Справа № 824/3143/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2014 р.
справа №824/3143/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Анісімов О.В.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову депутата
Заставнівської міської ради Михайлюка
Ігоря Васильовича до Заставнівської
міської ради, Заставнівського міського
голови Цуркана Ярослава Васильовича,
секретаря Заставнівської міської ради
Вікірюк Софії Іванівни про визнання
протиправними дій, бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2014р. до Чернівецького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов депутата
Заставнівської міської ради Михайлюка
Ігоря Васильовича до Заставнівської
міської ради, Заставнівського міського
голови Цуркана Ярослава Васильовича,
секретаря Заставнівської міської ради
Вікірюк Софії Іванівни про визнання
протиправними дій, бездіяльності
суб'єкта владних повноважень.

Розглянувши адміністративний позов та
додані до нього матеріали, суд вважає,
що даний позов підлягає поверненню з
наступних підстав.

Так, відповідно, до ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

При цьому адміністративні суди
розглядають адміністративні справи
відповідно і в межах визначеної КАС
України підсудності. Відповідно до
положень КАС України під підсудністю
розуміють розподіл справ між судами в
межах одного виду юрисдикції.

Статтями 18-20 КАС України визначені
правила предметної, територіальної та
інстанційної підсудності, які
складають алгоритм визначення
компетентного суду для розгляду і
вирішення конкретної адміністративної
справи.

Крім цього, згідно із реченням 1 ч.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950, № ETS N
005 кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам предметно
підсудні усі адміністративні справи у
яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам.

Згідно із ч.1 ст.50 КАС України сторонами
в адміністративному процесі є позивач
та відповідач.

Із змісту адміністративного позову
вбачається, що в даному спорі
відповідачами є орган та посадова
особа місцевого самоврядування, а тому
він предметно підсудний місцевому
загальному суду як адміністративному
суду (у даному разі Заставнівському
районному суду), який в розумінні
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950, №ETS N
005 є судом, встановленим законом.

Чернівецький окружний
адміністративний суд, із врахуванням
наведених вище правил предметної
підсудності, для цієї справи, в
розумінні Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод від
04.11.1950, №ETS N 005, не є судом встановленим
законом, а отже не може здійснювати
розгляд справи.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України
позовна заява повертається позивачеві,
якщо справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовна заява та додані до
неї документи належать повернути
позивачеві.

При цьому суд вважає за необхідним
позивачу роз'яснити наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.18 КАС України
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої влади
розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом або окружним адміністративним
судом за вибором позивача.

У зазначеній нормі закладено виборну
(альтернативну) підсудність, яка може
бути застосована за таких умов:

1) відповідачем у такій справі може
бути лише посадова чи службова особа
органу виконавчої влади, а не органу
місцевого самоврядування;

2) предметом спору у такій справі є лише
дія чи бездіяльність таких посадових
чи службових осіб - рішення цих осіб не
може бути предметом спору у такій
справі, оскільки в останньому випадку
справа буде предметно підсудна тільки
окружному адміністративному суду.

Згідно із реченням 2 ч.2 ст.5 Конституції
України народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, а відповідно до ч.1 ст.6
Конституції України державна влада в
Україні здійснюється на засадах її
поділу на законодавчу, виконавчу та
судову.

Аналізуючи зазначені положення
Конституції України слід прийти до
висновку, що в Україні діють два
окремих інститути "органи місцевого
самоврядування" та "органи державної
влади", які по своїй правовій природі
створення, організації діяльності є
різними. При цьому суд зазначає, що
органи виконавчої влади (у т.ч. місцеві
органи виконавчої влади) відносяться
до органів державної влади, а не
органів місцевого самоврядування.

Органи виконавчої влади становлять
єдину систему, до якої входять Кабінет
Міністрів України, центральні органи,
органи виконавчої влади Автономної
Республіки Крим та місцеві органи.
Статус названих представників влади
визначається Законами України "Про
Кабінет Міністрів України", "Про
центральні органи виконавчої влади",
"Про місцеві держані адміністрації",
тощо.

Згідно із Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад міст, а голова
такої ради та секретар є посадовими
особами органу місцевого
самоврядування.

Отже "органи місцевого самоврядування"
та "місцеві органи виконавчої влади" по
своїй правовій природі є різними
органами, а тому їх ототожнення є
помилковим.

Також, суд роз'яснює позивачу, що згідно
положень КАС України третя особа
відноситься до складу осіб, які беруть
участь у справі, однак її правовий
статус є відмінним від статусу сторони.
Питання про вступ третьої особи у
справу відповідно до ч.3 ст.53 КАС
України вирішується ухвалою суду. При
цьому сторона у справі може заявити
клопотання про залучення до справи
третьої особи, однак вона процесуально
не може у позові визначати третю особу
у справі (див. ст.106 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 87 КАС України, розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом. Так,
відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір", сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги, а тому суд, ухвалив повернути
сплачений судовий збір позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий
збір"; п. 4 ч. 1 ст. 18, п. 6 ч. 3 ст. 108, ст. 165 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення
позовної заяви надіслати позивачу
негайно.

3. Повернути Михайлюку Ігорю
Васильовичу сплачений судовий збір,
згідно платіжного доручення №
P24A66253 від 11.11.2014 р. ПАТ КБ "
Приватбанк " у розмірі - 73 (сімдесят три )
грн. 08 коп.

Ухвала відповідно до ст. 185 Кодексу
адміністративного судочинства України
може бути оскаржена повністю або
частково в апеляційному порядку.

Згідно із ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на ухвалу подається
до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня проголошення. Якщо ухвалу
було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
О.В.
Анісімов