Справа № 826/14350/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2014 року 11:45
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»доВідділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві провизнання
протиправною та скасування постанови
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» (далі по тексту - позивач,
ДП «Енергоатом») звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві), в якому просить визнати
протиправною та скасувати постанову
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві від 27.08.2014 р. №
40466466 про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Відділом державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві всупереч чинному
законодавству винесено постанову про
стягнення з божника витрат на
проведення виконавчих дій від 27.08.2014 р.
ВП № 40466466.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що витрати
визначені в оскаржуваній постанові не
відповідають дійсності. Відповідачем
не вказано розрахунків, відповідно до
яких, визначено витрати у розмірі 10 102,64
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без його
участі або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Пояснень або заперечень по суті
заявлених позовних не надано. Згідно
наданих письмових заперечень,
відповідач зазначає, що державним
виконавцем була допущена технічна
помилка. Відтак сума стягнення витрат
на проведення виконавчих дій становить
не 10 102,64грн., а 200 грн., що
підтверджується відповідним актом
державного виконавця про витрати на
проведення виконавчих дій.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
На виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження ВП
№40466466 з примусового виконання
виконавчого напису №1-9262 від 14.12.2005 р.,
що видав державний нотаріус
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори, про стягнення
заборгованості з Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на користь ВАТ «Укргідроенерго» в
розмірі 101026,40 грн., яке входить до
зведеного виконавчого провадження №
18.10.2013 р. державним виконавцем
приєднано виконавчі провадження ВП №
40466466 до зведеного виконавчого
провадження ВП № 39832110, про що винесено
відповідні постанови.
Відповідачем винесено вимогу від 16.01.2014
р., відповідно до якої позивача
зобов'язано з дня отримання даної
вимоги перерахувати кошти на
депозитний рахунок відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
управління юстиції у м. Києві або на
рахунок стягувачів, а в разі сплати
заборгованості надати інформацію у
письмовому вигляді, про виконання
виконавчих документів, які перебувають
на виконанні у строк до 31.01.2014 р.
У разі ненадання боржником інформації
про виконання рішень в добровільному
порядку, державним виконавцем буде
винесено постанову про арешт коштів на
всі рахунки боржника у межах суми
заборгованості по зведеному
виконавчому провадженню.
Зазначену вимогу було направлено
позивачу, що підтверджується випискою
з реєстру відправлень рекомендованої
кореспонденції, яка наявна в
матеріалах справи.
До відділу державної виконавчої служби
Шевченківського управління юстиції у
м. Києві від позивача надійшла заява
про зупинення виконавчого провадження,
в якій він зазначає, що відповідно до
постанови Окружного адміністративного
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду м.Києва від
12.12.2013 р., якою залишено без змін
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва, просить зупинити
виконавчі дії відносно ДП НАЕК
03.02.2014 р. державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
зведеного виконавчого провадження ВП
№ 39832110.
Вимогою від 03.02.2014 р. позивача
зобов'язано у семиденний строк з
моменту отримання, надати
підтверджуючі документи, що ДП «НАЕК
«Енергоатом» є учасником реєстру
паливно-енергетичного комплексу, що
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
управління юстиції у м. Києві.
У разі ненадання боржником
вищезазначених підтверджуючих
документів ДП «НАЕК «Енергоатом»,
державним виконавцем буде винесено
постанову про поновлення виконавчого
Вимога була направлено позивачу, що
також підтверджується випискою з
реєстру відправлень рекомендованої
кореспонденції, яка наявна в
матеріалах справи.
У зв'язку із ненаданням підтверджуючих
документів щодо погашення
заборгованості у встановлений
Відділом державної виконавчої служби
Шевченківського управління юстиції у
м. Києві строк, державним виконавцем
винесено постанову про поновлення
виконавчого провадження від 27.02.2014 р.
Постанову про поновлення з примусового
виконання зведеного виконавчого
провадження було направлено
відповідачу, що підтверджується
випискою з реєстру відправлень
рекомендованої кореспонденції.
З огляду на те, що позивачем на вимогу
відповідача не перераховано кошти на
депозитний рахунок відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
управління юстиції у м. Києві для
подальшого перерахування коштів
стягувачу, державним виконавцем
винесено постанову від 27.08.2014 р. про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у сумі 10 102,64
Позивач, вважаючи оскаржувану
постанову протиправною звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом за захистом своїх
порушених прав та законних інтересів.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
З урахуванням вищезазначеного,
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає за необхідне зазначити
Розглядаючи позовні вимоги Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
суд виходить зі змісту положень
частини 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Отже, при визначенні юрисдикції суд
виходить з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999р. №
606-XIV, крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
У той же час, згідно пункту 6 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13 грудня 2010 року №3 «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» з наступними змінами та
доповненнями, у редакції на час
виникнення спірних правовідносин,
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

За змістом пункту 7 частини 2 статті 17
Закону № 606-XIV постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

За результатом аналізу наведених
правових норм, Вищий адміністративний
суд України дійшов висновку, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на справи з приводу
оскарження постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №
606-XIV у редакції на час виникнення
спірних правовідносин (далі по тексту -
Закон № 606-XIV).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
№ 606-XIV примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Статтею 1 названого Закону визначено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
№ 606-XIV державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно з частиною 1 статті 27 названого
Закону у разі ненадання боржником у
строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Наведені правові норми зобов'язують
боржника добровільно виконати рішення
у строк, встановленим державним
виконавцем та повідомити про таке
виконання у цей же термін. В свою чергу,
дані норми, у разі невиконання
боржником рішення добровільно у
встановлений державним виконавцем
строк, зобов'язують державного
виконавця на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочати примусове виконання рішення,
тобто вчиняти певні дії, спрямовані на
примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.08.2014 р. до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківському
районного управління юстиції у м.Києві
надійшла заява від ПАТ
«Укргідроенерго» про повернення
виконавчого документу стягувачу, у
зв'язку із погашенням заборгованості
згідно акту від 08.08.2014 р.

Постановою від 27.08.2014 р. старшим
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві виконавчий напис №
1-9262, виданий 14.12.2005 р. повернуто
стягувачеві.

Оскільки, боржником - ДП «НАЕК
«Енергоатом» не виконано вимоги
державного виконавця у строк,
встановлений для добровільного
виконання, 27.08.2014 р. винесено постанову
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 10
102,64 грн.

Перевіряючи правомірність винесення
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
27.08.2014 р., суд вважає за необхідне
звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень статті 41 Закону
№ 606-XIV витрати органів державної
виконавчої служби, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень, є
витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України та коштів
виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації
майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу
стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його
майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах
масової інформації;

6) виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для
забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 названої статті
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Окремі питання організації виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону № 606-XIV підлягають примусовому
виконанню врегульовані положеннями
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказ
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 02 квітня
2012 року за N 489/20802.

Так, відповідно до абзацу 3 підпункту
3.13.1 пункту 3.13 названої Інструкції про
розмір витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
відповідно до розрахунку витрат,
наданого фінансовою службою
відповідного головного управління
юстиції, складає акт про витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій (додаток 1),
у якому зазначаються перелік та суми
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Як зазначено в акті державного
виконавця про витрати на проведення
виконавчих дій у виконавчому
провадженні від 27.08.2014 р., витрати на
проведення виконавчих дій складаються
із: конвертів (16х0,60) на суму 9,60 грн.,
рекомендовані (15х4,80) на суму 72,00 грн.,
прості (1х2,00) на суму 2,00 грн., обкладинки
(2х0,74) на суму 1,48 грн., витрати
оргтехніки на оформлення документів
виконавчого провадження (постанови,
запити та інше), витрати на введення
ЄДРВП (1х12,72) на суму 12,72 грн.

Всього загальна сума становить 200,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 Закону № 606-XIV
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або державний виконавець з власної
ініціативи чи за заявою сторони
виконавчого провадження може
виправити допущені у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичні чи арифметичні помилки, про
що виноситься відповідна постанова.

13.10.2014 р. постановою начальника Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гоцієм Б.І. винесена
постанова про виправлення описки в
постанові № 40466466 від 27.08.2014 р., виданої
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві,
якою внесено виправлення до постанови
старшого державного виконавця про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 27.08.2014 р.,
а саме: замінено у регулятивній частині
постанови «стягнення боргу в сумі 10 102,64
грн.» на «стягнення витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 200,00
грн.».

Отже, відповідачем підтверджено
обґрунтованість визначення витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
200,00 грн., визначеному постановою від
27.08.2014 р. року, що, на думку суду,
свідчить про її правомірність та
відсутність підстав для її скасування.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем доведена правомірність
винесеної постанови.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи, суд
вважає, що адміністративний позов
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати не підлягають
поверненню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.Іщук