Справа № 263/7735/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 р. Справа №
263/7735/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населеннчя
Жовтневого району Маріупольської
міської ради на постанову Жовтневого
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 04.09.2014р. по справі №
263/7735/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населеннчя Жовтневого району
Маріупольської міської ради

про перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 4
вересня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради про перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задоволено.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет на 2014 рік» за період з
21.10.2011р. по 01.08.2014р. з урахуванням
фактично здійснених за цей час виплат.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та ухвалити
нову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
постанову суд першої інстанції дійшов
до помилкових висновків, які призвели
до неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення статей 14, 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", постанови Кабінету
міністрів України «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми» від
27 грудня 2001 року №1751, ст.99,ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України
та ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дитину,
ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації
народжень 19.08.2011 року зроблено
відповідний запис за №987 складений
Жовтневим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області. Батьками
дитини є позивач та ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1. Позивач
перебувала на обліку УПСЗН Жовтневого
району Маріупольської міської ради з
21.10.2011 року як одержувач допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на першу дитину в
розмірі 130,00грн. на місяць, як
незастрахована особа..

Задовольняючи позовні вимоги з 20.10.2011
по 01.08.2014р., суд першої інстанції
виходив з того, що, дії та прийняті за їх
наслідками рішення відповідача є
неправомірними, оскільки позивач має
право на отримання щомісячної
державної грошової допомоги по догляду
за дитиною відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", а допомога
виплачувалась в меншому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007
№107-VІ «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону
№2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011,2012,2013 роки інший,
ніж у Законах №2811-ХII та №2240-III розмір
допомоги, а закони про бюджет діяли,
відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
спірні правовідносини з 01.01.2011р.
регулюються Законами №2811-ХII та №2240-III,
а положення Постанови КМУ №1751 від
27.12.2001р. в тій частині, в якій вона
суперечить названим законам,
застосовуватися не може. Отже, з 01.01.2011р.
у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
Законами №2811-ХII та 2240-III.

Крім того, така правова позиція
викладена в постанові Вищого
адміністративного суду України від
21.08.2012 року по справі № К/9991/33496/12 та в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року.

Оскільки у справі, що розглядається,
встановлено, що спір виник щодо виплати
допомоги на дитину особі, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги позивачу, поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
№2811-ХII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Вихідним критерієм обчислення цієї
допомоги позивачу є прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років, який
встановлений Законами України про
державний бюджет України на
відповідний рік.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач має право на
перерахунок та виплату їй недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру не меншого
прожиткового мінімуму для дітей до 6
років.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
01.08.2014 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
21.10.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
прийшла до висновку, що права позивача
підлягають захисту з 01.02.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
01.07.2014 року набрали законної сили зміни,
згідно п.п. 4 п. 7 Розділу ІІ Закону
України "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні" від
27.03.2014 № 1166-VII, якими ст. 13, ст. 14, ст. 15
розділу IV "Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку" виключено.

Оскільки з однопредметних
законодавчих норм рівної ієрархії при
вирішенні спору застосуванню підлягає
законодавча норма, що не визнана
неконституційною та прийнята пізніше,
в даному випадку мають застосовуватись
норми Закону України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII.

З огляду на викладене судове рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі п.4 ст. 202 КАС
України, з прийняттям нової постанови,
якою визначити період проведення
перерахунку та відповідних виплат - з
01.02.2014р. по 30.06.2014р.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населеннчя
Жовтневого району Маріупольської
міської ради задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
04.09.2014р. по справі № 263/7735/14-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневого району
Маріупольської міської ради про
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради щодо нарахування та
виплати державної допомоги ОСОБА_1 по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому ніж
розмір прожиткового мінімуму для дітей
до 6 років, за період з 01.02.2014р. по
30.06.2014р. з урахуванням фактично
здійснених за цей час виплат.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет на 2014 рік», відповідно
до статті 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
01.02.2014р. по 30.06.2014р. з урахуванням
фактично здійснених за цей час виплат.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневого району
Маріупольської міської ради про
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного за період з
21.10.2011 по 31.01.2014 - залишити без розгляду.

В іншій частині адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради про перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст постанови
виготовлений 10.11.2014 р.