Справа № 2а-8934/12/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
м. Київ К/800/30181/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк» - Середюка
Богдана Леонідовича на постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 10.09.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»
до Національного банку України про
скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ПАТ «Енергобанк»
звернулося до окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Національного банку України
про скасування постанови.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.09.2012 року у задоволенні позову ПАТ
«Енергобанк» було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013 року
апеляційну скаргу ПАТ «Енергобанк»
було залишено без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.09.2012 року - без
змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Енергобанк» - Середюк Б.Л., не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанцій порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 10.09.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013 року
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга представника ПАТ «Енергобанк» -
Середюка Б.Л. задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що Головним
управлінням Національного банку
України в Автономній республіці Крим
було проведено позапланову невиїзну
(камеральну) вибірковим методом за
окремими питаннями перевірку
Відділення № 1 ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в м.
Алушта, вул. Піонерська, 1-Б щодо
дотримання достовірності та
встановленого порядку формування та
подання до Національного банку та його
територіальних управлінь звітності за
формою «Звіт про залучення та
обслуговування кредиту за договором з
нерезидентом», затвердженого
постановою Правління Національного
банку України № 124 від 19.03.2003 року, за
період з 01.03.2011 року по 01.03.2012 року (далі
форма № 503).

Під час перевірки встановлено
порушення вимог пункту 2 статті 10
Декрету Кабінету Міністрів України №
15-93 від 19.02.1993 року «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», а саме: приховування
звітності про валютні операції, про що
складено Акт перевірки щодо дотримання
вимог валютного законодавства України
№ 09-048/09018БТ від 21.05.2012 року.

За капітальною операцією клієнта
Відділення - ПАТ «ПАНСІОНАТ «МОРЕ», яка
була здійснена на підставі Договору
кредиту б/н від 04.02.2011 року, укладеного
ПАТ «ПАНСІОНАТ «МОРЕ» та Company «NRC Holding
Limited» (Республіка Кіпр), позивачем, в
порушення вимог пункту 3.1. Положення
про порядок отримання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами
позик в іноземній валюті нерезидентам,
затвердженого постановою правління
Національного банку України від 17.06.2004
року № 270, за відсутності
реєстраційного свідоцтва клієнта
зараховано на користь ПАТ «ПАНСІОНАТ
«МОРЕ» 70 000,00 дол. США.

Однак, до 01.05.2012 року Банк не подав
звітності щодо вказаних коштів НБУ за
формою № 503, обґрунтовуючи таку
бездіяльність відсутністю
зареєстрованого договору позики та
інших необхідних даних для заповнення
звітності,

Пунктом 1.7 Положення про порядок
отримання резидентами кредитів, позик
в іноземній валюті від нерезидентів і
надання резидентами позик в іноземній
валюті нерезидентам, затвердженого
постановою правління Національного
банку України від 17.06.2004 року № 270,
встановлено, що договори, які
передбачають виконання
резидентами-позичальниками боргових
зобов'язань в іноземній валюті перед
нерезидентами за залученими від них
кредитами, підлягають обов'язковій
реєстрації Національним банком
України відповідно до Указу Президента
України від 27.06.1999 № 734 «Про
врегулювання порядку одержання
резидентами кредитів, позик в
іноземній валюті від нерезидентів та
застосування штрафних санкцій за
порушення валютного законодавства».

При цьому, пунктом 1.9. Положення про
порядок отримання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами
позик в іноземній валюті нерезидентам
встановлено, що резидент-позичальник
зобов'язаний зареєструвати договір до
фактичного одержання кредиту.

Відповідно до пункту 3.1. Положення про
порядок отримання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами
позик в іноземній валюті нерезидентам,
обслуговування уповноваженим банком
операцій за договором (зарахування
іноземної валюти на рахунок
резидента-позичальника в
уповноваженому банку, що надходить від
нерезидента як кредит, з урахуванням
вимог пункту 3.7. цього Положення;
здійснення купівлі (продажу, обміну)
іноземної валюти за кредитними
операціями та платежами за цими
операціями за дорученням
резидента-позичальника; списання
іноземної валюти на користь
нерезидента з рахунку
резидента-позичальника в рахунок
погашення кредиту (основної суми,
процентів тощо), а також виконання
інших зобов'язань, передбачених
відповідним договором) здійснюється
лише на підставі реєстраційного
свідоцтва.

Однак, документи на реєстрацію
Договору позики від 04.02.2011 року б/н з
метою отримання реєстраційного
свідоцтва до Головного управління
Національного банку України в
Автономній Республіці Крим ПАТ
«ПАНСІОНАТ «МОРЕ» до 13.03.2012 року не
надавались.

Згідно із пунктом 3 Пояснень щодо
заповнення звіту за формою № 503 «Звіт
про залучення та обслуговування
кредиту за договором з нерезидентом»,
звіт за формою подається позичальником
відокремленому підрозділу банку, який
безпосередньо здійснює обслуговування
кредиту за місцезнаходженням
територіального управління
Національного банку України, що
контролює зазначений кредит,
наростаючим підсумком. Відокремлений
підрозділ банку перевіряє
достовірність інформації щодо
операцій з обслуговування кредиту цим
позичальником і подає звіт
банку-юридичній особі. Банк-юридична
особа збирає інформацію від своїх
відокремлених підрозділів і надає звіт
у розрізі регіонів, відокремлених
підрозділів та позичальників
відповідному територіальному
управлінню Національного банку
України. При цьому обслуговуючий банк
має забезпечити повноту інформації у
звітах.

Абзацом 11 пункту 2 Пояснень щодо
заповнення звіту за формою № 503
встановлено, що у тому випадку якщо
позичальник не надав звіт за поточний
звітний період, то банк надає дані про
кредит (транш) на підставі наявної в
банку інформації, у тому числі щодо
здійснених через банк операцій за
кредитом.

Крім того, відповідно до Пояснень щодо
заповнення звіту за формою № 503, у разі
одержання негарантованого державою
кредиту в іноземній валюті без
реєстрації договору в Національному
банку України, у тому числі і за
договорами, за якими клієнти
відмовилися від реєстрації договорів,
реквізити реєстрації договору
Національним банком України
заповнюються згідно з нижчезазначеним
зразком.

Реєстрація Національним банком
України договору № НРХХХ, де НР -
латинські букви, XXX - тризначний умовний
код, що присвоюється позичальником
кожному окремому договору.

Виходячи, що ПАТ «Енергобанк» порушило
вимоги пункту 2 статті 10 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» та пункту 4
Постанови Правління Національного
банку України «Про переказування
коштів у національній та іноземній
валюті на користь нерезидентів за
деякими операціями» № 597 від 30.12.2003
року, що тягне за собою наслідки,
передбачені пунктом 2.8 глави 2
Положення про валютний контроль, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обгрунтовного висновку, відмовивши ПАТ
«Енергобанк» в задоволенні позовних
вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» - Середюка Богдана
Леонідовича - залишити без задоволення,
а постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.09.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» до Національного банку
України про скасування постанови - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз