Справа № 0311/1921/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014р.
Справа № 9104/179935/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Левицької Н.Г.,

судді
Обрізка І.М.,

судді
Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, АДРЕСА_1

на постанову Маневицького районного
суду Волинської області від 27.03.2012р.
№2а-0311/1921/2012

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до управління пенсійного фонду України
в Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання провести нарахування
доплат як постраждалого внаслідок ЧАЕС
1 категорії та працюючій особі на
території радіоактивного забруднення,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області (далі - УПФУ), в якому просить
визнати дії відповідача
неправомірними щодо не нарахування та
невиплати основної (державної пенсії) у
розмірі 8-ми мінімальних заробітних
плат, додаткову пенсію, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, та як
особі яка працює в зоні радіоактивного
забруднення у розмірі двох заробітних
плат у розмірі 8-ми мінімальних
заробітних плат з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до
виникнення обставин з якими закон
пов'язує зміну чи припинення спірних
правовідносин згідно ст.ст.39, 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позивач посилався на те, що йому як
особі, що постраждала внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інваліду ІІ групи відповідно до ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щомісячно повинна
нараховуватись та виплачуватись
пенсія в розмірі не менше 8-ми
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів ІІ групи у розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував їй пенсію у
меншому розмірі.

Відповідно до ст..39, Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
для інвалідів ІІ групи, що проживають в
зоні гарантованого добровільного
відселення пенсія у розмірі двох
заробітних плат.

Ухвалою Маневицького районного суду
Волинської області від 05.03.2012р.
№2а-0311/1921/2012 позовну заяву ОСОБА_1 до
управління пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання провести нарахування
доплат як постраждалого внаслідок ЧАЕС
1 категорії та працюючій особі на
території радіоактивного забруднення
з 01.01.2006 року по 10.02.2011 року залишено без
розгляду.

29.10.2012р. відповідач ОСОБА_1 подав
апеляцінй скаргу на ухвалу
Маневицького районного суду
Волинської області від 05.03.2012р.
№2а-0311/1921/2012 про залишення позовної
заяви без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.10.2014р. у
справі №2а-0311/1921/2012 апеляційну скаргу
ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
нарахування доплат як постраждалого
внаслідок ЧАЕС 1 категорії та працюючій
особі на території радіоактивного
забруднення з 01.01.2006 року по 10.02.2011 року
залишено без задоволення, а ухвалу від
05.03.2012р Маневицького районного суду
Волинської у справі №2а-0311/1921/2012р. - без
змін.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 27.03.2011 р.
позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано дії відповідача
неправомірними; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплачувати на користь позивача
доплати до пенсії за роботу в зоні
радіоактивного забруднення у
відповідності до ст..39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
двох заробітних плат за період з 11
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року. У
решті позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив ОСОБА_1, подавши на неї
апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
ті вимоги що вказав у позовних вимогах.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задоволити його позовні
вимоги у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є особою, що постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом ІІ групи, а тому
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок їй основної та додаткової
пенсії відповідно до ст. ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Встановлено, що позивач є особою яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інвалідом ІІ групи, що підтверджується
відповідним посвідченням (а.с.13).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти дише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії, колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню, так як Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2011рік" Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не зупинено. Відповідно до
Закону України "Про Державний бюджет
України" розміри державних соціальних
гарантій, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 22 липня 2011 року № 3491 - VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Відтак, колегія суддів вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії згідно ст.39,50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" доплати до
пенсії в розмірі 8-ми мінімальних
заробітних плат; додаткової пенсії, що
призначається у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, та у розмірі однієї
заробітної плати, для осіб віднесеним
до 1-ї категорії за період з 23 травня 2011
року до виникнення обставин з якими
закон пов'язує зміну чи припинення
спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи провадиться
на загальних підставах відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими - 8-ми
мінімальних пенсій за віком по ІІ - ій
групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам
віднесеним до I категорії, які є
інвалідами ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі - 75% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст..39, Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
для інвалідів ІІ групи, що проживають в
зоні гарантованого добровільного
відселення пенсія у розмірі двох
заробітних плат.

З матеріалів справи вбачається, що
пенсія позивачці призначена,
виплачувалась і визначалася
відповідачем з розрахунку розмірів
мінімальної пенсії, встановлених
постановами Кабінету Міністрів
України.

Однак, як було встановлено, суд першої
інстанції досліджуючи докази вірно
проаналізувавши обставини справи
помилково відмовив у задоволенні решти
позовних вимог щодо невиплати
основної (державної пенсії) у розмірі
8-ми мінімальних заробітних плат,
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, згідно ст.ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Вказане підтверджується відсутністю
належної мотивації щодо такої відмови,
оскільки з тексту рішення першої
інстанції вбачається про під ставність
таких вимог, а резолютивна часина
такого рішення зводиться до часткового
задоволення позовних вимог з
врахуванням шестимісячного троку
звернення до суду.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54
Закону України застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму, для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Пунктом 28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» внесено зміни до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якими
встановлено мінімальний розмір пенсії
для інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
тому з 22.05.2008 року почала діяти колишня
редакція ст.ст. 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Безпідставними є доводи апелянта про
те, що оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим Законом і не
може застосовуватись для визначення,
зокрема, розміру пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Оскільки позивачці слід визначати
основну та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, то в разі збільшення
розміру цього прожиткового мінімуму,
перерахунок пенсії позивачеві повинен
проводитись виходячи з нового розміру
мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на виплату відповідно до ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щомісячно повинна
нараховуватись та виплачуватись
пенсія в розмірі не менше 8-ми
мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів ІІ групи у розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком та доплата
в розмірі однієї заробітної плати.

В той же час, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплачувати на користь ОСОБА_1
основної (державної пенсії) у розмірі
8-ми мінімальних заробітних плат з 11
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року,
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, та за роботу в зоні
радіоактивного забруднення в розмірі
двох заробітних плат починаючи з 11
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.,
згідно ст.ст.39,50,54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 27.03.2011 р.
№2а-15374/11/1916 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

2. Постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
27.03.2012р. №2а-0311/1921/2012 скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

3. Позовні вимоги ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Маневицькому районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними за період з 01.01.2006 року
по 10.02.2011 року включно, залишити без
розгляду.

4. Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області щодо перерахунку та виплати на
користь ОСОБА_1 основної пенсії у
розмірі 8-ми мінімальних заробітних
плат та додаткової пенсії, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком та в
розмірі однієї заробітної плати
починаючи з 11 лютого 2011 року по 22 липня
2011 року, згідно ст.ст.39, 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням виплачених сум.

5. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 основної
пенсії у розмірі 8-ми мінімальних
заробітних плат; додаткової пенсії, за
шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком та в
розмірі однієї заробітної плати
починаючи з 11 лютого 2011 року по 22 липня
2011 року, згідно ст.ст. 39,50,54,67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г. Левицька

Суддя
І.М. Обрізко

Суддя
В.П. Сапіга