Справа № 547/1171/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 р.Справа № 547/1171/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області, ОСОБА_1 на постанову
Семенівського районного суду
Полтавської області від 08.09.2014р. по
справі № 547/1171/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Семенівському районі
Полтавської області

про перерахунок та виплата пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області (далі - відповідач), в якому
просив суд:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1 починаючи з 28 лютого 2014 року в
перерахунку та виплаті державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановлених ст.50, ч.4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1
починаючи з 28 лютого 2014 року
нарахування та виплату відповідно до
ст.50, ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" державної пенсії у розмірі
не нижче 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого Законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат, та до змін в
законодавстві.

Постановою Семенівського районного
суду Полтавської області від 08.09.2014р.
зазначений позов задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1 починаючи з 26.02.2014р. в
перерахунку та виплаті державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановлених ст.50, ч.4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Семенівському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1
починаючи з 28 лютого 2014 року по 02 серпня
2014 року включно нарахування та виплату
відповідно до ст.50, ч.4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" державної
пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого Законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат.

В задоволенні іншої частини
адміністративного позову ОСОБА_1 -
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Семенівського районного суду
Полтавської області від 08.09.2014р.
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
постанови Кабінету Міністрів України
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 1210 від 23.11.2011 року, ч.1, 2 ст. 23, ч. 7 ст. 20,
ч.ч. 20, 29 ст. 119 Бюджетного кодексу
України, п. 7 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
просить постанову Семенівського
районного суду Полтавської області від
08.09.2014р. змінити, виключивши з
резолютивної частини рішення кінцеву
дату перерахунку пенсії «02 серпня 2014
року».

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
правильне по суті вирішення справи,
але з помилковим застосуванням норм
матеріального права.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 віднесений до першої категорії
як особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданого 21 жовтня 1997 року
Полтавською обласною державною
адміністрацією. З 26.03.2008р. позивачу
встановлена 2 група інвалідності
безстроково із зазначенням причини
інвалідності - захворювання, пов'язане
з виконанням обов'язків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, що підтверджено
довідкою МСЕК.

30.07.2014р. позивач звернувся із заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області з проханням перерахувати йому
пенсії (основну державну та додаткову)
відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
але листом від 11.08.2014р. відповідач
відмовив позивачу у перерахунку
зазначених пенсій, посилаючись на
відсутність підстав для цього та
правомірність здійснення управлінням
розрахунку.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
обов'язку відповідача здійснювати
позивачу з 26.02.2014р. по 02.08.2014р.
нарахування та виплату основної та
додаткової пенсії у розмірах
визначених ст.50, ч.4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796 (далі -
Закон № 796).

Статтею 49 зазначеного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ч.4 статті 54 Закону №796, в
редакції, яка діяла до прийняття Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до
01.01.2008 року, у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
2-й групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону
особам, віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 2 групи - в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

При цьому, колегія суддів відхиляє
доводи апеляційної скарги, що розмір
пенсії позивача має визначатись у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в редакції
після внесення змін Законом України
"Про державний бюджет України на 2008 рік"
№ 107-VІ від 28.12.2007.

Так, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. N10-рп/2008 було
визнано неконституційними зміни,
внесені до ст.ст. 50, 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу II
Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI.

Відповідно до ст.152 Конституції України
Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, чинною є редакція ст.ст. 50, 54
Закону України Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.12.2007р.,
якими передбачено виплату інвалідам ІІ
групи 1 категорії державної пенсії у
розмірі вісім мінімальних пенсій за
віком, а додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсії
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом про Державний
бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Згідно з частиною третьою статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
редакції Закону України від 05.10.2006 р. N
231-V встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Разом з тим, 14 червня 2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України №
3491 -VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", який набрав чинності 19
червня 2011 року. Пунктом 7 частини І
зазначеного Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статті 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011 року "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" та № 1210 від 23.11.2011
року "Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
були визначені мінімальні розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, по 31 грудня 2013 року було
визначено відповідно до вказаних
постанов Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України,
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" діяли
протягом бюджетного року до 31.12.2013 року.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" в редакції, яка діяла
до 03.08.2014р. не було передбачено
обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
повноваження визначати розмір
державної та додаткової пенсії,
передбаченої вищезазначеними
положеннями, Кабінету Міністрів
України не делеговано.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
31.07.2014р. Прикінцеві положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" було доповнено п.6-7, яким
установлено, що норми і положення
статей 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Зазначений Закон набрав чинності
03.08.2014р.

Таким чином, в період з 26.02.2014р. по
02.08.2014р. розмір основної та додаткової
пенсії позивача повинен визначатися
саме ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, після 02.08.2014р. підстави для
застосування до даних правовідносин
положень ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні.

Враховуючи викладене, переглянувши
рішення суду першої інстанції,
колегія суддів, підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Полтавської
області, ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Семенівського районного
суду Полтавської області від
08.09.2014р. по справі № 547/1171/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Мінаєва О.М.