Справа № 826/6871/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6871/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Текнопак"
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Текнопак"
до Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про визнання
незаконною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" звернувся
до суду з позовом до Управління охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), просив,

- визнати незаконною бездіяльність
відповідача, яка полягає у невидачі
дозволу на виконання реставраційних
робіт на підставі поданої 15 жовтня 2013
року заяви ТОВ «Текнопак» на отримання
дозволу на виконання реставраційних
робіт на об'єкт «Реставрація з
пристосуванням пам'ятки архітектури 1818
року - будинку А. Меленського та
реконструкція нежитлової будівлі під
офісно-готельний комплекс в складі
садиби № 11/13А по вулиці
Костянтинівська/Хорива Подільського
району м. Києва».

- визнати незаконною бездіяльність
відповідача, яка полягає в залишенні
без відповіді звернення ТОВ «Текнопак»
від 04 березня 2014 року щодо надання
дозволу на виконання реставраційних
робіт на об'єкт «Реставрація з
пристосуванням пам'ятки архітектури 1818
року - будинку А. Меленського та
реконструкція нежитлової будівлі під
офісно-готельний комплекс в складі
садиби № 11/13А по вул.
Костянтинівська/Хорива Подільського
району м. Києва» згідно раніше поданих
документів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" звернувся
з апеляційною скаргою, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 02
вересня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" через
дозвільний центр звернувся до
Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) із заявою про
видачу дозволу на виконання
реставраційних робіт в будинку по вул.
Костянтинівська/Хорива, 11/13 А.

Листом від 06 вересня 2013 року № 066/02-2329
Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) повідомило
позивача про те, що для отримання
дозволу на виконання реставраційних
робіт необхідно на підставі
відповідного реставраційного завдання
виконати проект реставрації вказаного
об'єкту та погодити його з Управлінням,
після чого Управлінням буде
підготовлено відповідний Дозвіл на
виконання будівельних робіт.

15 жовтня 2013 року позивач через
дозвільний центр повторно звернувся до
відповідача з аналогічною заявою, на
яку листом від 22 жовтня 2013 року №
066/02-6820 відповідач повідомив про те, що
будівля по вул. Костянтинівська/Хорива
11/13 А перебуває на державному обліку як
пам'ятка місцевого значення, згідно
розпорядження Представника Президента
від 17 лютого 1994 року № 105 вх. № 69 та
знаходиться в Центральному
історичному ареалі м. Києва.

В листі також було повідомлено
позивача про те, що для отримання
дозволу на проведення реставраційних
робіт необхідно подати до Управління
охорони культурної спадщини
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) погоджену в
установленому порядку, у т.ч.
Управлінням, проектну документацію на
виконання реставраційних робіт на
вказаному об'єкті, розроблену на
підставі реставраційного завдання від
26 вересня 2013 року № 74.

04 березня 2014 позивач втретє звернувся
до відповідача з листом про погодження
проекту реставрації та видачу дозволу
на проведення реставраційних робіт.

Листом від 03 квітня 2014 року № 066/09-800
повідомив позивача про те, що для
вирішення порушеного позивачем
питання необхідно надати
науково-проектну документацію та
демонстраційний матеріал на розгляд
Консультативної ради Управління
охорони культурної спадщини.

Також, листом від 07 липня 2014 року №
066/09-827 відповідач запропонував
позивачу взяти участь в роботі
Консультативної ради Управління,
засідання якої відбулось 09 квітня 2014
року о 16.00.

Так, на вищевказаному засіданні
Консультативної ради Управління
охорони культурної спадщини 09 квітня
2014 року, заслухавши представника
Замовника (ТОВ «Текнопак») С.
Юрченка, прийнято рішення про відмову в
рекомендації до погодження
Управлінням проекту реставрації,
поданого позивачем.

Вважаючи незаконною бездіяльність
відповідача щодо невидачі дозволу на
виконання реставраційних робіт та в
залишенні без відповіді звернення ТОВ
«Текнопак» від 04 березня 2014 року щодо
надання дозволу на виконання
реставраційних робіт, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» від 8
червня 2000 року № 1805-III , забороняється
змінювати призначення пам'ятки, її
частин та елементів, робити написи,
позначки на ній, на її території та в її
охоронній зоні без дозволу
відповідного органу охорони
культурної спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 вищевказаного
Закону, консервація, реставрація,
реабілітація, музеєфікація, ремонт,
пристосування пам'яток місцевого
значення здійснюються за наявності
письмового дозволу органу виконавчої
влади Автономної Республіки Крим,
обласних. Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій відповідно до їхньої
компетенції, на підставі погодженої з
ними науково-проектної документації.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
охорону культурної спадщини»
передбачено, що до повноважень органу
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів охорони
культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій відповідно до
їхньої компетенції належить надання
дозволів на проведення робіт на
пам'ятках місцевого значення (крім
пам'яток археології), їхніх територіях
та в зонах охорони, на щойно виявлених
об'єктах культурної спадщини,
реєстрація дозволів на проведення
археологічних розвідок, розкопок.

Згідно ст. 61 Закону України «Про
охорону культурної спадщини», набуття
суб'єктом господарювання права на
провадження будь-яких дій щодо
здійснення господарської діяльності
на об'єктах культурної спадщини за
декларативним принципом
забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи,
листами від 03 квітня 2014 року та від 07
квітня 2014 року Управління охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) проінформувало ТОВ
«Текнопак» про розгляд порушеного ним
питання на засіданні Консультативної
ради Управління 09 квітня 2014 року та
повідомив про необхідність надання
позивачем додаткових документів, а
саме: науково-проектної документації
та демонстраційного матеріалу.

Так, лист від 03 квітня 2014 року №066/09-800
було направлено позивачу 07 квітня 2014
року простою поштовою кореспонденцією,
що підтверджується витягом з реєстру
поштових відправлень.

З огляду на те, що матеріали справи не
містять доказів бездіяльності
відповідача щодо розгляду листа ТОВ
«Текнопак» від 04 березня 2014 року,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позовна вимога про визнання
незаконною бездіяльність відповідача,
яка полягає в залишенні без відповіді
звернення ТОВ «Текнопак» від 04 березня
2014 року, є необґрунтованою.

З приводу позовної вимоги про визнання
незаконною бездіяльність
відповідача, яка полягає у невидачі
дозволу на виконання реставраційних
робіт, судом першої інстанції вірно
відмовлено у її задоволенні, оскільки
відповідач може видати дозвіл на
проведення реставраційних робіт на
підставі погодженої з Управлінням
науково-проектної документації.

Також, колегія суддів вважає вірним
посилання суду першої інстанції на те,
що Закон України «Про охорону
культурної спадщини» є спеціальним
законодавчим актом, який регулює
правовий режим використання пам'яток
культурної спадщини, а тому проведення
будівельних робіт в межах пам'яткок
культурної спадщини має відбуватись з
урахуванням особливостей, визначених
спеціальним Законом України «Про
охорону культурної спадщини».

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок першої інстанції про
те, що при вирішенні питання надання
дозволу на виконання будівельних
робіт, відповідач діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Законом України.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" та відмову
у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Текнопак"
- залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.