Справа № 2а-11222/11/0170/21
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/68839/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
фінансової інспекції в АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду АР Крим від 20 квітня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду АР Крим від 09
жовтня 2012 року у справі за позовом
Кримської митниці до Державної
фінансової інспекції в АР Крим про
визнання протиправними та скасування
пунктів 1-5 вимоги, розпорядження,

в с т а н о в и л а:

Кримська митниця звернулась з позовом
про визнання протиправними та
скасування пунктів 1-5 вимоги
відповідача № 01-08-14-14/8289 від 01 вересня
2011 року, розпорядження № 47-08 від 01
вересня 2011 року «Про зупинення
операцій з бюджетними коштами».

Позовні вимоги
мотивовано тим, що пункти 1-5
оскаржуваної вимоги є протиправними та
підлягають скасуванню, оскільки
висновки перевіряючих, що викладені у
Акті ревізії № 08-21/56 від 04 серпня 2011
року, які покладені в основу
оскаржуваної вимоги, є
необґрунтованими та безпідставними у
зв'язку з тим, що позивачем не
порушувались норми чинного
законодавства.
Постановою
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 20
квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2012 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано пункти 2, 5
Вимоги КРУ № 01-08-14-14/8289 від 01 вересня 2011
року. Визнано протиправним та
скасовано п. 4 Вимоги КРУ № 01-08-14-14/8289 від
01 вересня 2011 року в частині висновку
щодо зайвого нарахування заробітної
плати за час перебування у відпустках
та матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань на загальну
суму 3379, 93 грн. та зайвого перерахування
до державних цільових фондів коштів на
суму 1209, 44 грн. Визнано протиправним та
скасовано розпорядження КРУ № 47-08 від
01 вересня 2011 року «Про зупинення
операцій з бюджетними коштами»,
оскільки останнє було прийнято на
підставі пункту 2 вимоги. В задоволенні
іншої частини позову відмовлено.

В касаційній скарзі, що надійшла до
Вищого адміністративного суду України
позивач, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.
Заслухавши доповідь
судді Вищого адміністративного суду
України, перевіривши матеріали справи
та переглядаючи матеріали справи в
межах доводів касаційної скарги,
судова колегія вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних
підстав. Судами попередніх
інстанцій встановлено, відповідно до п.
1.1.1.2 плану контрольно-ревізійної
роботи КРУ в АР Крим на 2-й квартал 2011
року, на підставі направлень від 23
червня 2011 року № 694, 695, 696 заступником
начальника відділу інспектування
органів державної влади Гурійович О.О.
та Сергушиної Є.Є. проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності в
митниці за період з 01.01.2009 по 31.05.2011, за
результатами якої складено Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності в
Кримській митниці за період з 01 січня
2009 року по 31 травня 2011 року від 04 серпня
2011 року № 08-21/56.

01 вересня 2011 року позивачу було
направлено письмову вимогу № 01-08-14-14/8289,
якою у тому числі пред'явлено вимоги:
пункт 2 - Провести претензійно-позовну
роботу щодо повернення зайво
виплачених коштів протягом
січня-травня 2009 року водіям Кримської
митниці, які мають спеціальне звання в
сумі 19, 22 тис. грн. (суми надбавок за
класність та ненормований робочий
день, які не повинні їм виплачуватись).
В іншому випадку стягнути з особи,
винної у зайвих грошових виплатах
кошти у сумі 19, 22 тис. грн.; пункт 4 -
Провести претензійно-позовну роботу
щодо повернення зайвого нарахування
заробітної плати за час перебування у
відпустках працівників та
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових питань
на загальну суму 4, 07 тис. грн.. та
зайвого перерахування до державних
цільових фондів коштів на суму 1, 46 тис.
грн. в зв'язку з встановленням в ході
ревізії порушення п. 1,2,4,5 постанови КМУ
«Про умови оплати праці посадових осіб
та працівників митної служби» № 767 від
31 травня 2006 року та п. 2 Положення про
види і порядок надання компенсації
громадянам у зв'язку з хворобою яка
передбачає доступ до державної
таємниці, затвердженого постановою КМУ
№ 414 від 15 червня 1994 року. В іншому
випадку стягнути з особи, винної у
зайвих грошових виплатах кошти в сумі 4,
07 тис. грн.. у порядку та розмірах
встановлених ст. 133-136 КЗпП; пункт 5 -
Провести претензійно-позовну роботу
щодо повернення зайво виплачених сум
коштів. В іншому випадку стягнути з
винної у зайвих грошових виплатах
кошти у сумі 10, 90 тис. грн.. у порядку та
розмірах встановлених ст. ст. 133-136 КЗпП.
Провести перерахунок та відповідні
взаєморозрахунки щодо сум внесків до
Фондів та повернути зайво сплачені
кошти в сумі 3, 97 тис. грн. (зарахувати в
рахунок майбутніх платежів). Оскільки в
порушення п.п. 1, 2 Постанови КМУ «Про
умови оплати праці посадових осіб та
працівників митної служби» № 767 від 31
травня 2006 року начальнику сектору
матеріально-технічного забезпечення
господарсько-експлуатаційного відділу
Косолаповій Л.М. необґрунтовано
нарахована та виплачена за період з 01
січня 2009 року по 31 травня 2011 року
надбавка за високі досягнення в праці в
розмірі 80 % (більш ніж 50 %) при
відсутності у розділі 2.2 Положення
відділу повноважень щодо
безпосередньої її участі у здійсненні
митного контролю та митного оформлення
або розроблення чи експертизи
нормативно-правових актів, що призвело
до незаконних видатків на загальну
суму 10, 90 тис. гр.. та зайвого
перерахування до державних цільових
фондів коштів на суму 3, 97 тис. грн.
За змістом п.
1, 7, 10 ст. 10 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
№ 2939-XII контрольно-ревізійним
управлінням в областях надається право
перевіряти у підконтрольних установах
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно до п.п. 3.1.12 п. 3.1 Положення
про Контрольно-ревізійні управління в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі,
затвердженого наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України від 9 січня 2001 року № 111
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18 січня 2001 року за № 37/5228;
чинного на час виникнення спірних
відносин), управління, відповідно до
покладених на нього завдань, а також
через підпорядковані йому
контрольно-ревізійні підрозділи, має
право, зокрема, звертатись до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Отже органу державного фінансового
контролю надано можливість
здійснювати контроль за використанням
коштів державного і місцевого бюджету
та у разі виявлення порушень
законодавства пред'являти обов'язкові
до виконання вимоги щодо усунення
таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір та
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Що ж стосується відшкодування
виявлених збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, то про їх наявність
може бути зазначено у вимозі, але вони
не можуть бути примусово відшкодовані
шляхом вимоги. Такі збитки
відшкодовуються у добровільному
порядку або шляхом звернення органу
державного фінансового контролю до
суду з відповідним позовом.

Наведене дає підстави для висновку про
наявність у органу державного
фінансового контролю права заявляти
вимоги про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в
частині усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути кошти на
відшкодування виявлених у ході
перевірки збитків.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

Оскаржувані вимоги
Контрольно-ревізійного управління
вказують на необхідність стягнення в
порядку та розмірах, встановлених
законом, зайво сплачених коштів з осіб,
які отримали їх безпідставно, а у
іншому випадку відшкодування шкоди за
рахунок осіб, винних у проведенні
зайвих виплат.

Зважаючи на те, що збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність обчислення їх
розміру перевіряє суд, який розглядає
цей позов.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов правильного висновку щодо
необґрунтованості оскаржуваної вимоги
КРУ.

Такий висновок відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
висловленій у постанові Верховного
Суду України від 15 квітня 2014 року у
справі № 21-63а14.

Касаційна скарга не дає підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні адміністративного спору
та не може бути підставою для їх
скасування.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в АР Крим залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від 20
квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду АР Крим від 09
жовтня 2012 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає крім, як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець