Справа № 816/3785/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 816/3785/14
Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик
О.І.,

представника позивача - Нальотова А.О.,

представників відповідача - Вакуленко
Т.Є., Максимчук О.В., Землякової К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Державного
підприємства "Підприємство
Кременчуцької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області (
№ 69 )" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2014 року Кременчуцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного підприємства "Підприємство
Кременчуцької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області (
№ 69 )" про стягнення коштів на погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 972069,64 грн.

23.10.2014 від позивача надійшла заява про
уточнення позовних вимог, в якій
останній просив стягнути з
розрахункових рахунків відповідача
заборгованість зі сплати податку на
додану вартість у розмірі 966605,64 грн
(а.с.171-172 Т.1).

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на несплату відповідачем
самостійно задекларованих сум
податкових зобов'язань на підставі
податкових декларацій з ПДВ за період з
30.09.2011 по 30.09.2014. Вказував на наявність
станом на 30.09.2011 податкового боргу на
загальну суму 1154031,23 грн, у зв'язку з чим
кошти, сплачені за період з 30.09.2011 по
30.09.2014 в автоматичному режимі
спрямовувалися на погашення наявної
податкової заборгованості.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на постанову
Господарського суду Полтавської
області від 24.12.2009, якою зобов'язано
Кременчуцьку ОДПІ списати залишок
податкового боргу в розмірі 311024,02 грн,
що виник на 31.12.2004 та є безнадійним
станом на 01.01.2008; постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.04.2011, якою
визнано протиправною бездіяльність
Кременчуцької ОДПІ щодо невчинення дій
по списанню безнадійного податкового
боргу згідно рішення Господарського
суду Полтавської області від 24.12.2009
року у справі № 3/271, визнано
протиправними дії Кременчуцької ОДПІ
щодо зміни призначення поточних
платежів з податку на додану вартість
та зарахування їх у рахунок
безнадійного податкового боргу та
нарахування пені на цю суму та
зобов'язано Кременчуцьку ОДПІ вчинити
дії по списанню безнадійного
податкового боргу, визначеного
рішенням Господарського суду
Полтавської області від 24.12.2009 у справі
№ 3/271, у тому числі пені і штрафних
санкцій, нарахованих на такий
податковий борг. Вказував на
безпідставне нарахування пені,
оскільки безнадійний борг у розмірі
311024,02 грн відповідачем списано лише
30.05.2012. Крім того, посилався на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.10.2010, якою
стягнуто з ДП "Підприємство
Кременчуцької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області (
№ 69 )" податкову заборгованість з ПДВ у
розмірі 134529,00 грн.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ДП "Підприємство
Кременчуцької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
(№ 69)" є платником податку на додану
вартість з 19.09.1997 (а.с.15 /на звороті/ Т.1).

З матеріалів справи слідує, що
відповідачем до Кременчуцької ОДПІ у
період з вересня 2011 року по вересень 2014
року подавалися податкові декларації з
ПДВ за серпень 2011 року - серпень 2014 року,
в яких самостійно визначено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті, на
загальну суму 1175886,00 грн (а.с.19-59 Т.1).

Пунктом 57.1 статті 57 ПКУ передбачено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

При дослідженні змісту облікової
картки платника податку судом
з'ясовано, що відповідачем в строки,
встановлені пунктом 57.1 статті 57 ПКУ,
сплачено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість за період
серпень 2011 року - серпень 2014 року на
загальну суму 1181948,41 грн, що також
підтверджується копіями платіжних
доручень, долучених до матеріалів
справи (а.с.180-234 Т.1).

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що сплачена
відповідачем у період з вересня 2011 року
по вересень 2014 року сума податку на
додану вартість на підставі приписів
пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу
України зарахована в рахунок
погашення податкового боргу в розмірі
1154031,23 грн, що виник до вересня 2011 року. В
зв'язку з цим, за твердженням
контролюючого органу, за відповідачем
утворився податковий борг зі сплати
податку на додану вартість за період з
вересня 2011 року по вересень 2014 року на
загальну суму 966605,64 грн.

Судом встановлено, що постановою
Господарського суду Полтавської
області від 24.12.2009 зобов'язано
Кременчуцьку ОДПІ списати залишок
податкового боргу в розмірі 311024,02 грн,
що виник на 31.12.2004 та є безнадійним
станом на 01.01.2008; постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.04.2011
визнано протиправною бездіяльність
Кременчуцької ОДПІ щодо невчинення дій
по списанню безнадійного податкового
боргу згідно рішення Господарського
суду Полтавської області від 24.12.2009 у
справі № 3/271; визнано протиправними дії
Кременчуцької ОДПІ щодо зміни
призначення поточних платежів з
податку на додану вартість та
зарахування їх у рахунок безнадійного
податкового боргу та нарахування пені
на цю суму та зобов'язано Кременчуцьку
ОДПІ вчинити дії по списанню
безнадійного податкового боргу,
визначеного рішенням Господарського
суду Полтавської області від 24.12.2009 у
справі № 3/271, у тому числі пені і
штрафних санкцій, нарахованих на такий
податковий борг (а.с.6-7, 11-12 Т.2).

Проте, рішення судів відповідачем
виконано лише 30.05.2012 - списано
безнадійний борг у розмірі 311024,02 грн, що
виник на 31.12.2004 та є безнадійним станом
на 01.01.2008 (262458,49 грн - за основним
платежем, 48565,53 грн - пеня), що
підтверджується обліковою карткою
відповідача (а.с.72-163 Т.1). До цього часу
на суму боргу нараховувалася пеня та
кошти, сплачені відповідачем у більш
пізньому періоді, спрямовувалися на
погашення боргу, до складу якого входив
безнадійний борг, який підлягав
списанню та не був списаний своєчасно
контролюючим органом.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30.10.2010, залишеною без змін ухвалою
Вищого адміністративного суду від
29.03.2012, стягнуто з ДП "Підприємство
Кременчуцької виправної колонії
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
(№ 69)" податкову заборгованість у
розмірі 134529,00 грн за період з жовтня 2005
року по липень 2008 року (а.с. 236-237 Т.1, 2-3, 8-10
Т.2).

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази врахування
вищезазначених рішень суду при
визначенні суми боргу станом на
вересень 2011 року в розмірі 1154031,23 грн, в
погашення якого зараховувались
платежі, сплачені відповідачем за
період з 30.09.2011 по 30.09.2014. Представник
позивача не зміг в судовому засіданні
конкретизувати періоди, на погашення
заборгованості яких зараховувалися
сплачені відповідачем за період з
вересня 2011 року по вересень 2014 року
кошти (зазначено лише строк до вересня
2011 року) з чітким визначенням
зарахованих сум. Представник позивача
лише вказав, що борг станом на вересень
2011 року в розмірі 934943,34 грн виник в
зв'язку з постійним спрямуванням
коштів, які сплачувались відповідачем
з чітким визначенням призначення
платежів, на погашення боргу, який
рахувався за платником ще з 2001 року, в
тому числі на погашення боргу, який був
визнаний безнадійним, а також
нарахуванням в зв'язку з цим пені в
розмірі 219087,89 грн.

Суд зазначає, що до 2011 року в
Кременчуцької ОДПІ відповідно до
приписів Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" були відсутні
повноваження на спрямування всіх сум,
сплачених відповідачем грошових
коштів на погашення боргу без
запропонованих заходів по
забезпеченню сплати суми податкового
боргу, що передбачено підпунктом 6.2.2
Закону №2181-ІІІ. Отже, протиправне
неврахування Кременчуцькою ОДПІ
призначення платежів зі сплати ПДВ,
визначених відповідачем у платіжних
дорученнях, призвело до штучного
виникнення станом на вересень 2011 року
боргу в сумі 1154031,23 грн, на погашення
якого і були спрямовані вже в період
дії ПКУ сплачені суми ПДВ згідно
поданих декларацій за серпень 2011 року -
серпень 2014 року.

Крім того, при прийнятті рішення у
даній справі судом враховано наступне.

За приписами пункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПКУ податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПКУ у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги (пункт 95.2
статті 95 ПКУ).

В якості доказу дотримання
Кременчуцькою ОДПІ вказаних норм
позивачем надані копії першої та
другої податкових вимог, винесених ще у
2001 році в порядку, визначеному Законом
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 №2181-ІІІ, який
втратив чинність з 01.01.2011 з моменту
набрання законної чинності Податковим
кодексом України.

Позивач зазначає, що оскільки сума
податкового боргу так і не була
сплачена відповідачем, а тому,
керуючись нормами пункту 59.5 статті 59
ПКУ, згідно якої у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення, а
нова податкова вимога не виноситься.

При цьому, позивачем не враховано
слідуюче.

Порядок направлення та вручення
податкових вимог в 2001 році визначався
підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону
№2181-ІІІ, яким визначено, що податкова
вимога повинна була направлятися двічі
(перша та друга податкові вимоги):

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків. обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Так, на виконання даної норми
Кременчуцькою ОДПІ 08.10.2001 винесено
першу податкову вимогу № 1/54, в якій
визначено суму боргу в розмірі 5599,33 грн,
26.11.2001 винесено другу податкову вимогу
№ 2/941 на загальну суму 28991,92 грн (а.с.17-18
Т.1).

Згідно з підпунктом 15.2.5 пункту 15.2
статті 15 Закону №2181-ІІІ у разі коли
податкове зобов'язання було нараховане
податковим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
15.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового
зобов'язання, може бути стягнутий
протягом наступних 1095 календарних днів
від дня узгодження податкового
зобов'язання.

Відповідно до підпункту 18.2.1
пункту 18.2 статті 18 Закону №2181-ІІІ
підлягає списанню безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня,
нарахована на такий податковий борг, а
також штрафні санкції. Безнадійним,
зокрема, згідно підпункту «в»
підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18
вказаного Закону №2181-ІІІ, визнається
податковий борг юридичних та фізичних
осіб, стосовно якого минув строк
позовної давності, встановлений цим
Законом.

Враховуючи, що перша податкова вимога
№ 1/54 винесена 08.10.2001, друга податкова
вимога № 2/941 винесена 26.11.2001, строк
давності щодо стягнення податкового
боргу навіть за останньою вимогою
минув ще у 2004 році, у зв'язку з чим такий
борг підлягав списанню як безнадійний.

Представник позивача повідомив,
що Кременчуцькою ОДПІ нова податкова
вимога на податковий борг в порядку,
передбаченому Податковим кодексом
України, відповідачу не направлялася,
що також підтверджується листом №
966/16-03-10-25 від 15.10.2014 (а.с.70 Т.1).

Списання безнадійного
податкового боргу регламентовано
статтею 101 ПКУ та Порядком списання
безнадійного податкового боргу
платників податків, затвердженим
наказом Міністерства доходів і зборів
України 10.10.2013 N 577, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 31 жовтня
2013 р. за N 1844/24376.

Зокрема, цими актами визначено, що
списанню підлягає безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня та
штрафні санкції, нараховані на такий
податковий борг.

При цьому під терміном
«безнадійний» розуміється, зокрема,
податковий борг платника податків,
стосовно якого минув строк давності,
встановлений ПК України (1095 днів).

Визначення сум безнадійного
податкового боргу, що підлягає
списанню органами доходів і зборів,
здійснюється на підставі даних
інформаційних систем органів доходів і
зборів станом на день виникнення
безнадійного податкового боргу.

Пунктом 4.1 Порядку списання
безнадійного податкового боргу
платників податків встановлено, що у
випадках, передбачених підпунктом 4
пункту 2.1 розділу II цього Порядку
(податковий борг платника податків, що
виник унаслідок обставин непереборної
сили (форс-мажорних обставин), платник
податків звертається до органу доходів
і зборів за місцем обліку безнадійного
податкового боргу та/або за місцем
обліку такого платника з письмовою
заявою, в якій зазначаються суми
податків та зборів, що підлягають
списанню.

В інших випадках, в тому числі, у
випадку наявності податкового боргу,
стосовно якого минув строк давності,
встановлений ПК України (1095 днів),
Порядком списання безнадійного
податкового боргу платників податків
звернення платника податків до
контролюючого органу з заявою про
списання податкового боргу не
передбачено.

Згідно з підпунктом 3.3 пункту 3
Порядку списання безнадійного
податкового боргу платників податків,
затвердженого наказом ДПА України від
14 березня 2001 року № 103 (що діяв до 2011
року), безнадійний податковий борг - це
податковий борг юридичних та фізичних
осіб, стосовно якого минув строк
давності - 1095 календарних днів від дня
узгодження податкового зобов'язання
(рішення керівника контролюючого
органу (або його заступника) на
підставі даних обліку).

Крім того, суд зазначає, що
податковий борг у розмірі 311024,02 грн, що
виник на 31.12.2004, є безнадійним станом на
01.01.2008 (постанова Господарського суду
Полтавської області від 24.12.2009), а
відповідно до підпункту "г" підпункту
6.4.1 пункту 6.4 статті 6 Закону №2181-ІІІ
податкове повідомлення або податкові
вимоги вважаються відкликаними, якщо
податковий борг визнається
безнадійним.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті
20 ПКУ контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків на суму податкового боргу або
його частини.

З урахуванням наведеного, а саме того,
що проведені відповідачем сплати
самостійно визначених податкових
зобов'язань за період серпень 2011 року -
серпень 2014 року контролюючим органом
скеровані на погашення податкового
боргу підприємства стосовно якого
минув строк давності (1095 днів), та
частину якого, а саме, 311024,02 грн, що
виник на 31.12.2004, визнано станом на 01.01.2008
безнадійним, проте який списано лише
30.05.2012, за відсутності доказів щодо
наявності у відповідача станом на
вересень 2011 року боргу в розмірі 1154031,23
грн, на погашення якого зараховувалися
кошти, сплачені відповідачем у період з
30.09.2011 по 30.09.2014, приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено
04.11.2014.

Суддя
О.В. Гіглава