Справа № 2а-11283/10/1370
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року

Справа № 5681/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
06.05.2014 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_1 про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м. Львова
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1,
в якому просить суд стягнути з
відповідача податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 24610грн.

На підставі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) ухвалою від 10.04.2014р.
суд першої інстанції допустив заміну
позивача у справі Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова його правонаступником
Державною податковою інспекцією у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 року
позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив Відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню із винесенням
нової про відмову в позові.

Звертає увагу на те, що на момент
реєстрації транспортного засобу
виконав всі необхідні вимоги, в тому
числі і щодо сплати податку з власників
транспортних засобів. Судом першої
інстанції не враховано, що чинним
законодавством передбачалася
реєстрація транспортного засобу
тільки після сплати такого податку.
Оскільки реєстрацію було здійснено,
підстави вважати про несплату
відповідачем податку відсутні. Суд
першої інстанції не залучив дол. участі
у справі УДАІ та не врахував
відсутність податкового
повідомлення-рішення про сплату
відповідачем податку.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засіданні, правом на участь в
ньому не скористалися.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем проведено першу
реєстрацію автомобіля марки Volkswagen
T470X02A, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 року випуску,
21.07.2009 року

При здійсненні державної реєстрації
автомобіля марки Volkswagen T470X02A, д.н.з.
НОМЕР_2, 1999 року випуску, відповідач не
сплатив податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, що
підтверджується листом Західного
головного регіонального управління
«ПриватБанк» від 04.11.2010 р. № 5949,
довідкою ДПІ в Залізничному районі м.
Львова від 19.10.2010 р. № 28299/9/19-023/1301, а
також листом Львівського ВРЕР ДАІ
ГУМВС України у Львівській області від
31.08.2010 р. № 9/2074.

ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області про визнання неправомірними
дій щодо здійснення державної
реєстрації на його ім'я транспортного
засобу - марки Volkswagen T470X02A, д.н.з. НОМЕР_2,
1999 року випуску.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013р.
даний позов залишено без розгляду.

Відповідачем не подано до суду
належних і допустимих доказів того, що
він сплатив суму податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів у
розмірі 24610 грн.

Несплата відповідачем суми податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів за
державну реєстрацію транспортного
засобу марки Volkswagen T470X02A, д.н.з. НОМЕР_2,
1999 року випуску, підтверджується
листом Західного головного
регіонального управління «ПриватБанк»
від 04.11.2010 р. № 5949, листом Львівського
ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській
області від 09.06.2010 р. № 9504/10/17-108/174.

Згідно з розрахунком суми податку з
власників транспортних засобі та інших
самохідних машин і механізмів при
першій реєстрації транспортного
засобу відповідачем, довідкою про
заборгованість перед бюджетом від
19.10.2010р. № 28299/9/19-023/1301 сума податку, яка
підлягала сплаті при першій реєстрації
відповідачем транспортного засобу
марки Volkswagen T470X02A, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 року
випуску, об'єм двигуна 2299 куб. см,
становить 24610 грн.

Отже саме така сума податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних механізмів підлягала
сплаті при першій реєстрації
відповідачем вказаного автомобіля.

Принципи побудови системи
оподаткування в Україні, податки і
збори (обов'язкові платежі) до бюджетів
та до державних цільових фондів, а
також права, обов'язки та
відповідальність платників
визначається Законом України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року
№ 1251-ХІІ.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під
податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних
цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року
№ 1251-ХІІ встановлює обов'язок платника
податків і зборів сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
терміни. Відповідно до ч. 4 цієї статті,
обов'язок фізичної особи щодо сплати
податків і зборів припиняється із
сплатою податку і збору або його
скасуванням, а також у разі смерті
платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про систему оподаткування» від 25.06.1991
року № 1251-ХІІ, податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів належить
до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних
засобів, самохідних машин і механізмів,
порядок його обчислення і сплати
встановлюються Законом України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ
(надалі Закон від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачає, що
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст. 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону від
11.12.1991 року № 1963-ХІІ податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд. При цьому, фізичні особи -
платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року №
1963-ХІІ передбачено, що у разі
приховування (заниження) об'єктів
оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.

Виходячи з положень пп. 1.2, 1.3 ст. 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) податковим
зобов'язанням визнається зобов'язання
платника податків сплати до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України. Податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання, визнається податковим
боргом.

Податкове зобов'язання зі сплати
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів визнається податковим
боргом у разі несплати особою
вказаного податку у встановлені
законом строки без застосування
порядку узгодження сум такого
податкового зобов'язання.

Оскільки, як встановлено судом першої
інстанції, сума податкового
зобов'язання відповідача із сплати
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів у сумі 24610 грн. у встановлені
строки до бюджету не сплачена, вона
визнається сумою податкового боргу.

Тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не відповідають законодавству України
та не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
06.05.2014 року у справі № 2а-112836/10/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.С. Затолочний
Судді:В.М. Каралюс З.М. Матковська