду у складі:

головуючий - суддя Брагіна О.Є., судді:
Лисенко В.І.; Леонтович А.М.;

при секретарі судового засідання -
Сакевич Ж.В.;

за участю:

представників відповідачів - Пенцової
Н.В. (довіреність б/н від 02.01.2014 р.);
Бурлаченка С.С. (довіреність №10-3766 від
25.07.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_3

до окружного
адміністративного суду м. Києва, голови
окружного адміністративного суду
м.Києва Вовка Павла В'ячеславовича,
Державної судової адміністрації
України ,

третя особа - Рада суддів
адміністративних судів України,

про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т
а н о в и л а:

суддя окружного адміністративного
суду м. Севастополя ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом про зобов?язання
голови окружного адміністративного
суду м.Києва Вовка П.В. видати наказ про
її тимчасове прикріплення з 29.09.2014 р. до
штату цього суду до вирішення питання
про її переведення у встановленому
законом порядку, з одночасним
зобов?язанням здійснювати з 29.09.2014 р.
виплату суддівської винагороди. Свої
вимоги обґрунтовує наявністю Закону
України "Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України " від 15.04.2014 р. №1207, рішенням
Ради суддів адміністративних судів
України №49 від 09.09.2014 р., відповідно до
якого на Вовка П.В. покладено обов?язок
видати наказ про тимчасове
прикріплення ОСОБА_3 до штату суду, з
проведенням виплати суддівської
винагороди з урахуванням
заборгованості за період останнього
нарахування.

У поданій заяві позивачка вказує, що
ст.16 Закону України від 15.04.2014 р. №1207-VII,
зокрема, і їй було гарантовано право на
переведення на посаду судді до суду на
іншій території України. Оскільки таке
право бездіяльністю відповідачів
порушене, звернулась до суду за його
захистом.

Для участі у розгляді справи позивачка,
повідомлена належним чином про дату та
місце проведення судового засідання,
не з?явилась, 29.10.2014 р., через канцелярію
суду подала додаткові пояснення
вх.№18215, просила розглянути справу без
її участі.

Уповноважений представник Ради суддів
адміністративних судів України у
судове засідання не прибув, подавши
заяву аналогічного із заявою ОСОБА_3
змісту.

Представник відповідачів - окружного
адміністративного суду м.Києва та
голови цього ж суду Вовка П.В. вимоги не
визнала, просила вирішити спір
відповідно до закону. Пояснила, що
оскільки відсутній законодавчо
визначений механізм так званого
тимчасового прикріплення судді до
певного суду, голова суду Вовк В.П., не
знаходить законних підстав для
виконання рішення Ради суддів
адміністративних судів у
добровільному порядку.

Представник Державної судової
адміністрації України у судовому
засіданні пояснив, що наразі кошти для
виплати суддівської винагороди ОСОБА_3
відсутні, проте після видачі наказу про
її тимчасове прикріплення фонд
заробітної плати окружного
адміністративного судум.Києва буде
збільшено. Просив прийняти законне
рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників
відповідачів, розглянувши подані
документи, з?ясувавши фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на таке:

15.04.2014 р., Законом України №1207-VII «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» було визначено, що
сухопутна територія Автономної
Республіки Крим та міста Севестополя,
внутрішні води України цих територій
визнаються тимчасово окупованою
територією (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1207-VII).
Відповідно до ч.1 ст.16 цього ж Закону
суддям, які працювали в судах України
на території АРК та міста Севастополя і
виявили бажання переїхати у зв?язку з
її тимчасовою окупацією, гарантується
право на переведення на посаду судді до
суду на іншій території України.

Позивачка ОСОБА_3 Указом Президента
України ОСОБА_6 №193/2012 від 12.03.2012 р. була
призначена на посаду судді окружного
адміністративного суду міста
Севастополя строком на п?ять років. Не
бажаючи залишатись на тимчасово
окупованій території, 26.03.2014 р.,
звернулась до ВККС із заявою про
переведення її на посаду судді
окружного адміністративного суду
м.Києва.

18.08.2014 р., на своєму засіданні ВККС, за
результатами розгляду матеріалів
прийняла рішення надати рекомендацію
щодо переведення судді ОСОБА_3 до
окружного адміністративного суду
м.Києва.

09.09.2014 р., Радою суддів адміністративних
судів з метою соціального захисту
суддів Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя та членів їх сімей,
на підставі рішення Ради суддів
України від 25.04.2014 № 18, було прийнято
рішення №49, відповідно до якого
зобов'язано голову окружного
адміністративного суду м. Києва Вовка
П.В. видати наказ про тимчасове
прикріплення, до прийняття рішення про
переведення у встановленому законом
порядку, до штату суду суддю окружного
адміністративного суду м.Севастополя
ОСОБА_3 та провести, з урахуванням
заборгованості за період з проведення
останнього нарахування суддівської
винагороди до дня прийняття наказу про
тимчасове прикріплення, виплату
суддівської винагороди, яку
здійснювати до переведення судді у
визначеному законом порядку. У зв?язку
з цим Державну судову адміністрацію
України зобов?язано збільшити фонд
заробітної плати відповідного суду для
забезпечення можливості оплати праці
судді, з урахуванням заборгованості за
період з проведення останнього
нарахування суддівської винагороди до
дня прийняття наказу про тимчасове
прикріплення, і подальшої виплати
суддівської винагороди до переведення
суддів у визначеному законом порядку.

При цьому, голова ДСА України З.
Холоднюк поінформував членів Ради
суддів адміністративних судів, що в
Дніпропетровському та Одеському
окружних адміністративних судах у
зв'язку із прикріпленням суддів до
штатів судів уже збільшено фонд
заробітної плати, а фонди оплати праці
Київського окружного адмінсуду та
окружного адміністративного суду м.
Києва будуть збільшені після видання
наказів про тимчасове прикріплення
суддів. Очільник ДСА України також
зауважив, що у разі тимчасового
прикріплення до судової установи судді
матимуть право лише отримувати
суддівську винагороду, здійснювати
правосуддя вони не зможуть до
переведення їх у визначеному законом
порядку.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
склалися між сторонами, колегія суддів
звертає увагу на таке:

судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим, а при
його прийнятті суд повинен керуватися
принципом верховенства права. З огляду
на зміст цих принципів, їх певною мірою,
можна вважати і обмеженнями, які
застосовуються судом при розгляді
справ. Такий висновок слідує із
конституційного припису статті 19,
згідно з яким органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. Тому,
в ході правозастосування всі суб'єкти
визначені у статті 19, включаючи суди,
повинні дотримуватися принципу
законності, і, лише за умови дотримання
визначених у статті 19 Конституції
України складових правопорядку, за
умов, що в кожній з них реалізується
„дух права" як найвищої соціальної
цінності, можна вважати ідею правової
держави не тільки задекларованою, але й
практично реалізованою.

Варто зазначити, що принцип
верховенства права є визначальним при
формуванні всіх інститутів держави і
суспільства в цілому. В такому
розумінні право виступає найвищою
соціальною цінністю, найголовнішим
суспільним орієнтиром. Саме на них має
спиратися суд, застосовуючи
загальнообов'язкові положення, які
мають нормативний характер. Вимога
дотримання приписів законів (і в цілому
нормативно-правових актів)
реалізується у принципі законності,
який є основоположним у діяльності
всіх державних органів. Принцип
законності судового рішення має
дотримуватись не тільки в процесі його
ухвалення, а і у правових наслідках, які
воно матиме надалі.

Правовий статус суддів в Україні
визначається Конституцією (статті
124-130), Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" та іншими правовими
актами.

Судді є посадовими особами судової
влади, які відповідно до Конституції
України наділені повноваженнями
здійснювати правосуддя і виконувати
свої обов'язки на професійній основі в
Конституційному Суді України та судах
загальної юрисдикції. Судді в Україні
мають єдиний статус незалежно від
місця суду в системі судів загальної
юрисдикції чи адміністративної посади,
яку суддя обіймає в суді. Незалежність
судді згідно з ч. 4 ст. 47 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
забезпечується, в тому числі, і
особливим порядком його призначення,
обрання, притягнення до
відповідальності та звільнення.

Порядок переведення судді до іншого
суду регламентований положеннями ст.73
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів». Відповідно до п.6 ст.73
Закону переведення судді у межах
п'ятирічного строку здійснюється
Президентом України. Підставою для
переведення судді з одного місцевого
суду до іншого є його письмова заява. На
основі цієї заяви та подання Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України Президент України видає Указ
про переведення судді з одного суду до
іншого. Переведення судді на роботу на
посаді судді до іншого суду того ж
рівня і юрисдикції здійснюється за
результатами конкурсу на заміщення
вакантної посади судді. За однакових
результатів такого конкурсу перевага
надається тому кандидату, який має
більший стаж роботи на посаді судді. На
підставі заяви судді за результатами
такого конкурсу Вища кваліфікаційна
комісія суддів України здійснює
відповідне подання, на підставі якого
Президент України видає Указ про
переведення судді з одного суду до
іншого.

Для вирішення питань внутрішньої
діяльності судів в Україні діє
суддівське самоврядування, тобто
самостійне колективне вирішення
зазначених питань професійними
суддями. Суддівське самоврядування є
однією з найвищих гарантій
забезпечення самостійності судів і
незалежності суддів. Діяльність
органів суддівського самоврядування
має сприяти створенню компетентних
організаційних та інших умов для
забезпечення нормальної діяльності
судів і суддів від втручання в їх
роботу, утверджувати незалежність
суду, забезпечувати захист суддів від
втручання в їх діяльність, а також
підвищувати рівень роботи з кадрами в
системі судів. У Законі України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що до питань внутрішньої діяльності
судів належать питання
організаційного забезпечення судів та
діяльності суддів, соціальний захист
суддів та їхніх сімей, а також інші
питання, які безпосередньо не пов'язані
зі здійсненням правосуддя. Рішення із
зазначених питань приймаються органом
суддівського самоврядування
відповідно до законодавства.

Як зазначалось вище, саме Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» встановлено порядок
переведення судді на роботу до іншого
суду того ж рівня і юрисдикції.
Вказаний порядок не передбачає та не
включає такий механізм при переведенні
як тимчасове прикріплення до певного
суду до остаточного завершення
процедури, і вирішення цього питання,
згідно із Законом України "Про
судоустрій і статус суддів", не
відноситься до внутрішньої
діяльності судів. Таким чином, рішенням
Ради суддів №49 фактично запроваджено
додатковий, порівняно із Законом, етап
в процесі переведення
судді-прикріплення до певного суду з
отриманням суддівської винагороди без
права здійснювати правосуддя, тобто
вирішено питання, пов?язане із
здійсненням правосуддя. Відтак,
колегія суддів вважає, що у даному
випадку Рада суддів адміністративних
судів, ухваливши таке рішення, виконала
не притаманні їй функції законотворця
та запровадила в процедурі переведення
дещо інший механізм.

Проте, як свідчить Закон та практика
переведень суддів із АРК, саме Указами
в.о. Президента України від 23.04.2014 р.
№430/2014 та Президента України від 19.07.2014
р. №605/2014, від 06.11.2014 р. №853/20154 р. були
оформлені переведення суддів із Криму,
без будь-яких попередніх прикріплень.

За таких обставин, колегія суддів не
знаходить підстав зобов?язувати
відповідача- голову окружного
адміністративного суду м.Києва
видавати наказ про тимчасове
прикріплення ОСОБА_3 до штату вказаного
суду.

Приймаючи рішення по даній справі,
колегія суддів також вважає за
необхідне звернути увагу і на те, що
перевірка рішень суддів загальних
судів в реаліях сьогодення
відбувається в умовах превалювання
елементів політичного характеру
закону над юридичними, за наявності
високого ризику дискредитації
судового процесу та прийнятих за його
наслідками рішень.

Так, у листі голови Верховного Суду
України від 18.08.2014 р. зазначається, що
«одним із факторів формування
негативної суспільної думки відносно
судів стали сама діяльність суддів та
їх поведінка», тому, на думку колегії,
судове рішення повинно бути не тільки
законним, обґрунтованим, об?єктивним,
ухваленим на основі всебічно
досліджених доказів та матеріалів, але
і високоморальним, спрямованим на
зміцнення авторитету суддів та судової
системи влади в державі та суспільстві,
що і є втіленням принципу законності,
який полягає також в усвідомленні
правових наслідків рішення в
подальшому.

Колегія суддів не вбачає можливості
надавати судовим рішенням будь-яких
переваг та преференцій судді, всупереч
визначеному законодавством порядку і,
у контексті викладеного враховує
висновок Венеціанської комісії CDL-AD (2013)
013 «Особливо важливо, щоб верховенство
права не послаблювалося шляхом
вживання заходів, які можуть бути
сприйняті суспільством як політично
вмотивовані та тільки призведуть до
дискредитації судової системи й
системи правосуддя». Саме таким
заходом може бути сприйнято рішення
Ради суддів адміністративних судів №49
від 09.09.2014р.

Крім того, суд зауважує, що згідно ч.2
ст.17 КАСУ до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або має місце інше
ущемлення прав чи свобод.

Підставою, яка породжує для позивачки
виникнення, зміну або припинення її
прав та обов?язків у сфері
публічно-правових відносин є Указ
Президента України.

Відсутність наказу голови окружного
адміністративного суду м.Києва про
тимчасове прикріплення ОСОБА_3 до штату
суду, як власне і наявність такого
наказу само по собі не впливає на обсяг
її прав та обов?язків як судді. Не
виконання відповідачем рішення Ради
суддів, до чого спонукає ОСОБА_3 подачею
даного позову, лежить радше в площині
суддівської дисципліни, а не
публічно-правових відносин. Тому, з
точки зору закону, права та інтереси
позивачки бездіяльністю відповідача-
голови окружного адміністративного
суду не порушені, а відтак, останньою
обрано неправильний спосіб захисту
права, у зв'язку з чим позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94,
159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а
н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий - суддя
Брагіна О.Є.

Судді:
Леонтович А.М.

Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 30 жовтня 2014
р.