Справа № 826/12541/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Соколової О.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
скасування постанови про відмову і
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язати вчинити дії,
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві (далі -
відповідач) про скасування постанови
від 07.08.2014 державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Дякона Н.М. про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
07.05.2014 року Окружним адміністративним
судом міста Києва в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, згідно з яким зобов'язано
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у місті Києві після
набрання даним рішенням суду законної
сили, в термін визначений діючим
законодавством, вчинити необхідні дії
щодо держаної реєстрації прав
власності на нежитлову будівлю (літ.А)
загальною площею 1189,90, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви
ОСОБА_1 за реєстраційним номером 3086536
від 23.09.2013 про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень та зобов'язання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Дякона Н.М. в порядку та
спосіб визначений ЗУ «Про виконавче
провадження» прийняти рішення про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом №826/20982/13-а виданим
08.05.2014.

В обґрунтування позову посилається на
те, що відповідачем неправомірно
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
07.08.2014 року. Позивач вважає підставу
відмови, а саме невідповідність
виконавчого документа ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження», оскільки
відсутній код ЄДРПОУ боржника,
необґрунтованою, оскільки державний
виконавець наділений повноваженнями
встановлювати ідентифікаційний номер
боржника, якщо він не відомий стягувану
або суду на день видачі виконавчого
листа.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
розгляду повідомлялись належним чином.
До суду не надано клопотань про
відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представників сторін на підставі
наявних у справі доказів.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з
наступного.

Окружним адміністративним судом м.
Києва видано виконавчий лист від 07.05.2014
№826/20982/13-а 2013р., за яким стягувачем
визначено ОСОБА_1, а боржником -
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві. У
виданову виконачому листі в графі код
ЄДРПОУ відомостей боржника зазначено
«відомості відсутні».

На заяву позивача від 01.08.2014 вх.№2500 про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом від 07.05.2014 по справі
№826/20982/13-а відповідачем постановою від
07.08.2014 ВП№44255739 відмовлено у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
виконавчий лист не відповідає вимогам
ст..18 Закону України «Про виконавче
провадження», а саме не зазначено про
відсутність коду ЄДРПОУ боржника.

Позивачем було подано клопотання до
суду, який видав вказаний виконавчий
лист про виправлення описки у
виконавчому листі, зокрема, позивачем
зазначено, що відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 23.05.2014 виніс постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку із відсутністю у
виконавчому листі ідентифікаційного
коду боржника.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.07.2014 відмовлено у
виправленні описки у виконавчому листі
та зазначено, що відсутня помилка у
тексті виконавчого листа, оскільки, у
даному випадку що Державна
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві є окремим
структурним підрозділом на який
покладено обов'язок у сфері здійснення
державної реєстрації прав, а отже не є
юридичною особою і тому боржник не має
коду ЄДРПОУ.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (далі по тексту -
Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст.17 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу
адміністративного судочинства України
за кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий документ.

Згідно з ч.1 ст.259 Кодексу
адміністративного судочинства України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження".

Частина 1 ст. 18 Закону встановлює вимоги
до виконавчого документа, відповідно
до яких в ньому зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Разом з тим, відповідно до положень п.6
ч.1 ст.26 Закону, державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст.18 цього Закону.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи копії оскаржуваної постанови
державного виконавця, підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем
зазначено невідповідність виконавчого
документу вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме відсутність в ньому
ідентифікаційного номера боржника.

Разом з тим, суд зазначає, що Державна
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві є
структурним підрозділом Головного
управління юстиції у м. Києві та
забезпечує реалізацію повноважень
Державної реєстраційної служби
України. Відтак, боржник за виконавчим
листом не є юридичною особою, а тому
ідентифікаційний код у неї відсутній.

Водночас, суд звертає увагу, що
відповідачем по адміністративній
справі може бути і структурний
підрозділ юридичної особи, зокрема в
даному випадку, на який покладено
обов'язок у сфері здійснення державної
реєстрації прав.

Крім цього, оскільки боржником за
виконавчим документом є державний
орган (структурний підрозділ
державного орагну), а тому відсутність
коду ЄДРПОУ не є перешкодою для розшуку
боржника для здійснення виконавчих
дій.

Враховуючи вищевикладене та позицію
ВСУ у рішенні від 25.06.2014 по справі
№6-62цс14, де зазначено, що відсутність у
виконавчому листі ідентифікаційного
коду боржника не є підставою для
відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження, суд
прийшов до висновку про протиправність
дій відповідача щодо винесення
оскаржуваної постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП№44255739 від
07.08.2014 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених частиною 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, до яких, зокрема, відносяться
вчинення дій на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що позовна вимога позивача
щодо зобов'язання відповідача відкрити
виконавче провадження є такою, що не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 прийнятих на 316-му засіданні
заступників міністрів Комітетом
Міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень від 11
березня 1980 року (надалі -також
"Рекомендація R (80)2") під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду
-тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин .

Доцільно відзначити, що здійснення
дискреційних повноважень може в,
деяких випадках передбачати вибір між
здійсненням певних дій і нездійсненням
дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення
дискреційних повноважень, підлягає
контролю відносно його законності з
боку суду або іншого незалежного
органу. Адміністративний суд,
перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень -єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Іншими словами, під дискреційним
повноваженням розуміють таке
повноваження, яке надає певний ступінь
свободи адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Таким чином, позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача відкрити
виконавче провадження на підставі
пред'явленого виконавчого листа є
формою втручання в дискреційні
повноваження та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані докази, суд дійшов
висновку, що відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень не доведено
правомірності своїх дій щодо винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) ВП №44255739 від 07.08.2014 року.
Разом з тим, доводи позивача є
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню в частині
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ) ВП №44255739 від
07.08.2014 року.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56, 59,
69,71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151, 154,
158, 162, 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

постановив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Дякона
Н.М. від 07.08.2014 ВП №44255739 про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом від 07.05.2014 №826/20982/13-а
2013р. по адміністративній справі
№826/20982/13-а.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 36 грн. 54 коп.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова