Справа № 872/15943/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа № 0870/4157/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

за участю

представників позивача: Стрілець О.І.,
Тягушева Д.О.,

представника відповідача:
Кравченко М.С..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального управління
Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі №0870/4157/12 за позовом
відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" до
спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

08 травня 2012 року відкрите
акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" звернулось до
суду з адміністративним позовом, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 07.03.2012 року на суму 1
255 506,00 грн., прийняте спеціалізованою
державною податковою інпекцією по
роботі з великими платниками податків
у м.Запоріжжі Державної податкової
служби.

Адміністративний позов
обгрунтовано тим, що висновки
податкового органу, викладені у акті
документальної невиїзної перевірки
№130/08-05/001130926 від 22.02.2012, на підставі
якого було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 07.03.2012,
про порушення вимог п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України та, як
наслідок, несвоєчасну сплату
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на додану вартість,
визначеного у податковій декларації
№ від 20.05.2011, є необґрунтованими,
оскільки такого порушення товариством
допущено не було.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2013 року адміністративний позов
задоволено визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
управління Міндоходів № від 07
березня 2012 року.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
управління Міндоходів, відповідач,
звернулась з апеляційною скаргою. в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції вимог норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувану постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що
відповідачем було правомірно вчинено
дії щодо спрямовання коштів на
погашення податкового боргу платника
податку, що виник в результаті
узгодження податкових зобов'язань.
Відтак, підтави для скасування
податкового повідомлення - рішення -
відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами СЛПІ по роботі з ВПП
у м.Запоріжжі 15.02.2012 року було проведено
документальну невиїзну перевірку з
питань своєчасності сплати до бюджету
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) ВАТ "Запоріжжяобленерго" за
період з 30.05.2011 року по 30.01.2012 року, за
результатами якої складено акт
№130/0805/00130926 від 22.02.2012 року.

Перевіркою встановлено наступні
порушення:

п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-УІ , а саме по
податковій декларації за квітень 2011
року № від 20.05.2011 року, за якою
задекларовано до сплати ПДВ в сумі 8 141
522 грн., несвоєчасна сплата узгодженого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 6 277 530 грн. з
затримкою більше ніж 30 календарних
днів.

На підставі висновків акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
07.03.2012 року, яким позивача зобов'язано
сплатити штраф у розмірі 1265 506 грн..

Правомірність та обгрунтованість
податкового повідомлення - рішення
№ від 07.03.2012 року є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем фактично не було прострочено
сплату податкоих платежів з податку на
додану вартість, а сплачені ним кошти
було протиправно направлено на
погашення інших платежів, що
підтверджується судовими рішеннями. За
таких обставин, податкове повідомлення
- рішення про застосування до позивача
штрафних санкцій за прострочення
сплати податку на додану вартість
підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України Крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно підпункту 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів,
визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу
України передбачено, що Платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового
Кодексу України джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних
паперів, зокрема корпоративних прав,
отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви
платника) до відповідних бюджетів.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що що 20.05.2011 позивачем до СДПІ по
роботі з ВПП у м. Запоріжжі була подана
податкова декларація з податку на
додану вартість №, у якій
позивач самостійно визначив суму
грошового зобов'язання з ПДВ, що
підлягала сплаті до бюджету за квітень
2011 року, у загальному розмірі 8141522 грн.

У подальшому, позивач платіжними
дорученнями, копії яких наявні у
матеріалах справи, перерахував до
Держбюджету грошові кошти із
призначеннями платежу «податок на
додану вартість за квітень 2011 року», а
саме:

- платіжним дорученням №8113 від 23.05.2011
грошові кошти у розмірі 1600000 грн.;

- платіжним дорученням №8296 від 24.05.2011
грошові кошти у розмірі 1741522 грн.;

- платіжним дорученням №8416 від 25.05.2011
грошові кошти у розмірі 2200000 грн.;

- платіжним дорученням №8471 від 26.05.2011
грошові кошти у розмірі 800000 грн.;

- платіжним дорученням №8562 від 27.05.2011
грошові кошти у розмірі 1800000 грн.

Як вбачається з акту перевірки
податковий орган дійшов висновку, що
позивачем було сплачено податкові
зобов'язання з подку на доадну вартість
тобто після спливу граничного строку,
встановленого ПК України для сплати
таких грошових зобов'язань, із
затримкою більш ніж 30 календарних днів.
Такого висновку податковий орган
дійшов з огляду на платіжні доручення
№152 від 06.01.2012, №506 від 13.01.2012, №524 від
13.01.2012, №866 від 20.01.2012, №867 від 20.01.2012, №1025
від 23.01.2012, №1026 від 23.01.2012, якими було
перераховано до бюджету кошти на
погашення грошових зобов'язань з
податку на додану вартість, а також з
огляду на уточнюючі розрахунки
податкових зобов'язань по ПДВ №,
№, №, № від 30.01.2012,
якими позивач зменшив суму грошових
зобов'язань по податку на додану
вартість.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового
Кодексу України, у разі наявності у
платника податків податкового боргу
органи державної податкової
служби зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його
виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. Спрямування коштів платником
податків на погашення грошового
зобов'язання перед погашенням
податкового боргу забороняється,
крім випадків спрямування цих коштів
на виплату заробітної плати та
єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

До набрання чинності Податковим
кодексом України, тобто до 01.01.2011,
податковий орган не мав права
здійснювати розподіл коштів та
змінювати призначення платежів,
визначених самим платником в
платіжних документах. Починаючи з
01.01.2011 таке право податковий орган
набув. Таким чином, розподіл податковим
органом коштів платника податку буде
правомірним, якщо буде доведено
наявність у платника податкового
боргу, в погашення якого були
спрямовані такі кошти.

У відповідності до ч 1. ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно до ч. 2 ст. 256 КАС України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Так, судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено наступне.

Рішенням Запорізького окружного
адміністративного суду від 28.05.2012 по
справі №0870/3618/12 за позовом ВАТ
«Запоріжжяобленерго» до СДПІ, яке
набрало законної сили 13.09.2012, зокрема
встановлено, що платіжні доручення №8113
від 23.05.2011, №8296 від 24.05.2011, №8416 від 25.05.2011,
№8471 від 26.05.2011 та №8562 від 27.05.2011, №10066
від 17.06.2011, № 10246 від 20.06.2011, № 10248 від
21.06.2011, якими позивач проводив
погашення зобов'язань з ПДВ за
деклараціями за квітень-травень 2011
податкова інспекція використала для
погашення нібито існуючого
податкового боргу за деклараціями з
ПДВ № від 19.10.2010, № від
19.11.2010 та № від 20.12.2010. Проте, судом
встановлено, що будь-якого податкового
боргу за податковими деклараціями
№ від 19.10.2010, № від 19.11.2010
та № у позивача не існувало,
оскільки такий борг товариство
погасило шляхом перерахування
грошових коштів платіжними
дорученнями з відповідними
призначеннями платежу.

ВАТ «Запоріжжяобленерго» платіжними
дорученнями, копії яких наявні у
матеріалах справи, перерахував до
Держбюджету грошові кошти із
призначеннями платежу «податок на
додану вартість за грудень 2011 року», а
саме:

- платіжним дорученням №152 від 06.01.2012 на
суму 1000000 грн.;

- платіжним дорученням №506 від 13.01.2012 на
суму 1000000 грн.;

- платіжним дорученням №524 від 13.01.2012 на
суму 300000 грн.;

- платіжним дорученням №866 від 20.01.2012 на
суму 1466000 грн.;

- платіжним дорученням №867 від 20.01.2012 на
суму 54000 грн.;

- платіжним дорученням №1025 від 23.01.2013 на
суму 2434566 грн.

Платіжним дорученням №1026 від 23.01.2012
позивач перерахував до Держбюджету
штраф у розмірі 1 гривні, у зв'язку із
проведенням уточнень по узгодженим
податковим зобов'язанням по податку на
додану вартість.

Окрім того, позивачем були подані до
СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі
уточнюючі розрахунки податкових
зобов'язань по ПДВ, якими виправив
самостійно виявлені помилки у раніше
поданих податкових деклараціях, а саме:

- розрахунок № від 30.01.2012, яким
зменшено грошове зобов'язання по ПДВ за
грудень 2010 року на суму 5810 грн.;

- розрахунок № від 30.01.2012, яким
зменшено грошового зобов'язання по ПДВ
за червень 2009 на суму 1741 грн.;

- розрахунок № від 30.01.2012, яким
зменшено грошового зобов'язання по ПДВ
за вересень 2010 на суму 4158 грн.;

- розрахунок № від 30.01.2012, яким
зменшено грошового зобов'язання по ПДВ
за жовтень 2011 на суму 31254 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду у справі
№0870/3618/12, яка набрала законної сили
13.09.2012, визнані протиправними дії СДПІ
по роботі з ВПП у м. Запоріжжі по
розподілу та зміні призначення
платежів, визначених ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в платіжних
дорученнях №152 від 06.01.2012, №506 від 13.01.2012,
№524 від 13.01.2012, №866 від 20.01.2012, №867 від
20.01.2012, №1025 від 23.01.2012, №1026 від 23.01.2012,
№3411 від 22.02.2012 та №3412 від 22.02.2012.

17 квітня 2013 року набрала законної сили
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.06.2012 у
справі №2а-0870/8975/11, якою визнані
протиправними дії СДПІ по роботі з ВПП
у м. Запоріжжі по розподілу та зміні
призначення платежів, визначених ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в платіжних
дорученнях №4432 від 29.03.2011, №4675 від
31.03.2011, №6332 від 21.04.2011, №6382 від 22.04.2011,
№6426 від 26.04.2011, №6448 від 27.04.2011, №8113 від
23.05.2011, №8296 від 24.05.2011, №8435 від 25.05.2011 та
№8416 від 25.05.2011.

Окрім того, постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
10.09.2012 у справі №2а-0870/9332/11, яка набрала
законної сили 31.07.2012, визнані
протиправними дії СДПІ по роботі з ВПП
у м. Запоріжжі по розподілу та зміні
призначення платежів, визначених ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в платіжних
дорученнях №8416 від 25.05.2011, №8471 від
26.05.2011, №8562 від 27.05.2011, №10066 від 17.06.2011,
№10246 від 20.06.2011, №10248 від 21.06.2011.

Отже, з огляду на викладені обставини,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що з огляду на те, що
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за квітень 2011 року,
визначені позивачем самостійно у
податковій декларації №900368022 від
20.05.2011, були своєчасно сплачені
позивачем згідно платіжних доручень
№8113 від 23.05.2011, №8296 від 24.05.2011, №8416 від
25.05.2011, №8471 від 26.05.2011 та №8562 від 27.05.2011
у строк, визначений п. 57.1 ст. 57
Податкового Кодексу України, то у
позивача відсутній податковий борг, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
застосування до позивача
відповідальності за несвоєчасну
сплату узгоджених платежів податкових
зобов'язань.

За таких обставин, оскаржуване
податкове повідомлення - рішення є
незаконним та необгрунтованим,
прийнятим в порушення вимог норм
матеріального та процесуального права,
що свідчить про достатність підстав
для його скасування.

З огляду на вищевикладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
прийнятою на підставі повно та
всебічно досліджених обставин справи,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстави для зміни або скасування
постанови суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального управління
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі №0870/4157/12 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим