Справа № 819/2494/13-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2494/13-a

"12" листопада 2013 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Жука А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження у місті Тернополі
адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відділу Держземагентства у
Тернопільському районі Тернопільської
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Великоберезовицька
селищна рада Тернопільського району
Тернопільської області

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до відділу
Держземагентства у Тернопільському
районі Тернопільської області, третя
особа - Великоберезовицька селищна
рада Тернопільського району
Тернопільської області про
зобов'язання відділу Держземагентства
у Тернопільському районі провести
державну реєстрацію земельної ділянки
для садівництва загальною площею 0,0605
га, яка перебуває у приватній власності
ОСОБА_1 за фактичним
місцерозташуванням ділянки на
території Петриківської сільської
ради Тернопільського району
Тернопільської області.

Позивач 12.11.2013 через канцелярію суду
подав заяву про розгляд справи без його
участі, в якій зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

12 листопада 2013 року представник
відповідача, через канцелярію суду
подав заяву про розгляд справи без
участі представника відділу
Держземагенства у Тернопільському
районі, в якій вказав що у прийнятті
рішення покладається на думку суду.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні
від нього заходи для повідомлення
позивача та відповідача належним чином
про розгляд даної адміністративної
справи та реалізації ними права
судового захисту прав та інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України
Особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Таким чином, суд вважає, що наявні
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
наявними в матеріалах справи доказами,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
для садівництва загальною площею 0,06 га,
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії ТР
№07884, виданим Великоберезовицькою
селищною радою 10.10.1995 року.

Для проведення державної реєстрації
земельної ділянки у порядку,
визначеному Законом України «Про
Державний земельний кадастр» та
Порядку ведення державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
№1051 (надалі - Порядок), у жовтні 2013 року
ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою
про державну реєстрацію земельної
ділянки до Відділу Держземагентства у
Тернопільському районі.

Згідно рішення від 22.10.2013 № РВ-013
позивачу відмовлено у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
реєстру земель у зв'язку із
невідповідністю розміщення земельної
ділянки в індексно-кадастровій карті,
зокрема приналежністю даної
земельної ділянки Петриківській
сільській раді Тернопільського району,
у зв'язку з невідповідністю поданих
документів вимогам, установлених
Законом України "Про Державний
земельний кадастр" та Порядку ведення
Державного земельного кадастру, а саме:
невідповідність розміщення земельної
ділянки в індексно-кадастровій карті
(земельна ділянка відповідно до ДА
серія "ТР 07884 зареєстрованого за №393 від
10.10.1995 року знаходиться на території
Великоберезовицької селищної ради, а
по НКС в Петриківській сільській раді).

Разом з тим, місцерозташування
земельної ділянки, яка перебуває у
власності позивача з 1995 року згідно
виданого правопосвідчувального
документа є незмінним та
підтверджується розробленою
відповідно до встановлених державних
стандартів, норм і правил у сфері
землеустрою Тернопільською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру»
технічною документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі.

Зі змісту сформованого кадастрового
плану земельної ділянки за
результатами кадастрової зйомки площа,
конфігурація та опис суміжних
землекористувачів є автентичним до
опису, зазначеному в державному акті на
право приватної власності на землю.

Таким чином, земельна ділянка як об'єкт
цивільних справ сформована у 1995 році не
втратила свого статусу в розумінні
цивільного та земельного
законодавства. Про що зокрема
зазначено і у частині 10 розділу VII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», відповідно до якої
Документи, якими було посвідчено право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою,
видані до набрання чинності цим
Законом, є дійсними.

Відповідно до статті 79-1 Земельного
кодексу України формування земельної
ділянки передбачає визначення її
площі, меж та внесення інформації про
неї до Державного земельного кадастру.

Згідно частини 2 розділу VII Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр»,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номер. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності)».

У зв'язку із відсутністю державної
реєстрації земельної ділянки в
Державному земельному кадастрі, ОСОБА_1
замовив розроблення даного виду
землевпорядної документації у
ліцензованого суб'єкта господарювання
відповідно до Закону України «Про
землеустрій».

Під час перевірки сформованих
матеріалів державним кадастровим
реєстратором встановлено
невідповідність місця розташування
земельної ділянки відповідно до
адміністративно-територіального
утворення. Так, згідно державного акту
визначено місце розташування
земельної ділянки - Великоберезовицька
селищна рада, а відповідно до даних
державного земельного кадастру -
Петриківська сільська рада.

Згідно положення частини 5 статті 37
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», виправлення
помилок у відомостях про земельну
ділянку може здійснюватись на підставі
технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості) чи рішення суду.

Відповідно до частини 7 розділу X
Перехідних положень Земельного
кодексу України громадяни, що одержали
у власність земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано
достатніх та беззаперечних доказів
правомірності відмови у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру щодо земельної
ділянки, яка належить на праві
приватної власності позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє
відповідність оскаржуваного рішення
принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС
України.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, встановивши всі обставини, що
мають значення для справи, суд
приходить до висновку, що відмова
державного кадастрового реєстратора у
проведенні державної реєстрації
земельної ділянки обмежує ОСОБА_1 у
реалізації його прав щодо володіння,
користування та розпорядження майном,
а також суперечить загальному порядку
державної реєстрації об'єктів у
Державному земельному кадастрі по
земельних ділянках, сформованих до 2004
року, в зв'язку з чим суд вважає, що у
відповідача не було правових підстав
для відмови у проведенні державної
реєстрації, а отже позов підлягає до
задоволення шляхом зобов'язання
відповідача провести державну
реєстрацію земельної ділянки, яка
перебуває у приватній власності
позивача за її фактичним
місцемрозташуванням на території
Петриківської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,122,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати відділ Держземагентства
у Тернопільському районі
Тернопільської області провести
державну реєстрацію земельної ділянки
для садівництва загальною площею 0,0605
га, яка перебуває у приватній власності
ОСОБА_1 відповідно до Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ТР №07884, виданого 10.10.1995 за
фактичним місцерозташуванням
земельної ділянки на території
Петриківської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги у порядку
і строки, передбачені статтями 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.