Справа № 442/1264/14-а 2а/442/74/2014
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.
Справа № 876/7900/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Кузьмича С.М., Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому
районі Львівської області на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 18.06.2014 р. у
справі №442/1264/14-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсінйого фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області про зобов'язання
призначити та виплатити пенсію,

встановив:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18.06.2014 р. у
справі №442/1264/14-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсінйого фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області про зобов'язання
призначити та виплатити пенсію були
визнані неправомірними дії
відповідача щодо відмови в призначення
та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах; зобов'язано
управління Пенсінйого фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області зарахувати до
пільгового стажу роботу ОСОБА_1 на
посаді електрозварника 4 розряду на
Львівському заводі будівельних
матеріалів тресту «Західводбуд»,
зайнятого на ручному зварюванні, що
передбачене Списком №2, розділ ХХХІІ,
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 за
період роботи з 03.08.1987 року по 02.01.1989 рік;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Дрогобичі та
Дрогобицькому районі Львівської
області призначити та виплатити ОСОБА_1
пенсію за віком на пільгових умовах,
передбачену Списком №2 виробництв,
цехів, професій, посад і показників на
роботах з шкідливими і важкими умовами
праці; стягнуто на користь позивача
судовий збір.

В апеляційній скарзі скаржник просить
рішення скасувати та відмовити
позивачу у позові. Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неналежним
дослідженням доказів, невідповідністю
висновків суду обставинам справи.
Посилається на не підтвердження
позивачем пільгового трудового стажу
належною уточнюючою довідкою.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
в задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та
матеріалами справи підтверджується, що
13.11.2013 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до відповідача - управління Пенсійного
фонду України в м. Дрогобичі та
Дрогобицькому районі Львівської
області із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 17.12.2013 року УПФУ в м.
Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області відмовило ОСОБА_1 у
призначенні пенсії. Основною
перешкодою для призначення пенсії
відповідно до рішення відповідача є те,
що позивачем були надані уточнюючі
довідки, що підтверджують стаж роботи
за Списком № 2 - 8 років 11 місяців 22 дні,
що дає право виходу на пенсію у віці 57
років. Відповідач не зарахував до
пільгового стажу період роботи на
Львівському заводі будівельних
матеріалів тресту «Західводбуд» з
03.08.1987 року по 02.01.1989 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що трудовий стаж
позивача, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах,
підтверджений достатніми та
допустимими доказами, зокрема,
записами в трудовій книжці,
оригіналами відповідних документів та
показами трьох свідків, які знали
позивача по спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації і
мали документи про свою роботу за час,
стосовно якого вони підтверджують
роботу заявника.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 13 п. «б» Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах
мають працівники, зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 20 років
на зазначеній роботі. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

На підставі записів у трудовій книжці
ОСОБА_1, виданій 23.01.1987 року, судом
встановлено, що ОСОБА_1 в період роботи
з 03.08.1987 року по 02.01.1989 року працював
електрозварником четвертого розряду
на Львівському заводі будівельних
матеріалів тресту «Західводбуд» 1 рік і
5 місяців.

Окрім відомостей трудової книжки,
факт роботи позивача на Львівському
заводі будівельних матеріалів тресту
«Західводбуд» підтверджується
оригіналом особової карточки Т-2,
оригіналами наказів № 3 від 04.01.1987 року,
№ 52 від 03.08.1987 року.

Згідно з п. 3 Порядку застосування
списків №1 та №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року №383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. При цьому, до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків за умови підтвердження
документами відповідних умов праці за
час виконання роботи до 21.08.1992 року та
за результатами проведення атестації
робочих місць за умовами праці після
21.08.1992 року.

Розділом XXXII «Загальні професії»
Списку №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників з шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 р. №1173, що був чинним на період
роботи ОСОБА_1, електрозварником,
передбачено посади газозварників та їх
підручних, електрозварників та їх
підручних.

Таким чином, займана позивачем
посада електрозварника у вказані
періоди роботи відноситься до посад,
які визначено Списком №2.

Крім цього, причиною відмови
позивачу у задоволенні його заяви про
призначення пенсії стала відсутність
уточнюючої довідки про роботу в
шкідливих умовах праці на Львівському
заводі будівельних матеріалів тресту
«Західводбуд», подання якої
передбачено Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637
«Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній».

Однак колегія суддів вважає, що
відповідач помилково дійшов висновку,
що відсутність таких документів є
підставою для відмови у підтвердженні
стажу роботи, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, оскільки пунктом 18 зазначеного
Порядку передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Факт роботи позивача
електрозварником повний робочий день з
03.08.1987 року по 02.01.1989 року доведено у
суді першої інстанції показами свідків
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили,
що вони у вказаний період разом із
позивачем працювали на Львівському
заводі будівельних матеріалів тресту
«Західводбуд», та у їх трудових книжках
є відповідні записи про роботу на даних
підприємствах.

Зокрема, свідок ОСОБА_2, яка
працювала начальником відділу кадрів
тресту «Західводбуд» надала суду
першої інстанції оригінал особової
карточки Т-2 ОСОБА_1, оригінал наказу №3
від 04.01.1987 року про перевід ОСОБА_1 на
посаду електрозварника, оригінал
наказу №52 від 03.08.1987 року про
присвоєння ОСОБА_1 4 розряду, оригінал
відомостей по зарплаті ОСОБА_1 за 1987
рік, як електрозварнику.

В 1993 році всі первинні документи
Львівського заводу будівельних
матеріалів тресту «Західводбуд» були
передані їй, як начальнику відділу
кадрів в АТ «Львівська ПМК-73».
Правонаступником Львівського заводу
будівельних матеріалів тресту
«Західводбуд», відповідно до наказу
№143 від 23.12.1988 року є правління
виробничо-технологічної комплектації
(ПВТК). Всі первинні документи, що
стосуються періоду роботи ОСОБА_1
перебувають у неї, оскільки акціонерне
товариство УВТК їх не прийняло.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування немає.

Приведені в апеляційні скарзі
доводи висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції колегія суддів не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі
та Дрогобицькому районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18.06.2014 р. у справі №442/1264/14-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.
Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Кузьмич С.М.

Савицька Н.В.