Справа № 2а-2929/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014р.
Справа № 9104/143980/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Левицької Н.Г.,

судді
Обрізка І.М.,

судді
Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, м.Тернопіль

на постанову Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 29.12.2012
р. №0311/76/2012

за позовом ОСОБА_1, с.Вербів,
Підгаєцького району Тернопільської
області

до головного управління Пенсійного
фонду України в Тернопільській
області, м.Тернопіль про зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 19.12.2011 р., звернувся з
позовом в суд до управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Тернопільської області (далі - УПФУ) та
просила зобов'язати відповідача
провести перерахунок і виплату пенсії
згідно статті 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з червня 2011
року по грудень 2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує, що він є потерпілим внаслідок
аварії на Чорнобильській атомній
електростанції третьої категорії, яку
відповідач виплачує менше
передбаченого розміру, встановленого
чинним законодавством. Позивач вважає,
що відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) має право на отримання
доплати до пенсії як непрацюючий
пенсіонер в розмірі двох мінімальних
заробітних плат, тоді як виплата
здійснювалась у сумі 10,50 грн. щомісячно.
Не відповідає також вимогам ч.2 ст.51
Закону нарахування і виплата
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, оскільки особам, віднесеним
до 3-ї категорії, така додаткова пенсія
призначається у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, яка встановлюється на
рівні прожиткового мінімуму та не може
будь-яким чином обмежуватися.

Постановою Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 29.12.2012
р. адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано УПФУ здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком за період з 19 червня 2011
року по 22 липня 2011 року на підставі
положень ст.ст. 51, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ч.3 ст.4 Закону
України «Про прожитковий мінімум» з
врахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимов
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням УПФУ подано апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 07 лютого 2012
року скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі. В обґрунтування
апеляційних вимог покликається на
постанову Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», та доводиться непоширенням
на дані правовідносини ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, у відповідності до п.3
ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи доказами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами, що позивач постійно
проживає в зоні гарантованого
добровільного відселення, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 від 13.11.1992 року, виданого
Волинською обласною державною
адміністрацією. Позивач належить до
третьої категорії осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.51 цього
Закону особам, віднесеним до 2
категорії, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу доплата до пенсії
виплачувалась згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
10,50 грн. Тобто така доплата проводилась
не на рівні мінімальної заробітної
плати, як це передбачено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 2
категорії призначалась розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Однак згідно положення ч.4 ст.9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача згідно ст.39 та ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру пенсії
слід застосовувати положення ст.51,
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на виплату щомісячної грошової
доплати, що проживає в зоні
гарантованого добровільного
відселення, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
19 червня 2011 року по 22 липня 2011 року із
врахуванням шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду, а
тому позов підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області на постанову
Підгаєцького районного суду
Тернопільської області від 29.12.2012 р.
№2929/11 у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області про
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії, - залишити без
задоволення.

2 Постанову Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 29.12.2012
р. №2929/11 у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області про
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г. Левицька

Суддя
І.М. Обрізко

Суддя
В.П. Сапіга