Справа № 2а-1518/11/0970
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.
Справа № 53247/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Курильця А.Р., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Житлово-експлуатаційної
організації № 3 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року у справі за позовом
Житлово-експлуатаційної організації №
3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання нечинною та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2011 року Житлово-експлуатаційна
організація № 3 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську в якому
просила визнати нечинною та скасувати
вимогу про сплату боргу № Ю-1403/10 від
05.04.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачем 05.04.2011 року в
порушення вимог ст. 19 Конституції
України винесено вимогу за № Ю-1403/10.
Орган пенсійного фонду не дослідив
фактів отримання позивачем коштів на
оплату праці за вказаний період часу,
внаслідок чого зробив неправильний
висновок про порушення позивачем
своєчасності сплати страхових внесків
за вказаний період, що й зумовило
виникнення факту винесення вимоги про
сплату боргу.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2011 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що платник
єдиного внеску зобов'язаний протягом 10
робочих днів з дня надходження вимоги
про сплату недоїмки сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, крім цього, єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, а тому
позивач повинен сплатити борг.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Житлово-експлуатаційна
організація № 3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою адміністративний позов
задовольнити.

Доводи апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова є незаконною і
необґрунтованою, оскільки суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач несвоєчасно сплачував єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в результаті
чого 05.04.2011 року відповідачем винесено
вимогу про сплату боргу № Ю-1403/10(а.с.6).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі- Закон
№2464-VI) єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як випливає із ч. 1 ст. 4 згаданого Закону
платниками єдиного внеску є
роботодавці підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 6 Закону №2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1, на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач є
страхувальником, платником єдиного
внеску, на якого покладені обовязки
нараховувати і обчислювати в
установлені строки та в повному обсязі
єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI
передбачено, що платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин).

Колегією суддів встановлено та
підтверджується відомостями, які
містяться в картці особового рахунку
страхувальника по рахунках 1%-5%, 32%, 4%,
42%(а.с.22-23), що позивач в порушення
частини 8 статті 9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" несвоєчасно та
не в повному обсязі здійснив
зарахування зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" рішення,
прийняті органами Пенсійного фонду з
питань, що належать до їх компетенції
відповідно до цього Закону, є
обов'язковими до виконання платниками
єдиного внеску, посадовими особами і
застрахованими особами. Положення цієї
статті поширюються лише на тих
платників, які відповідно до цього
Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону №2464-VI).

Суми пені та штрафів, передбачених цим
Законом, підлягають сплаті платником
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів після надходження відповідного
рішення. Зазначені суми зараховуються
на рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в органах Державного
казначейства України для зарахування
єдиного внеску. При цьому платник у
зазначений строк має право оскаржити
таке рішення до органу Пенсійного
фонду вищого рівня або до суду з
одночасним обов'язковим письмовим
повідомленням про це територіального
органу Пенсійного фонду, яким прийнято
це рішення.

Відповідно до пункту 8.2 розділу 8
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України за
№21-1 від 19.12.2003 року (далі Інструкція),
органи Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки в таких випадках: а) якщо
страхувальник має на кінець звітного
базового періоду недоїмку зі сплати
страхових внесків; б) якщо
страхувальник має на кінець звітного
періоду борги зі сплати фінансових
санкцій (штрафів) та пені.

У випадку, визначеним підпунктом "б"
пункту 8.2 розділу 8 Інструкції, вимога
надсилається щомісяця протягом п'яти
робочих днів, наступних за звітним
базовим періодом. Вимога формується на
підставі даних особових рахунків
платників на всю суму боргу.

Враховуючи вказані обставини 05.04.2011
року, відповідачем за наявності у
позивача недоїмки зі сплати єдиного
внеску винесено оскаржувану вимогу за
№ Ю-1403/10 щодо сплати боргу в загальному
розмірі 314 869, 92 грн., яку направлено і
відповідно отримано відповідачем.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що вказана
заборгованість виникла в результаті
зарахування коштів сплачених
позивачем в рахунок минулої
заборгованості по страхових внесках,
штрафних санкціях та пені, оскільки
відповідно до частини 5 статті 106 Закону
України «Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування», за
рахунок сум, що надходять від
страхувальника або від державної
виконавчої служби в рахунок сплати
недоїмки, погашаються суми недоїмки,
пені та фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі, коли страхувальник має
несплачену недоїмку, пеню та фінансові
санкції і здійснює сплату поточних сум
страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Оскільки позивач у встановлені
законодавством строки не сплатив
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Пенсійного фонду України у розмірі 314
869, 92 грн., то заборгованість
відповідача підлягає стягненню в
примусовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду
приходить до переконання, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що вимога позивача про
визнання нечинною та скасування вимоги
про сплату боргу № Ю-1403/10 від 05.04.2011 року
не підлягає до задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Житлово-експлуатаційної організації №
3 залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року у справі № 2а-1518/11/0970 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
А.Р. Курилець

В.В. Ніколін