Справа № 810/4563/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/4563/14
інстанції: Леонтович А.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Київського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Охоронне агентство
«Ніка» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Київське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Охоронне агентство
«Ніка» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 248 747,70 грн та пені за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 9850,50 грн.

Відповідно до постанови Київського
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2014 року позовні вимоги залишено
без задоволення.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач Київське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

21 лютого 2014 року відповідач подав до
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік (форма №10-ПІ) у
якому зазначив, що середньооблікова
кількість штатних працівників
відповідача становить 956 осіб, із них:
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність - 21; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до ст. 19 Закону
України №875-ХІІ - 38 осіб; фонд оплати
праці штатних працівників становить
13988,40 грн, середньорічна зарплата
штатного працівника становить 14 635,22
грн.

Згідно наказу Міністерства
соцполітики України від 14 квітня 2011
року №129 Фонд соціального захисту є
бюджетною установою, діяльність якої
спрямовується та контролюється
Державною службою з питань інвалідів
та ветеранів, здійснює реалізацію в
межах своєї компетенції заходів щодо
забезпечення зайнятості та
працевлаштування інвалідів, виконує
програми щодо соціального захисту
інвалідів, а отже є суб»єктом владних
повноважень.

Статтею 17 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» з метою реалізації творчих і
виробничих здібностей інвалідів та з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації їм забезпечується право
працювати на підприємствах, в
установах, організаціях, а також
займатися підприємницькою та іншою
трудовою діяльністю, яка не
заборонена законом.

Підприємства, установи і організації
за рахунок коштів Фонду соціального
захисту інвалідів або за рішенням
місцевої ради за рахунок власних
коштів, у разі необхідності, створюють
спеціальні робочі місця для
працевлаштування інвалідів,
здійснюючи для цього адаптацію
основного і додаткового обладнання,
технічного оснащення і пристосування
тощо з урахуванням обмежених
можливостей інваліда.

Відповідно до частини 3 пункту 2 Порядку
подання підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою КМ України
№70 від 31 січня 207 року, інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають до
центру зайнятості за місцем їх
реєстрації як платників страхових
внесків на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття за формою,
затвердженою Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Підприємства, установи, організації, у
т.ч. числі підприємства, тощо, які
використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною 1 ст. 19 Закону
№875ХІІ і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Згідно з Інструкцією щодо заповнення
форми звітності №3-ПН «Звіт про
наявність вакансій» затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціального політики України № 420 від
19.12.2005 року відповідно до Закону
України "Про зайнятість населення"
підприємства, установи й організації,
їх структурні підрозділи та філії
незалежно від форми власності та
господарювання повинні за наявності
вакансій у повному обсязі подавати
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакансій) центрам
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платника страхових внесків

Форма використовується для
інформування населення про наявність
вакансій, сприяння працевлаштуванню
громадян, зареєстрованих у центрах
зайнятості як такі, що шукають роботу,
для підбору персоналу на замовлення
роботодавців, для оцінки поточної
потреби в кадрах та організації
професійної підготовки населення
відповідно до потреб ринку праці.

У разі необхідності підбору
працівників за сприяння центрів
зайнятості фізичні особи, у тому числі
підприємці, також можуть інформувати
центри зайнятості про наявність
вакансій за цією формою.

Стаття 18 Закону №875-ХІІ передбачає, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю (ст. 30 Закону
№875).

Судом першої інстанції встановлено, що
вимоги позивача про притягнення
відповідача до відповідальності та
застосування до нього
адміністративно-господарських санкцій
базується на звіті про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за формою
10-ПІ за 2013 рік, що був поданий до Фонду
соціального захисту інвалідів, у я кому
зазначено, що на підприємстві
відповідача повинні працювати 38
осіб-інвалідів, тоді як працює лише 21
особа.

Тому, позивач прийшов до висновку про
порушення відповідачем вимог чинного
законодавства України щодо
працевлаштування інвалідів.

Суд першої інстанції вірно застосував
до даних правовідносин ст. 18 Закону та
прийшов до правильного висновку, що
обов»язок пошуку інвалідів для
подальшого працевлаштування,
покладено на центральний орган
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, органи місцевого
самоврядування, громадські
організації інвалідів, а не на
роботодавця в особі відповідного
підприємства, установи чи організації,
у т.ч. і позивача.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.