Справа № 816/2408/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2408/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання -
Колодяжному Д.В.,

за участю: представника позивача -
Борецької О.Л.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2014 року позивач Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" (надалі - ПАТ "Лубнигаз",
позивач) звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області (надалі -
відповідач) про визнання
протиправними дій щодо винесення
постанови про арешт коштів боржника
від 03 червня 2014 року та накладення
арешту на кошти у межах суми 3014959,24 грн
та скасування постанови від 03 червня 2014
року винесену при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження №23730576.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на незгоду з діями
відповідача щодо винесення
оскаржуваної постанови та винесеною
постановою про арешт коштів боржника
від 03 червня 2014 року оскільки, суми
коштів, на які має бути накладено арешт
не відповідає існуючій, станом на 03
червня 2014 року, сумі боргу. На думку
позивача оскаржувана постанова є
протиправною та безпідставною, а тому
підлягає скасуванню

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила задовольнити у повному обсязі
з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі. В письмових запереченнях
зазначив, що державний виконавець при
винесенні оскаржуваної постанови діяв
у чіткій відповідності до вимог Закону
України "Про виконавче провадження", а
тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
наявні в матеріалах справи документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

З наявних матеріалів справи суд
встановив, що 03 червня 2014 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області було винесено
постанову про накладення арешту на
кошти боржника при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження ЗВП №23730576 про стягнення
коштів з ПАТ "Лубнигаз" на користь
юридичних осіб та держави на загальну
суму 3014959,24 грн. за виконавчими написами
нотаріусів та наказами Господарського
суду Полтавської області. /а.с.7-9/.

Позивач стверджував, що дії
відповідача по арешту коштів боржника
в межах суми 3014959,24 грн. є
протиправними, а оскаржувана постанова
- незаконною, а тому звернувся до суду з
даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам
позивача, суд виходить із наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України від 21.04.1999 року
№ 606-XIV "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче
провадження" визначає, що державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому повноваження у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, крім іншого,
накладає арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Відповідно до статті 32 Закону
України "Про виконавче провадження",
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно із статтею 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Відповідно до пункту 4 вказаної
статті Закону України "Про виконавче
провадження" на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

У відповідності до статті 57
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах.

У відповідності до частини 3 статті 57
Закону України "Про виконавче
провадження" постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Згідно з ч. 3-5 статті 65 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може
звернути стягнення на кошти боржника -
юридичної особи, що знаходяться на його
рахунках, а також на рахунках,
відкритих боржником - юридичною особою
через свої філії, представництва та
інші відокремлені підрозділи.

Отже, державний виконавець в силу вимог
Закону України "Про виконавче
провадження" наділений правом
накладати решт на кошти боржника з
метою забезпечення виконання рішення.

На виконання вказаних норм, 03 червня 2014
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області винесено
постанову про арешт коштів боржника
при примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження ЗВП №23730576 про
стягнення коштів з ПАТ "Лубнигаз" на
користь юридичних осіб та держави на
загальну суму 3014959,24 грн. за виконавчими
написами нотаріусів та наказами
Господарського суду Полтавської
області.

Судом встановлено, що до суми коштів,
які підлягають арешту відповідно до
постанови про арешт коштів боржника
від 03 червня 2014 року по зведеному
виконавчому провадженню, враховано
борг за виконавчими провадженнями №
42826052, 42826644, 42827145, 42827295, які відкрито
відповідачем 03 квітня 2014 року на
виконання постанов про стягнення з
боржника виконавчого збору №2593605 від 31
березня 2013 року, №1865768 від 31 березня 2013
року, №1843170 від 31 березня 2014 року, №2593598
від 31 березня 2014 року на загальну суму
579 847,14 грн.

ПАТ "Лубнигаз" було оскаржено до
Полтавського окружного
адміністративного суду постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору за виконавчими провадженнями
№2593605 від 31 березня 2013 року, №1865768 від 31
березня 2013 року, №1843170 від 31 березня 2014
року, №2593598 від 31 березня 2014 року.

За результатами розгляду справ №
816/1399/14, № 816/1395/14, № 816/1406/14, №816/1410/14
/а.с.141-158/ визнано протиправними та
скасовано постанови про стягнення
виконавчих зборів на загальну суму
579847,14 грн.( постанови набрали законної
сили).

Оскільки визнано протиправними та
скасовано постанови про стягнення
виконавчих зборів на загальну суму
579847,14 грн, то відсутня правова підстава
для накладення арешту на кошти ПАТ
"Лубнигаз" в межах даної суми.

За таких обставин, суд вважає доведеним
належними та допустимими доказами той
факт, що при прийнятті оскаржуваної
постанови суб'єкт владних повноважень
діяв всупереч встановленому законом
порядку, необґрунтовано, упереджено,
без з'ясування необхідних обставин, що
мали значення для прийняття рішень, без
дотримання необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямовані ці
рішення, чим порушено законні інтереси
позивача.

Зважаючи на те, що постанова про арешт
коштів боржника ВП №1448910 винесена при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження №23730576 є
правовим актом індивідуальної дії, та
згідно ч. 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі його неправомірності,
визнається судом протиправним і
скасовуються, суд вважає за необхідне
згідно ч. 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
вийти за межі позовних вимог про
скасування вищевказаної постанови,
натомість визнати її протиправною і
скасувати.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області щодо визнання
протиправними дій щодо винесення
постанови про арешт коштів боржника
від 03 червня 2014 року та накладення
арешту на кошти у межах суми 3014959,24 грн,
то вони не підлягають задоволенню з
огляду на те, що правові наслідки для
позивача створює саме вищевказана
постанова як рішення суб'єкта владних
повноважень, правова оцінка якій
надана судом вище, інших неправомірних
дій, які б створювали правові наслідки
для позивача або мали вплив на права,
обов'язки та інтереси позивача
позивачем не наведено, а судом не
виявлено.

Отже, позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" до Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції про
визнання протиправними дії та
скасування постанови - задовольнити
частково.

Визнати протиправною та
скасувати постанову від 03 червня 2014
року про арешт коштів, винесену
головним державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області у зведеному
виконавчому провадженні № 23730576.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" () витрати зі
сплати судового збору у розмірі 36
(тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 11
листопада 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко