Справа № 9101/194935/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2013-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2013 р. справа № 2а/0470/9028/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В.
Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережного
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року по справі за позовом
Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська до
ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2012 року Лівобережний районний
центр зайнятості м. Дніпропетровська
(далі - позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі - відповідач) з вимогою про
стягнення коштів у розмірі 10967, 90 грн.,
на користь Лівобережного районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.10.2012 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з винесеним рішенням
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
винести нову якою задовольнити позовні
вимоги повністю. оскаржувану постанову

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.07.2011
року перебував на обліку у
Лівобережному районному центрі
зайнятості м. Дніпропетровська, з 04.08.2011
року відповідачу надано статус
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю.

14.09.2011 року відповідач звернувся до
Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська із
заявою, в якій просив позивача
призначену допомогу по безробіттю
виплатити одноразово для організації
підприємницької діяльності відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

16.09.2011 року в.о. директора Лівобережного
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська винесено наказ № 544
про виплату ОСОБА_1 допомоги по
безробіттю одноразово для організації
підприємницької діяльності.

12.10.2011 року ОСОБА_1 одноразово виплачена
допомога по безробіттю в розмірі 23286, 95
грн.

03.07.2012 року заступником начальника
відділу організації працевлаштування
населення Лівобережного районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська
складено акт № 01-12/73 обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». В акті зазначено, що
ОСОБА_1 зайво отримано матеріальне
забезпечення по безробіттю для
організації підприємницької
діяльності у Лівобережному районному
центрі зайнятості м. Дніпропетровська
в розмірі 10967, 90 грн.

05.07.2012 року Лівобережним районним
центром зайнятості м. Дніпропетровська
направлено відповідачу претензію на
суму 10967, 90 грн.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 р.
застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
які протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня) не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески,
мають право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу.

Частиною 7 ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», визначено, що допомога по
безробіттю може виплачуватися
одноразово для організації
підприємницької діяльності
безробітними, які не можуть бути
працевлаштовані у зв'язку з
відсутністю на ринку праці підходящої
роботи. Ця допомога виплачується
особам, яким виповнилося 18 років, за їх
бажанням.

Відповідно до п.п. 7.2, 7.4, 7.5 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
20.11.2000 року № 307, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.12.2000
року за № 915/5136 одноразова виплата
допомоги по безробіттю здійснюється у
розмірі річної суми допомоги по
безробіттю, визначеної конкретному
безробітному. Якщо безробітний вже
отримав частину призначеної допомоги
по безробіттю, то виплачується її
залишок.

Рішення про одноразову виплату
допомоги по безробіттю (або відмову у
її виплаті) приймається директором
центру зайнятості на підставі висновку
комісії з питань одноразової виплати
допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності (далі -
комісія), щодо здатності безробітного
до підприємницької діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно до до п. 9.1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, відповідальність за
порушення умов та порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, несе керівник центру
зайнятості за місцем перебування
безробітного на обліку.

Відповідно до абц. 5 ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» Фонд має право:
стягувати відповідно до закону кошти
Фонду, виплачені особам,
зареєстрованим як безробітні, у
вигляді матеріального забезпечення на
випадок безробіття та витрачені на
надання соціальних послуг безробітним
у разі встановлення факту їх отримання
на підставі недостовірних відомостей,
поданих особою.

Колегія суддів, дослідивши обставини
справи, та наявні в ній матеріали не
вбачає вини відповідача в помилковому
нарахуванні коштів.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необґрунтованість
доводів позивача щодо умисного
замовчення факту зайво нарахованої
допомоги по безробіттю ОСОБА_1

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, у
зв'язку з чим підстав для його
скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скарги Лівобережного
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст. 212
КАС України.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова