Справа № 2а-12064/12/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Справа № 112447/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 22
червня 2011 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Львівської
області до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Львівський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про стягнення податку з
власників транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2010 року позивач Державна
податкова інспекція у Жовківському
районі Львівської області звернувся до
суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_1, в якому просив стягнути з
відповідача податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 42490 грн. за рахунок його
активів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач зареєстрував транспортний
засіб, тобто здійснив першу державну
реєстрацію автомобіля і згідно Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» повинен
був сплатити податок з власників
транспортних засобів. Доказів про
зарахування вказаного податку в доход
державного бюджету відповідачем не
надано, що є підставою його стягненню
податковим органом в примусовому
порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року позов задоволено
адміністративний позов повністю.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 до
бюджету 42490 грн. податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин та механізмів.

Не погодившись із таким рішенням суду
першої інстанції, його оскаржив
відповідач, який в поданій апеляційній
скарзі просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою в
позові відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що він ніколи не здійснював по
відношенню до себе реєстрацію
транспортного засобу MERSEDES - BENZ 814, 1996
року випуску, об'єм двигуна 4249 смІ.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши та
дослідивши матеріали справи вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів», платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Статтею3 цього ж Закону визначено, що
перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону,
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів фізичними особами
сплачується перед проведенням першої
реєстрації в Україні, реєстрацією,
перереєстрацією транспортних засобів,
а також перед технічним оглядом
транспортних засобів щорічно або один
раз за два роки, але не пізніше першого
півріччя року, в якому провадиться
технічний огляд.

Враховуючи вищенаведене, фізичні чи
юридичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію транспортних засобів, перед
проведенням такої реєстрації
зобов'язані сплати податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів за
ставкою визначеною Законом України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів».

Відповідно до п. 8 Порядку державної
реєстрації транспортних засобів,
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів,
оцінку їх вартості, відповідність
конструкції транспортних засобів
установленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Пунктом 7 зазначеного Порядку
передбачено, що державна реєстрація
транспортних засобів проводиться за
умови сплати їх власниками
передбачених законодавством податків
і зборів (обов'язкових платежів), а
також внесення у встановленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію, зняття з обліку,
відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Відповідно до матеріалів справи
відповідачем проведено першу
реєстрацію в Україні вказаних вище
транспортних засобів, при цьому,
квитанції про сплату податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
відповідачем не долучено, що
підтверджується листом Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області та листом філії «Західне
регіональне управління» ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Згідно з розрахунком боргу ДПІ у
Жовківському районі, Львівської
області, сума податку, що підлягає
сплаті відповідачем становить 42490 грн.
00 коп. Вказана сума податку
відповідачем не сплачена.

Разом з тим, згідно обставин, із заявою
до Львівського ВРЕР УДАІ про
проведення державної реєстрації
автомобілів відповідач не звертався і
такої не підписував. Крім того він не
подавав жодних документів, що
посвідчують його особу (паспорт
громадянина України чи будь-які інші
документи). При цьому відповідач не
вчиняв жодних дій, пов'язаних з
придбанням чи реєстрацією
транспортних засобів.

Відповідач не виступав платником
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, адже вказаних транспортних
засобів, на підставі реєстрації яких
йому донараховано суму податку з
власників транспортних засобів, в
органах ВРЕР не реєстрував, а рішення
про його реєстрацію прийняте
Львівським ВРЕР УДАІ без його відома, з
порушенням при цьому встановленого
законом порядку такої реєстрації.

Суд акцентує увагу на практиці
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року
у справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Колегія суддів зазначає, що рішення про
реєстрацію автомобіля марки MERSEDES - BENZ
814, 1996 року випуску, об'єм двигуна 4249 смІ,
прийняте Львівським ВРЕР УДАІ, з
порушенням при цьому встановленого
законом порядку такої реєстрації.

В той же час, позивачем під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо наявності в
діях відповідача ознак
неправомірності, як і не доведено
правомірності донарахування йому суми
податку з власників транспортних
засобів.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які спростовують правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки
спростовують і дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
та порушено норми процесуального
права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч. 1 ст. 198, ст. 202,
ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року у справі № 2а-12064/10/1370 скасувати,
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог Державної
податкової інспекції у Жовківському
районі Львівської області відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська