Справа № 2а-3311/11 (2а/414/148/12)
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
м. Київ К/800/42787/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Жовтоводської міської ради
про визнання рішення протиправним та
спонукання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Жовтоводської міської ради про
визнання рішення протиправним та
спонукання до вчинення певних дій.

Постановою Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від
20.12.2012 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 було задоволено частково.
Постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від
20.12.2012 року скасовано та постановлено
ухвалу, якою провадження у справі
закрито та роз'яснено позивачу, що
вирішення даної категорії справ
віднесено до юрисдикції господарських
судів.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2014 року,
а справу направити до суду апеляційної
інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судового рішення.

Як встановлено судом, між сторонами
існували договірні правовідносини, які
пов'язані з орендою земельної ділянки,
що знаходиться у комунальній
власності. Так, на підставі договору
оренди № 10/630, Жовтоводська міська рада
на підставі свого рішення від 29.12.2009
року № 1123-52/V надала фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 в строкове
платне користування земельну ділянку
загальною площею 0,0024 га., що
розташована за адресою вул. Кропоткіна
10/5. У відповідності до пункту 3.1
вказаного договору термін дії договору
сплинув 31.12.2010 року. Рішенням
Жовтоводської міської ради від 15.12.2010
року № 45-3/VI фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 було поновлено термін надання в
оренду земельної ділянки. Рішенням
Жовтоводської міської ради від 24.06.2011
року № 315/12/IV у поновленні терміну
надання фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки було
відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про оренду землі», відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про
оренду землі», орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

Частинами 1, 2 статті 33 Закону України
«Про оренду землі» передбачено, що по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У даній справі Жовтоводська міська
рада, реалізуючи право розпорядження
земельною ділянкою, відповідно до
статті 5 Земельного кодексу України
має рівні права з громадянами та
юридичними особами, з якими вона
вступає у відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею,
тобто є рівноправним суб'єктом
земельних відносин. У цьому спорі
учасники земельних правовідносин не
підпорядковані один одному, а, отже,
суб'єкт владних повноважень -
Жовтоводська міська рада - владних
управлінських функцій не здійснювала.

Згідно із частиною 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як встановлено частиною 3 статті 22
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», місцеві господарські
суди розглядають справи у спорах, що
виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Отже, за суб'єктним складом сторін та
сутністю спору дана справа підлягає
розгляду господарськими судами у
порядку, визначеному нормами
Господарського процесуального кодексу
України.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
01.10.2013 року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Тростянецької районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Жовтоводської міської ради про
визнання рішення протиправним та
спонукання до вчинення певних дій - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз