Справа № 819/924/14-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/924/14-a

18 червня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання
Стасюк А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Скибиляка С.І.

представника відповідача
Вітра В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту фінансів Тернопільської
обласної державної адміністрації про
стягнення заборгованості із
заробітної плати, скасування наказів
та скасування незаконної умови,
викладеної в атестаційному листі від
13.12.2013 року, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Департаменту фінансів Тернопільської
обласної державної адміністрації (далі
- відповідач) згідно якої, з врахуванням
заяви про уточнення позовних вимог,
позивач просить:

- скасувати наказ №28-0 від 22.04.2014 року
«Про попередження працівників про
наступне вивільнення» в частині
додатку до наказу позицію 16 -ОСОБА_1
головний спеціаліст;

- стягнути з відповідача
заборгованості із заробітної плати за
квітень 2013 року в сумі 62,99 грн.;

- скасувати незаконну умову, викладену
в атестаційному листі від 13.12.2013 року,
зміст якої : вивчення методів
програмування, використання
електронних таблиць з метою
застосування в діяльності
департаменту фінансів. Вивчення
бюджетного законодавства.

-скасувати незаконний наказ №19-0 від
21.03.2014 року «Про застосування
дисциплінарного впливу до ОСОБА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що, департаментом
фінансів Тернопільської обласної
державної адміністрації порушено його
конституційні та трудові права, а саме:
винесено накази №19-0 від 21.03.2014 року
«Про застосування дисциплінарного
впливу до ОСОБА_1» та №28-0 від 22.04.2014 року
«Про попередження працівників про
наступне вивільнення»; поставлено
незаконну умову, викладену в
атестаційному листі від 13.12.2013 року,
зміст якої - вивчення методів
програмування, використання
електронних таблиць з метою
застосування в діяльності
департаменту фінансів, вивчення
бюджетного законодавства;
неправомірно знято частину премії
позивача за квітень 2013 року в сумі 62,99
грн. Позивач вважає, що дії керівництва
департаменту фінансів Тернопільської
ОДА є незаконними та необґрунтованими,
а тому не має жодних підстав для
скорочення його посади; невиплати йому
частини премії за квітень 2013 року в
сумі 62,99 грн.; затвердження та дії
наказу про дисциплінарну
відповідальність. Крім цього, позивач
вважає, що за результатами роботи в
департаменті фінансів він повинен бути
атестований без умови, яка вказана в
атестаційному листі від 13.12.2013 року.
Відтак, ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом в якому просить, з
урахуванням поданої позивачем заяви
про уточнення позовних вимог:
скасувати пункт 16 «ОСОБА_1 головний
спеціаліст» додатку до наказу №28-0 від
22.04.2014 року «Про попередження
працівників про наступне вивільнення»;
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість із заробітної плати за
квітень 2013 року в сумі 62,99 грн.;
скасувати незаконну умову, викладену в
атестаційному листі від 13.12.2013 року,
зміст якої - вивчення методів
програмування, використання
електронних таблиць з метою
застосування в діяльності
департаменту фінансів. Вивчення
бюджетного законодавства.; скасувати
наказ №19-0 від 21.03.2014 року «Про
застосування дисциплінарного впливу
до ОСОБА_1».

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з мотивів, викладених
у позовній заяві та просив позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, проти його
задоволення заперечили, та пояснили,
що: згідно п.1. наказу №45 від 28.05.2013 року
«Про преміювання працівників
департаменту фінансів за квітень 2013
року» головному спеціалісту ОСОБА_1 за
неналежне та несвоєчасне виконання
поставлених завдань на підставі
доповідної записки начальника відділу
інформаційного забезпечення
Муравської від 19.04.2013 року зменшено
розмір премії за квітень 2013 року на 20
відсотків. Згідно атестаційного листа
від 13.12.2013 року, за результатами
атестації ОСОБА_1 відповідає займаній
посаді за умови вивчення методів
програмування, використання
електронних таблиць з метою
застосування в діяльності
департаменту фінансів, вивчення
бюджетного законодавства. Дану умову
було поставлено, оскільки, в щорічних
оцінках за 2011-2012 роки безпосередній
керівник висловлює ряд зауважень щодо
професійної компетенції ОСОБА_1, а
згідно чинного законодавства, щорічні
оцінки враховуються під час атестації.
Враховуючи доповідні записки, акти та
пояснення працівників департаменту,
відповідно до вимог чинного
законодавства, до ОСОБА_1 наказом №19-0
від 21.03.2014 року «Про застосування
дисциплінарного впливу до ОСОБА_1» було
застосовано захід дисциплінарного
впливу за невиконання п.2. наказу від
14.03.2014 року №17-0 та порушення етики
поведінки державного службовця.
Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 25.03.2014 року №91
«Деякі питання діяльності місцевих
державних адміністрацій» доведена
гранична чисельність працівників
місцевих державних адміністрацій в
Тернопільській області.
Розпорядженням Голови Тернопільської
ОДА від 15 квітня 2014 року №123-од «Про
встановлення граничної чисельності
працівників ОДА та
райдержадміністрацій» встановлено
граничну чисельність працівників
департаменту фінансів в кількості 53
одиниці, тобто скорочено 3 штатні
одиниці. Відповідно, був виданий наказ
департаменту фінансів від 22 квітня 2014
року №28-0 «Про попередження
працівників про наступне вивільнення».
ОСОБА_1 персонально ознайомлений про
можливе заплановане вивільнення з
посади про що засвідчив власним
підписом 25.04.2014 року. Відтак, у всіх
перелічених випадках керівництво
департаменту фінансів Тернопільської
обласної державної адміністрації
діяло згідно вимог чинного
законодавства, а тому, представники
відповідача просили відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши подані
докази, суд вважає, що позов не підлягає
до задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 25 березня 2014 року №91 «Деякі питання
діяльності місцевих державних
адміністрацій» установлено граничну
чисельність працівників місцевих
державних адміністрацій в
Тернопільській області.

Відтак, головою Тернопільської
обласної державної адміністрації
видано розпорядження №123-од «Про
встановлення граничної чисельності
працівників обласної державної
адміністрації та
райдержадміністрацій» (а.с.115), а також,
затверджено Структуру департаменту
фінансів Тернопільської ОДА (а.с.116) та
Перелік змін №1 до штатного розпису
Департаменту фінансів Тернопільської
ОДА на 2014 рік (а.с.117-118).

Відповідно до даних документів,
департаментом фінансів Тернопільської
ОДА було видано наказ від 22.04.2014 року
№28-0 «Про попередження працівників про
наступне вивільнення» (а.с.119), згідно з
яким затверджено список працівників
департаменту Тернопільської
облдержадміністрації попереджених про
можливе заплановане вивільнення
згідно з додатком (а.с.120-121). З даним
наказом ОСОБА_1 ознайомлений 25.04.2014
року, що засвідчено його особистим
підписом.

Як вбачається з Акту про відмову
головного спеціаліста відділу
інформаційного забезпечення ОСОБА_1
(а.с.122) - 30 квітня 2014 року позивач,
головний спеціаліст відділу
інформаційного забезпечення,
відмовився від підпису про
ознайомлення з персональним
попередженням щодо звільнення з роботи
з дотриманням вимог згідно чинного
законодавства України. Зміст
персонального попередження доведено в
усній формі.

Відтак, персональне попередження щодо
звільнення з роботи у зв'язку із
скороченням посади (а.с.123) було
надіслано ОСОБА_1 05 травня 2014 року
рекомендованим поштовим
відправленням, що підтверджується
супровідним листом (а.с.124) та
квитанцією №316(а.с.125).

Згідно п.1. ч.1. ст.40. Кодексу законів про
працю України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку змін в організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Статтею 49-2. Кодексу законів про працю
України встановлено, що про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці.

Статтею 42. Кодексу законів про працю
України визначено переважне право на
залишення на роботі при вивільненні
працівників у зв»язку із змінами в
організації виробництва і праці.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до переконання, що при
винесенні наказу від 22.04.2014 року №28-0
«Про попередження працівників про
наступне вивільнення» департаментом
фінансів Тернопільської ОДА вимоги
чинного законодавства не порушено, а
тому підстав для його часткового
скасування немає.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача в користь
позивача заборгованість із заробітної
плати за квітень 2013 року в сумі 62,99 грн.
суд зазначає наступне.

19 квітня 2013 року начальником відділу
інформаційного забезпечення
Тернопільської ОДА Муравською Т.М., яка
є безпосереднім керівником позивача,
було подано доповідну записку з
пропозицією позбавити ОСОБА_1 повністю
премії за квітень 2013 року за
невиконання доручень керівника та
посадових обов'язків (а.с.75).

На підставі даної доповідної записки,
як вбачається з розрахункової
відомості для погодження розміру
премії за квітень 2013 року працівників
відділу інформаційного забезпечення
(а.с.76) та наказу №45 від 28.05.2013 року «Про
преміювання працівників департаменту
фінансів за квітень 2013 року» (а.с.77)
премію ОСОБА_1 у квітні 2013 року було
зменшено на 20 відсотків за неналежне та
несвоєчасне виконання поставлених
завдань.

Згідно пп.2. п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України №268 від 09.03.2006 року
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
керівникам органів, зазначених у
пункті 1 цієї постанови надано право, у
межах затвердженого фонду оплати праці
здійснювати преміювання працівників
відповідно до їх особистого вкладу в
загальні результати роботи, а також до
державних і професійних свят та
ювілейних дат у 2006 році в межах коштів,
передбачених на преміювання у
кошторисі відповідного органу, та
економії коштів на оплату праці, а
починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду
преміювання, утвореного у розмірі не
менш як 10 відсотків посадових окладів
та економії фонду оплати праці.
Конкретні умови, порядок та розміри
преміювання працівників визначаються
у положенні про преміювання
відповідного органу.

Відповідно до пп.3.1.1., 3.1.3. п.3.1. Положення
про преміювання працівників головного
фінансового управління Тернопільської
обласної державної адміністрації,
затвердженого начальником головного
фінансового управління 08.09.2008 року,
погодженого на засіданні
профспілкового комітету 08.09.2008 року
(а.с.71-74) - при преміюванні працівників
відповідно до їх особистого вкладу у
загальні результати роботи за
підсумками місяця враховуються такі
показники: 3.1.1. Виконання заходів,
передбачених планом роботи головного
фінансового управління та планами
роботи відповідних структурних
підрозділів; 3.1.3. Якісне та своєчасне
виконання посадових обов'язків,
доручень керівників структурних
підрозділів, дотримання трудової
дисципліни.

Також, в пп.4.4. п.4. вищезазначеного
Положення вказано - якщо керівник
структурного підрозділу головного
фінансового управління пропонує
встановити суму премії працівнику у
розмірі, меншому ніж розрахунковий
розмір премії для структурного
підрозділу, то у графі «Примітка»
вказується за які саме невиконані
показники преміювання переглядається
розмір премії.

Отже, наказ №45 від 28.05.2013 року «Про
преміювання працівників департаменту
фінансів за квітень 2013 року» , яким
премію ОСОБА_1 за квітень 2013 року було
зменшено на 20 відсотків за неналежне та
несвоєчасне виконання поставлених
завдань винесено в межах чинного
законодавства, а тому підстав для
стягнення з відповідача в користь
позивача 62,99 грн. немає.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно ч.2 ст.233 КЗпП
України у разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмежень будь-яким строком.
Тому суд не бере до уваги посилання
представників відповідача про те, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду з приводу стягнення заробітної
плати.

Щодо позовних вимог в частині
скасування незаконної умови,
викладеної в атестаційному листі від
13.12.2013 року, зміст якої: вивчення
методів програмування, використання
електронних таблиць з метою
застосування в діяльності
департаменту фінансів, вивчення
бюджетного законодавства, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

17 жовтня 2013 року, відповідно до
Положення про проведення атестації
державних службовців, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.2000 року №1922 (із змінами та
доповненнями), Методичних рекомендацій
щодо застосування Положення про
проведення атестації державних
службовців, затверджених наказом
Головного управління Державної служби
України від 17 листопада 2004 року №201 та
розпорядження голови Тернопільської
ОДА від 23 вересня 2013 року №439-од «Про
проведення у 2013 році атестації
державних службовців
облдержадміністрації», департаментом
фінансів Тернопільської ОДА було
видано наказ №59-0 «Про проведення у 2013
році атестації державних службовців
департаменту фінансів Тернопільської
облдержадміністрації» (а.с.80-84). Як
вбачається з атестаційного листа від
27.11.2013 року (а.с.87), виписки з протоколу
засідання атестаційної комісії від
27.11.2013 року (а.с.94-97) та наказу №69-0 від
04.12.2013 року «Про підведення підсумків
атестації державних службовців
департаменту фінансів у 2013 році»
(а.с.88-89) - за результатами атестації
ОСОБА_1 визнано таким, що відповідає
займаній посаді за умови
систематизованого поглиблення
вивчення систем і методів
програмування з практичним
застосуванням в діяльності
департаменту фінансів та дотримання
високої культури спілкування.

З результатами атестації позивач не
погодився і 04 грудня 2013 року звернувся
до директора департаменту фінансів
Тернопільської ОДА із відповідною
заявою (а.с.90), де зазначив, що за
результатами роботи в департаменті
фінансів він повинен бути атестований
без умови, яка вказана в атестаційному
листі.

На підставі заяви позивача від 04 грудня
2013 року департаментом фінансів
Тернопільської ОДА були видано наказ
№73-0 від 09.12.2013 року «Про проведення
повторної атестації ОСОБА_1.» (а.с.91). Як
вбачається з атестаційного листа від
13.12.2013 року (а.с.92), протоколу №1
засідання атестаційної комісії від
13.12.2013 року (а.с.98-101) та наказу №77-0 від
20.12.2013 року «Про підведення підсумків
повторної атестації ОСОБА_1 у 2013 році»
(а.с.93) - за результатами атестації
ОСОБА_1 визнано таким, що відповідає
займаній посаді за умови вивчення
методів програмування, використання
електронних таблиць з метою
застосування в діяльності
департаменту фінансів. Вивчення
бюджетного законодавства.

Крім цього, в щорічних оцінках
виконання державним службовцем
посадових обов'язків і завдань за 2011-2012
роки (а.с.103-106) безпосередній керівник
ОСОБА_1 висловлює ряд зауважень щодо
професійної компетенції позивача.

Згідно п.1. Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2000 року №1922
«Про затвердження Положення про
проведення атестації державних
службовців» (далі - Постанова №1922) - з
метою підвищення ефективності
діяльності державних службовців та
відповідальності за доручену справу в
державних органах один раз на три роки
проводиться їх атестація, під час якої
оцінюються результати роботи, ділові
та професійні якості, виявлені
працівниками при виконанні службових
обов'язків, визначених типовими
професійно-кваліфікаційними
характеристиками посад і відображених
у посадових інструкціях, що
затверджуються керівниками державних
органів відповідно до Закону України
«Про державну службу» та інших
нормативно-правових актів.

Відповідно до абз.1-2 п.3., абз.6 п.9.
Постанови №1922, у період між
атестаціями з метою здійснення
регулярного контролю за проходженням
державної служби та професійними
досягненнями державних службовців
щороку проводиться оцінка виконання
державними службовцями покладених на
них завдань і обов'язків. Оцінка
проводиться безпосередньо керівниками
структурних підрозділів, де працюють
державні службовці, під час підбиття
підсумків роботи за рік. Під час кожної
атестації до комісії подаються щорічні
оцінки виконання державним службовцем
покладених на нього завдань та
обов'язків за період, що минув після
попередньої атестації, а також
атестаційний лист попередньої
атестації.

Згідно п.3.1. ч.3. Наказу Головного
управління державної служби України
від 31 жовтня 2003 року №122 «Про
затвердження Загального порядку
проведення щорічної оцінки виконання
державними службовцями покладених на
них обов'язків і завдань»,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 19 листопада 2003 року за №1063/8384,
результати щорічної оцінки повинні
враховуватися при атестації державних
службовців, розгляді питань просування
по службі, присвоєнні чергового рангу,
установленні передбачених
законодавством грошової винагороди,
надбавок, премій або змін їх розміру,
при вирішенні питання щодо продовження
терміну перебування на державній
службі, формуванні кадрового резерву
та інших питань проходження державної
служби.

Пунктом 11. Постанови №1922 встановлено,
що на підставі всебічного аналізу
виконання основних обов'язків,
складності виконуваної роботи та її
результативності, знання та
користування державною мовою під час
виконання службових обов'язків комісія
приймає одне з таких рішень: відповідає
займаній посаді; відповідає займаній
посаді за умови виконання рекомендацій
щодо підвищення кваліфікації з певного
фахового напряму, набуття навичок
роботи на комп'ютері тощо; не
відповідає займаній посаді.
Атестованими вважаються державні
службовці, визнані комісією такими, що
відповідають займаній посаді, або
відповідають займаній посаді за певних
умов.

На підставі вищенаведених норм права,
суд приходить до висновку, що процедура
проведення атестації в департаменті
фінансів Тернопільської ОДА, згідно
наказу керівника від 17.10.2013 року №59-0, в
тому числі і повторної атестації,
дотримана. Підсумки атестації
затверджені передбаченим порядком, а
тому підстав для задоволення позовних
вимог в частині скасування незаконної
вимоги, викладеної в атестаційному
листі від 13.12.2013 року, суд не вбачає.

Щодо позовних вимог в частині
скасування наказу №19-0 від 21.03.2014 року
«Про застосування дисциплінарного
впливу до ОСОБА_1.» враховується
наступне.

14 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
директора департаменту фінансів
Тернопільської ОДА із заявою з
проханням відпустити його 14.03.2014 року
на дві години з 11:00 год. в поліклініку за
станом здоров'я (а.с.107). На підставі
даної заяви було видано наказ від 14.03.2014
року №17-0 (а.с.108), в пунктах 1, 2 якого
зазначено:

1.Відповідно до ст.56 КЗпП України
дозволити головному спеціалісту
відділу інформаційного забезпечення
ОСОБА_1 відлучитись на 2 год. 14 березня
2014 року з 11.00 по 13.00 годин.

2. ОСОБА_1 пред'явити довідку з
лікувального закладу в відділ
кадрового, організаційного та
господарського забезпечення.

З даним наказом позивач ознайомлений,
що засвідчується його особистим
підписом.

17 березня 2014 року начальником відділу
кадрового, організаційного та
господарського забезпечення
Тернопільської ОДА було подано
доповідну записку (а.с.109), в якій
зазначено, що головний спеціаліст
інформаційного забезпечення ОСОБА_1
відмовився виконати п.2. наказу від
14.03.2014 року №17-0 - надати довідку з
лікувального закладу, а також
порушував етику поведінки державного
службовця, що також засвідчено
поясненнями інших працівників
департаменту фінансів від 17.03.2014 року
(а.с.110-111).

Як вбачається з акту від 17 березня 2014
року (а.с.112) ОСОБА_1 відмовився надати
пояснення, звинувативши, що від нього
вимагають незрозумілу довідку.

На підставі вищезазначених доповідної
записки та пояснень від 17.03.2014 року,
департаментом фінансів Тернопільської
ОДА видано наказ №19-0 від 21.03.2014 року
«Про застосування дисциплінарного
впливу до ОСОБА_1.» (а.с.113), яким, за
невиконання п.2 наказу департаменту
фінансів від 14.03.2014 року №17-0 та
порушення етики поведінки державного
службовця, до головного спеціаліста
відділу інформаційного забезпечення
ОСОБА_1 застосовано захід
дисциплінарного впливу у вигляді
попередження про неповну службову
відповідність. Від підписання даного
наказу позивач відмовився, що
підтверджується актом від 21.03.2014 року
(а.с.114).

Суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу врегульовано Законом України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року N 3723-XII (надалі Закон №3723-ХІІ).

Даний Закон визначає загальні засади
діяльності, а також статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті.

Стаття 5 Закону №3723-ХІІ визначає
етику поведінки державного службовця,
зокрема державний службовець повинен:
сумлінно виконувати свої службові
обов'язки; шанобливо ставитися до
громадян, керівників і співробітників,
дотримуватися високої культури
спілкування;не допускати дій і вчинків,
які можуть зашкодити інтересам
державної служби чи негативно вплинути
на репутацію державного службовця.

Як вказано в ст.14 Закону №3723-ХІІ -
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює. До
службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: попередження
про неповну службову відповідність;
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

Відповідно до ст.139. Кодексу законів про
працю України працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження
власника або уповноваженого ним
органу, додержувати трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Пунктами 2.4., 2.5. та 2.10. Наказу Головного
управління державної служби України
від 4 серпня 2010 року №214 «Про
затвердження Загальних правил
поведінки державного службовця»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11 листопада 2010 року за
№1089/18384, встановлено, що державний
службовець повинен сумлінно
виконувати свої посадові обов'язки,
дотримуватися високої культури
спілкування, шанобливо ставитися до
громадян, керівників і співробітників,
інших осіб, з якими у нього виникають
відносини під час виконання своїх
посадових обов'язків.

Державний службовець зобов'язаний не
допускати дій і вчинків, які можуть
зашкодити інтересам суспільства та
держави чи негативно вплинути на його
репутацію.

Державний службовець має з належною
повагою ставитись до прав, обов'язків
та законних інтересів громадян, їх
об'єднань, а також юридичних осіб,
додержуватися загальновизнаних
етичних норм поведінки, культури
спілкування (уникати нецензурної
лексики, не допускати використання
підвищеної інтонації під час
спілкування), не повинен проявляти
свавілля або байдужість до їхніх
правомірних дій та вимог, допускати
прояви бюрократизму, відомчості та
місництва, нестриманість у
висловлюваннях та не вчиняти дій, що
дискредитують орган державної влади
або ганьблять репутацію державного
службовця.

Державний службовець зобов'язаний
своєчасно і точно виконувати рішення
органів державної влади чи посадових
осіб, розпорядження і вказівки своїх
керівників.

Проаналізувавши вищенаведені норми
права, суд приходить до переконання, що
відповідач при прийнятті наказу №19-0
від 21.03.2014 року "Про застосування
дисциплінарного впливу до ОСОБА_1." діяв
в межах наданих йому повноважень із
дотриманням вимог чинного
законодавства. За вказаних обставин
суд не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог в частині
скасування вищезазначеного наказу.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ст.104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи. При цьому належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Згідно з ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача є
не обґрунтованими, оскільки
керівництво департаменту фінансів
Тернопільської обласної державної
адміністрації у відношенні до ОСОБА_1
діяло відповідно до вимог чинного
законодавства, а тому в задоволенні
позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 159-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Департаменту фінансів
Тернопільської обласної державної
адміністрації про стягнення
заборгованості із заробітної плати,
скасування наказів та скасування
незаконної умови, викладеної в
атестаційному листі від 13.12.2013 року -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя
Данилевич Н.А.