Справа № 127/21868/14-а
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/804/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2014 року
м.
Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І. Е.,
розглянувши у скороченому провадженні
в місті Вінниці адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
про визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці про визнання дій
протиправними та зобов'язання до
вчинення дій.

Позов мотивований тим, що 17.01.2014 року
ОСОБА_1 звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
із заявою про призначення йому пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Однак, позивачу було відмовлено. 03.06.2014
року позивач повторно звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах за Списком № 2 і провівши
перевірку, ОСОБА_1 з 03.06.2014 року було
призначено пільгову пенсію. Однак,
позивач вважає, що дії відповідача щодо
відмови йому в призначенні пенсії з
17.01.2014 року є протиправними.

Вище викладене й стало підставою для
звернення позивача до суду із вимогами
про визнання дій відповідача
протиправними щодо відмови в
призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових
умовах з дня подачі заяви 17.01.2014 року;
зобов'язання відповідача зарахувати до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
ОСОБА_1 в період роботи з 04.11.1980 року по
30.11.1986 року у «Вінницьке управління
механізації і автотранспорту
будівництва» на посаді майстра
будівництва; зобов'язання відповідача
призначити, нарахувати і виплачувати
ОСОБА_1 з 17.01.2014 року пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; допустити постанову до
негайного виконання.

Відповідачем у десятиденний строк з
дня одержання ухвали суду від 13.10.2014
року та копій документів були надані
заперечення проти позову. Також,
представником відповідача суду подано
клопотання про проведення відкритого
судового засідання у зв'язку з
необхідністю надання особистих
пояснень. Однак, дослідивши дане
клопотання, суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для його
задоволення, оскільки у відповідності
до ч. 3 ст. 183-2 КАС України представник
відповідача мав можливість надати суду
усі необхідні документи по справі.
Отже, суд вважає, що відповідач
скориставшись своїми процесуальними
правами надав лише свої заперечення
проти позову, а суд визначив достатнім
повідомлені сторонами обставини для
ухвалення законного судового рішення
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
повідомлені позивачем та відповідачем
обставини, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення вимог позову
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював з
04.11.1980 року по 30.11.1986 року на посаді
майстра будівництва в орендному
підприємстві «Управління механізації
і автотранспорту» (ПАТ «Вінницьке
управління механізації автотранспорту
будівництва») і виконував будівельні
роботи - роботи по забивці паль, що
входили в загальний перелік робіт
Державних актів вводу в експлуатацію
збудованих об'єктів, що
підтверджується записами у трудовій
книжці, довідками № 01-58 від 29.04.2014 року,
№ 1 від 10.01.2014 року, № 20 від 20.03.2014 року, №
21 від 03.06.2014 року, № 01-58 від 28.04.2014 року та
№ 01-60 від 29.04.2014 року. (а.с. 8, 10-11, 15, 20, 21, 25)

На підтвердження вище зазначеного
підприємством позивачу було видано
довідки № 1 від 10.01.2014 року, № 20 від
20.03.2014 року та № 21 від 03.06.2014 року про
пільговий характер виконуваних ним
робіт. З даних довідок вбачається, що
підставою для їх видачі стали: особова
картка П-2, особі рахунки по заробітній
платі за період з 1980 року по 1986 рік,
наказ про прийняття на роботу № 44-к від
13.11.1980 року. (а.с. 8, 15, 25)

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію
пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року № 383 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року № 1451/11731, при визначенні права на
пенсію за віком, на пільгових умовах,
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи.

Так, на період роботи позивача - з 04.11.1980
року по 30.11.1986 року діяв Список № 2
виробництв, професій і посад, робота на
яких дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173,
згідно розділу ХХІХ «Будівництво
будівель та споруд промислових,
енергетичних, гідротехнічних,
дорожньо-мостових, транспорту та
зв'язку, житлових та
культурно-побутових, а також наземних
будівель і спору шахт, рудників та
комунікацій» у якому передбачена
посада майстра.

Відповідно, робота на посаді майстра
будівельних і монтажних робіт
відноситься до категорії професій
оговорених у Списку № 2, що дає право
призначити особі пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, -
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

17.01.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії. (а.с. 7)

17.04.2014 року відповідачем ОСОБА_1 було
відмовлено в призначені пенсії за
віком на пільгових умовах по Списку № 2
в зв'язку із відсутністю необхідного
пільгового стажу, що підтверджується
витягом з протоколу № 9 від 17.04.2014 року
засідання Комісії для розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення. (а.с.
16)

Відповідач, як на підставу відмови у
призначенні пільгової пенсії позивачу,
у своїх письмових запереченнях на
позов послався на те, що при перевірці
документів, управлінням встановлено,
що до стажу, який дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
по Списку № 2, спеціальний стаж ОСОБА_1
складає 8 років 1 місяць 28 днів. Списком
№ 2 посада майстра передбачена тільки в
новому будівництві. В ході перевірки
документів управлінням встановлено, що
первинні документи, підтверджуючі
безпосередню зайнятість на новому
будівництві, відсутні. Тому,
управлінням не зараховано до
пільгового стажу період роботи
позивача з 04.11.1980 року по 30.11.1986 року.

Однак, суд вважає, що вище зазначене
посилання є безпідставним.

Також, суд не бере до уваги посилання
відповідача в письмових запереченнях
на не проведення атестації
підприємства, як на підставу відмови
позивачу у призначенні пільгової
пенсії, з огляду на слідуюче.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 442 від 01.08.1992 року, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а та на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Крім того, в питаннях розгляду спорів
щодо призначення пенсії за віком на
пільгових умовах суд бере до уваги, що
атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

На вище зазначене, також, звернув увагу
Вищий адміністративний суд України в
інформаційному листі від 14.08.2008 року №
1406/100/13-08 «Про практику застосування
законодавства з питань пенсійного
забезпечення».

У ст. 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, а в разі відсутності
її чи відповідних записів у ній,
наявність трудового стажу
підтверджується в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 1, п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року, для підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Таким чином, трудова книжка, згідно з п.
1.1. Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої Наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України 29.07.1993 року №
58, зарееєстрованої в Міністерстві
юстиції України 17.08.1993 року за № 110, п. 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року,
та ст. 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є основним документом,
який підтверджує стаж роботи.

Згідно п. 5 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України № 22-1 від 25.11.2005 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846,
в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, у разі, якщо до
заяви про призначення, відновлення
пенсії додані не всі необхідні
документи, орган, що призначає пенсію,
письмово повідомляє заявника про те,
які документи необхідно подати
додатково, про що в заяві про
призначення пенсії робиться

відповідний запис. Якщо вони будуть
подані не пізніше трьох місяців із дня
повідомлення про необхідність подання
додаткових документів, то днем
звернення за пенсією вважається день
приймання заяви про призначення
пенсії або дата, зазначена на
поштовому штемпелі місця відправлення
заяви. Якщо документи, які необхідно
подати додатково, протягом трьох
місяців не подані, пенсія
призначається, відновлюється за
наявними документами. У подальшому при
надходженні додаткових документів
пенсія перераховується зі строків,
передбачених пунктом четвертим статті
45 Закону.

03.06.2014 року позивач повторно звернувся
до відповідача заявою про призначення
йому пенсії. (а.с. 24)

Актом зустрічної перевірки довідки про
пільговий характер роботи для
призначення пенсії від 01.07.2014 року
відповідач підтвердив, що первинні
документи, використані при здійсненні
перевірки, достовірні, пред'явлені в
повному обсязі, додаткових (інших)
документів, які засвідчують
спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 за
перевірений період немає. (а.с. 29-31)

Позивачем повідомлено суду, що з 03.06.2014
року йому призначено пільгову пенсію
по Списку № 2. Таким чином, відповідачем
було зараховано ОСОБА_1 до пільгового
стажу роботи для призначення пенсії за
віком на пільгових умовах по Списку № 2
період його роботи з 04.11.1980 року по
30.11.1986 року у ПАТ «Вінницьке управління
механізації і автотранспорту
будівництва» на посаді майстра
будівництва.

Отже, позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача зарахувати
позивачу до пільгового стажу роботи
для призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2 період
його роботи з 04.11.1980 року по 30.11.1986 року у
ПАТ «Вінницьке управління механізації
і автотранспорту будівництва» на
посаді майстра будівництва не
підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що на час
звернення позивача до відповідача із
заявою про призначення йому пільгової
пенсії по Списку № 2, а саме станом на
17.01.2014 року, ОСОБА_1 було надано усі
необхідні для цього документи.

Відповідно до ст. 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Згідно зі ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі,
а згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Статтею 64 Конституції України
передбачено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.
Лише в умовах воєнного або
надзвичайного стану можуть
встановлюватися окремі обмеження прав
і свобод із зазначенням строку дії цих
обмежень.

Згідно ст. 3 Конституції України, права
і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

При вирішенні даної справи, суд
також керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 9
КАС України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, суд прийшов до
висновку, що відповідач, в даному
випадку, не діяв у відповідності до
Конституції України та законів
України, а тому позовні вимоги в
частині визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання вчинити
дії є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно із ст.83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку.

Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовано Порядком,
затвердженим постановою правління
Пенсійного фонду України № 22-1 від
25.11.2005 року, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005
року за № 1566/11846. Згідно з п. 5 Порядку, в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся
до відповідача із заявою про
призначення йому пільгової пенсії
17.01.2014 року, що підтверджується його
заявою і розпискою-повідомленням про
отримання спеціалістом УПФУ в м.
Вінниці документів для призначення
пенсії. (а.с. 7)

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оскільки викладені позивачем вимоги
позову не у повній мірі захищають
порушене його право, суд на підставі ч. 2
ст. 162 КАС України приймає іншу
постанову, якою визнає протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці щодо відмови
ОСОБА_1 в призначенні з 17.01.2014 року
пенсії за віком на пільгових умовах по
Списку № 2; зобов'язує відповідача
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах по Списку № 2 з дати
звернення до Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці, а саме з
17.01.2014 року, та виплатити ОСОБА_1
неотриману суму належної до виплати
пенсії за період з 17.01.2014 року по 03.06.2014
року - дату призначення пенсії позивачу
на пільгових умовах по Списку № 2.

В задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці зарахувати
ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2 період
його роботи з 04.11.1980 року по 30.11.1986 року у
ПАТ «Вінницьке управління механізації
і автотранспорту будівництва» на
посаді майстра будівництва слід
відмовити, оскільки відповідачем даний
період роботи позивача зараховано для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2, а
об'єктом захисту є порушене право чи
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС
України, суд присуджує на користь
позивача судовий збір в сумі 36, 54
гривень з Державного бюджету,
відповідно до задоволених вимог.

Також, судом прийнято до уваги, що
вимоги позивача про допущення
постанови суду до негайного виконання
не є позовною вимогою, а є порядком
виконання судового рішення. Суд
звертає увагу на те, що виключно в разі
необхідності судом визначається
спосіб, строки і порядок виконання
судового рішення в самому судовому
рішенні, згідно ст. 257 КАС України.
Враховуючи положення п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС
України обов'язок відповідача виконати
дану постанову суду негайно -
відсутній.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року,
Інструкцією про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженою Наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України 29.07.1993 року №
58, зарееєстрованою в Міністерстві
юстиції України 17.08.1993 року за № 110,
Порядоком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України № 22-1 від 25.11.2005 року,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27.12.2005 року за № 1566/11846, Законом
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 183-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці
протиправними щодо відмови ОСОБА_1 в
призначенні з 17.01.2014 року пенсії за
віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах по Списку № 2 з дати звернення до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці, а саме з 17.01.2014 року, та
виплатити ОСОБА_1 неотриману суму
належної до виплати пенсії за період з
17.01.2014 року по 03.06.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
36, 54 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: