Справа № 820/15115/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 р.Справа №
820/15115/14Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 820/15115/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
по тексту - відповідач, Основ'янська
ОДПІ), в якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 26.06.2014 року № 1165-15 про
визначення Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 суми податкового зобов'язання
по земельному податку з фізичних осіб в
сумі 6330, 33 грн. по АДРЕСА_1.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
07.10.2014 року адміністративний позов
задоволено.

Відповідач, не погодившись із
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, а також на доводи
та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду першої інстанції, просив
залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована
фізичною особою - підприємцем 21.08.2001
року, про що свідчить копія свідоцтва
про державну реєстрацію серії НОМЕР_1
та є платником єдиного податку
відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_2 від 01.01.2012
р. з видами діяльності позивача:
обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів, надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна.

Як вбачається з топографо-геодезичної
зйомки нежитлової будівлі та прилеглої
території по АДРЕСА_1 від 16.10.2012 року та
розрахунку, кадастровий номер
земельної ділянки - :01:008:0000,
цільове призначення - нежитлова
будівля, функціональне використання -
землі комерційного використання (землі
підприємств, що здійснюють
індивідуальні послуги, власник
(користувач) - ОСОБА_1 На зазначеній
земельній ділянці розташоване
нежитлове одноповерхове нежитлове
приміщення літ. "А-1", загальною площею
285, 6 кв.м., яке належить позивачці на
праві власності згідно рішення
апеляційного суду Харківської області
№ 22-ц-791/08 р. від 06.03.2008 року та копії
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 19361792 від 01.08.2008 р. У
вказаному приміщенні розташована
станція технічного обслуговування
автомобілів, що підтверджується копією
картки обліку об'єкту торгівлі,
ресторанного господарства, сфери
послуг та з виробництва і переробки
продуктів харчування № Б03-122 від 17.10.2012
року департаменту підприємництва та
споживчого ринку виконавчого комітету
Харківської міської ради та книги
обліку доходів ОСОБА_1

Позивач отримав податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 26.06.2014 року № 1165-15, яким з
посиланням на пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України та п. 286. 5
ст. 286 розділу ХІII Податкового кодексу
України відповідачем визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
земельний податок з фізичних осіб в
сумі 6330, 33 грн.

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
приймаючи податкове
повідомлення-рішення від 26.06.2014 року №
1165-15, відповідач діяв поза межами
повноважень, не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Податковим
кодексом України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до п. 269.2 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
особливості справляння податку
суб'єктами господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
встановлюються главою 1 розділу XIV
цього Кодексу.

Так, згідно з п.п. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК
України платники єдиного податку
звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності із земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

За змістом підрозділу 8 розділу ХХ
Перехідних положень ПК України
встановлено, що з 01.01.2011 р. до внесення
змін до розділу XIV ПК України в частині
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва Указ Президента
України від 03.07.1998 р. за № 727 (727/98) "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" (з наступними змінами)
та абзаци шостий - двадцять восьмий
пункту 1 статті 14 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р.
за № 13-92 (13-92) "Про прибутковий податок з
громадян" застосовуються з урахуванням
таких особливостей: платники єдиного
податку не є платниками податків і
зборів, визначених ПК України, зокрема,
земельного податку, крім податку за
земельні ділянки, що не
використовуються для ведення
підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, який є фізичною
особою-підприємцем, платником єдиного
податку, використовує належну йому на
праві власності нежитлову будівлю, яка
розташована на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1 літ. "А", для ведення
власної підприємницької
(господарської) діяльності.

Таким чином, контролюючим органом не
взято до уваги особливості
оподаткування суб'єктів
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування,
оскільки відповідно до ст. 297 ПК
України ФОП ОСОБА_1 звільнена від
сплати земельного податку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно частини першої статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини другою статті 71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які
стали підставою для прийняття
оскаржуваного повідомлення-рішення
покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірність
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення.

Системний аналіз вказаних правових
норм та оцінка фактичних обставин
справи дають підстави суду дійти
висновку, що при прийнятті спірного
податкового повідомлення-рішення
суб'єкт владних повноважень діяв з
недотриманням приписів закону,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 07.10.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.10.2014р. по
справі № 820/15115/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С.
Старостін В.В.