Справа № 9101/194399/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2013-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2013 р. справа № 2а/0470/10890/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В.
Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області включити до актів щомісячної
звірки витрати на виплату і доставку
щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої постановою
Кабінету Міністрів України №265 від
26.03.2008 року, та підвищення ,
передбаченого постановою Кабінету
Міністрів України № 198 від 11.03.2009 року,
особам, які отримують пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.06.2012 року по
01.09.2012 року у сумі 152 615,51 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
вересня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області. про зобов'язання вчинити певні
дії, було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просив скасувати та прийняти нову
постанову суду, якою задовольнити
позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Призначення та виплата пенсій, у тому
числі пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання здійснюється відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" органами Пенсійного фонду
України, а саме, ст. 10 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що пенсійне забезпечення
громадян України здійснюється
органами Пенсійного Фонду України.

Відповідно до положень ч.2 ст.24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

З моменту набрання чинності Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема виплати йому пенсії по
інвалідності покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Зокрема, відповідно до ч.2 ст.7 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності", Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Взаємини сторін щодо відшкодування
вказаних вище виплат регулюються
Порядком, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4 (далі-Порядок № 5-4),
відповідно до якого встановлено, що цей
Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 265 від 26.03.2008 року «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
(далі по тексту -Постанова № 265)
визначено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам, не досягає прожиткового
мінімуму, встановленому законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача витрат на виплату
державної адресної допомоги на суму у
розмірі 152 615 грн.51 коп. та витрат на її
доставку, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Про деякі питання пенсійного
забезпечення» запроваджена державна
адресна допомога, яка сплачується у
разі, якщо розмір пенсії не досягає
встановленого відсотка прожиткового
мінімуму.

Страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 Закону № 1105-XIV
Фонд страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Порядок визначення
розміру щомісячних страхових виплат
визначається статтею 34 Закону № 1105-ХІV,
якою передбачено, зокрема, що сума
щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Виплата щомісячної адресної державної
допомоги не входить до переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом страхування від нещасних
випадків на підставі Закону № 1105-ХІV.

Тобто, з положень статті 21 Закону №
1105-ХІV вбачається, що законом прямо не
передбачено обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодувати Пенсійному
фонду витрати, пов'язані з виплатою
державної адресної допомоги.

Згідно п.4 вищевказаного Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» та інших нормативно -
правових актів.

Зазначеним Порядком визначений
виключний перелік сум, які приймаються
до заліку для відшкодування видатків
Фонду страхування від нещасних
випадків і серед видів пенсійного
забезпечення, що підлягають
відшкодуванню відповідними
відділеннями Фонду відсутній такий вид
пенсійного забезпечення як державна
адресна допомога та витрати на її
виплату і доставку.

Виплати адресної допомоги, введені з 1
квітня 2008 року і відповідні зміни до
Порядку № 5-4/4 не вносилися. Тобто,
щомісячна державна адресна допомога є
самостійним видом виплат та
виплачується, крім інших видів доплат,
в т. ч. цільової допомоги на прожиття з
урахуванням приписів постанови
Кабінету Міністрів України № 265 від 26
березня 2008 року.

Згідно до статті 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. У разі, якщо сукупність
виплат, зазначених в частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами, не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом. Закони з приводу
доплати особам, які отримують пенсії по
інвалідності менше ніж мінімальний
розмір пенсії, не приймалися.

Конституція України встановила, що
основи соціального захисту, форми і
види пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами
України. У сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності
таким законом є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яким не передбачено
здійснення виплати щомісячної
державної адресної допомоги до пенсії
за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до статей 15, 16 Закону № 1105-XIV
Фонд страхування від нещасних випадків
є некомерційною самоврядною
організацією, що діє на підставі
статуту, який затверджується її
правлінням. Управління Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків здійснюється на паритетній
основі державою, представниками
застрахованих осіб і роботодавців.
Безпосереднє управління Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків здійснюють його правління та
виконавча дирекція.

Основний Закон України зобов'язує
органи державної влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (частина друга статті
6, частина друга статті 19). Це означає, що
реалізуючи політику в сфері
соціального захисту громадян і
вирішуючи питання про джерело виплати
щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії як соціальної
гарантії громадян, зокрема, за рахунок
коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків, Кабінет
Міністрів України вийшов за межі
повноважень, визначених Конституцією
та законами України.

В силу частини 4 статті 9 КАС України,
виходячи із пріоритетності законів над
підзаконними актами, при вирішенні
даного спору постанова Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008
року №265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» в частині
визначення джерела виплати щомісячної
державної адресної допомоги (за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків)
застосуванню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області про
стягнення з відповідача витрат на
виплату державної адресної допомоги
та витрат на її доставку є
необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
вересня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова