Справа № 2а-1809/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
Справа №
9104/148641/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2011 року за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 до державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

суб'єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1 звернулась в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
в якому просила скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від 10
червня 2010 року №/0.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2011 року позовні вимоги задоволено,
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова від 10 червня 2010 року
№/0.

Не погодившись з таким рішенням
державна податкова інспекція у
Галицькому районі м. Львова оскаржила
його в апеляційному порядку вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
перевіркою правильності нарахування
та утримання податку з доходів
фізичних осіб при виплаті доходів
громадянам встановлено факт виплати
доходу у 2009 році у розмірі 300700,00 грн. без
утримання та перерахування податку з
доходів фізичних осіб до
бюджету(визначено на підставі
пояснення підприємця про торгову
націнку в розмірі 3% від закупівельної
ціни (310000,00 - 9300,00). До перевірки не
представлено документи про реєстрацію
СГД- фізичних осіб (свідоцтва про
державну реєстрацію, свідоцтво про
сплату єдиного податку, фіксованого
розміру податку з доходів фізичних
осіб) в котрих проведено закупівлю ягід
чорниці в кількості 20881 кг., а отже не
підтверджено статус фізичної
особи-суб'єкта підприємницької
діяльності.

Згідно пункту 1.15. ст.1 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
податковий агент - юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної
особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нарахувати,
утримати та сплачувати цей податок до
бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Згідно підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1 ст. 8
вказаного Закону податковий агент,
який нараховує (виплачує)
оподаткований дохід на користь
платника податку, утримує податок від
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті
7 цього Закону. Податок підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету під час
виплати оподаткованого доходу єдиним
платіжним документом. Банки не мають
права приймати платіжні документи на
виплату доходу, які не передбачають
сплати (перерахування) цього податку до
бюджету. Якщо оподаткований дохід
нараховується, але не виплачується
платнику податку особою, що його
нараховує, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає сплаті (перерахуванню)
до бюджету у строки, встановлені
законом для місячного податкового
періоду.

Згідно пунктів 9.12 ст.9 цього ж Закону
оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності або
фізичною особою, яка сплачує ринковий
збір. Оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту. Якщо
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності або фізична особа, яка
сплачує ринковий збір, отримує інші
доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1
цього пункту, то такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Законом
для платників податку, що не є такими
суб'єктами підприємницької діяльності.
Фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності або фізична особа, яка
сплачує ринковий збір, вважається
податковим агентом найманої нею особи
або фізичної особи, що перебуває з нею у
цивільно-правових відносинах, стосовно
будь-яких оподатковуваних доходів,
нарахованих на користь такої особи,
включаючи будь-які доходи, які кінцево
оподатковуються при їх виплаті. При
цьому порядок нарахування та сплати
збору до Пенсійного фонду України або
внесків до державних соціальних фондів
такими фізичними особами визначається
спеціальним законодавством з питань
такого спрощеного оподаткування.

Згідно пунктів 17.1, 17.2 ст.17 згаданого
вище Закону особою, відповідальною за
нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
доходів у вигляді заробітної плати, є
працедавець (самозайнята особа), який
виплачує такі доходи на користь
платника податку (такої самозайнятої
особи). Особою, відповідальною за
нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
інших доходів, є: для оподаткованих
доходів з джерелом їх походження з
України - податковий агент. Згідно
пункту 19.2, ст.19 особи, які відповідно до
цього Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані: своєчасно та
повністю нарахувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок; надавати у
строки, встановлені законом для
податкового кварталу, якщо інше не
визначено нормами цього Закону,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку податковому
органу за місцем свого розташування. У
разі коли зазначена особа протягом
звітного кварталу не виплачує такі
доходи або виплачує доходи не всім
платникам податку, зазначена звітність
не подається або подається стосовно
платників податку, які фактично
отримали такі доходи. Запровадження
інших форм звітності із зазначених
питань не припускається; надавати
платнику податку на його вимогу
відомості про суму виплаченого на його
користь доходу, суму застосованих
соціальних податкових пільг та суму
утриманого податку; надавати
податковому органу інші відомості з
питань отримання доходів окремого
платника податку в обсягах та за
процедурою, визначеною цим Законом та
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Виходячи з вище наведеного апелянт
вважав, що підприємцем ОСОБА_1 порушено
п.1.15. ст.1, пп.8.1.1, пп.8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п.17.1,
п.17.2 ст.17, п. 19.2, ст.19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» тому
правомірно донараховано податок з
доходів фізичних осіб у сумі 45105,00грн., а
відтак просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14.11.11 року
та постановити нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
26.05.2010 р. ДПІ у Галицькому районі
м.Львова було проведено документальну
планову виїзну перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1. за період з 10.07.2009 р. по
31.03.2010 р., про що було складено Акт №
6408323, згідно якого встановлено
порушення п.1.15 ст.1, пп.8.1.1. пп.8.1.2 п.8.1 ст.8,
п.17.1 п.17.2 ст.17, п.19.2, ст.19 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» у
результаті чого донараховано податок з
доходів фізичних осіб в сумі 45105 грн. За
результатами перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 від 10
червня 2010 р., яким позивачці визначено
зобов'язання по податку з доходів
найманих працівників за основним
платежем 45105 грн., за штрафними
санкціями 90210 грн., а разом у сумі 135315
грн. Своє рішення ДПІ мотивує
встановленням факту виплати доходу
фізичним особам у 2009 році у розмірі 300700
грн. без утримання та перерахування
податку з доходів фізичних осіб до
бюджету.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції з'ясовано, що позивачка, у
період що перевірявся, перебувала на
спрощеній системі оподаткування, тому
оподаткування здійснювалось
відповідно до норм пп. 9.12.1 ст. 9, п. 22.10 ст.
22 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» та розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян», Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємства».

У даній спірній ситуації судом
правильно враховано, що згідно Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» передбачено сплату
єдиного податку у межах від 20 до 200 грн.
та за найманих працівників 50 відсотків
за кожну особу від ставки єдиного
податку, й в тому випадку, коли
провадиться діяльність, яка не вказана
у свідоцтві про сплату єдиного податку.
Згідно абз. 3 п. 2 вказаного Указу у разі,
коли фізична особа - суб'єкт малого
підприємництва здійснює кілька видів
підприємницької діяльності, для
яких установлено різні ставки єдиного
податку, нею придбавається одне
свідоцтво і сплачується єдиний
податок, що не перевищує встановленої
максимальної ставки. Відповідно до
абз.8 п.2 цього ж Указу доходи, отримані
від здійснення підприємницької
діяльності, що обкладається єдиним
податком, не включаються до складу
сукупного оподатковуваного доходу за
підсумками звітного року такого
платника та осіб, що перебувають з ним у
трудових відносинах, а сплачена сума
єдиного податку є остаточною і не
включається до перерахунку загальних
податкових зобов'язань як самого
платника податку, так і осіб, які
перебувають з ним у трудових
відносинах, включаючи членів його
сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

При цьому колегія суддів зазначає, що
згідно п.1.2 ст. 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» Дохід
- сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального
майна, інших активів, що мають
вартість, у тому числі цінних паперів
або деривативів, одержаних платником
податку у власність або нарахованих на
його користь, чи набутих незаконним
шляхом у випадках, визначених
підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, протягом відповідного звітного
податкового періоду з різних джерел як
на території України, так і за її
межами. Згідно п.1.15.ст.1 вказаного
Закону податковий агент - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову
звітність податковим органам
відповідно до закону, а також нести
відповідальність за порушення норм
цього Закону. Податковим агентом,
зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом
підприємницької діяльності чи
здійснює незалежну професійну
діяльність, яка використовує найману
працю інших фізичних осіб, щодо
виплати заробітної плати (інших
виплат та винагород) таким іншим
фізичним особам. Відповідно до вимог
п.п. 9.12.3 п. 9.12 ст. 9 зазначеного вище
Закону фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
збір, вважається податковим агентом
найманої нею особи або фізичної
особи, що перебуває з нею у
цивільно-правових відносинах, стосовно
будь-яких оподатковуваних доходів,
нарахованих на користь такої особи,
включаючи будь-які доходи, які кінцево
оподатковуються при їх виплаті.

Згідно п. п. 17.1.-17.2. ст. 17 цього ж Закону
особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є працедавець
(самозайнята особа), який виплачує такі
доходи на користь платника податку
(такої самозайнятої особи). Особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є: а)
для оподатковуваних доходів з джерелом
їх походження з України - податковий
агент; б) для іноземних доходів та тих,
чиє джерело виплати знаходиться в осіб,
звільнених від обов'язків нарахування,
утримання або сплати (перерахування)
податку до бюджету, -платник податку,
отримувач таких доходів; в) для доходів,
що виплачуються на користь платника
податку фізичними особами, - такий
платник податку. Згідно п. 19.2. ст. 19
цього ж Закону особи, які відповідно до
цього Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок.

У даній спірній ситуації відповідачем
не надано, а судом першої інстанції не
встановлено доказів того, на підставі
яких документів встановлено виплату
доходу громадянам, вид доходу та розмір
доходу, від імені та за рахунок яких
платників податків слід сплатити
податок з доходів фізичних осіб, а
відтак і не доведено належними та
допустимими доказами наявність в діях
позивача порушень, зазначених в Акті
перевірки від 26.05.2010 року.

Оскільки відповідачем при проведенні
перевірки допущено порушення вимог
«Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.08.2005 № 327, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 р. за № 925/11205, і податковим органом не
доведено факту виплати заробітної
плати (доходу) працівникам чи іншим
фізичним особам, то суд першої
інстанції підставно вважав, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, і
підстав для її задоволення не має.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2011 року по справі № 2а-1809/11/1370
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

О.О. Большакова

Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2014
року