Справа № 826/8439/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/8439/14 Головуючий у 1-й
інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції» -
Василишин Ольги Степанівни на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Сидорчука Андрія Вікторовича
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича про
визнання протиправним та скасування
рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що не погоджується з рішенням про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, оскільки ним було подано
державному реєстратору всі документи,
необхідні для реєстрації права
власності.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції» -
Василишин Ольга Степанівна подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову про задоволення даного
позову повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що із заявою про
проведення державної реєстрації права
власності на будівлі - літ. "А-3", "А'-3", що
розташовані за адресою: Львівська обл.,
місто Львів, вул. Кульпарківська, буд.
230, позивач звернувся на підставі
договору іпотеки від 05 лютого 2007 року,
укладеного між ВАТ "Кредобанк"
(іпотекодержатель) та МПП ВКФ "Гелікон"
(іпотекодавець). Також ним було подано
договори про внесення змін та
доповнень до договору іпотеки від 19
липня 2007 року та про внесення змін та
доповнень до договору іпотеки від 30
квітня 2009 року.

Відповідно до рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Сидорчука А.В. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 12
листопада 2014 року № 7846791 за
результатами розгляду заяви
представника ТОВ "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" Манька Л.І.,
прийнятої 17 жовтня 2013 року за
реєстраційним № 3455962, про проведення
державної реєстрації права власності
на будівлі - літ. "А-3", "А'-3", що
розташовані за адресою: Львівська обл.,
місто Львів, вул. Кульпарківська, буд.
230, на підставі статті 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" та
пунктів 16, 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року № 703, відмовлено у
державній реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на будівлі -
літ. "А-3", "А'-3", що розташовані за
адресою: Львівська обл., місто Львів,
вул. Кульпарківська, буд. 230.

Зазначене рішення мотивоване тим, що
подані документи не відповідають
вимогам та не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
заявником не подано документа щодо
письмового повідомлення у п'ятиденний
строк боржника та іпотекодавця про
відступлення прав за іпотечним
договором; не подано вимогу про
усунення порушень та попередження про
звернення стягнення саме заявником на
предмет іпотеки у разі невиконання
вимоги; копія звіту про оцінку майна не
засвідчена.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав
визначено Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
державний реєстратор, зокрема,
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Частина перша статті 15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлює, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до частин першої -
четвертої, сьомої та одинадцятої
статті 16 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Реєстрація
заяв про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості їх надходження. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.
Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень не приймається у разі
відсутності документа, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень. Заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень не
приймається у разі відсутності
документа, що підтверджує оплату
послуг з державної реєстрації прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Під час подання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі фізична особа повинна
пред'явити документ, що посвідчує її
особу, а у разі подання заяви
представником фізичної чи юридичної
особи - також документ, що підтверджує
його повноваження діяти від імені
таких осіб. У випадках, установлених
законом, представник іноземної особи
пред'являє документи, легалізовані в
установленому нормативно-правовими
актами порядку.

Згідно частини першої статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" передбачено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 51) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 52) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 53) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 54)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 55) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 56)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що за наявності
підстав для відмови в державній
реєстрації державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Частина четверта статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" встановлює, що відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Зміст процитованих правових норм
вказує, що за результатами розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень державний реєстратор може
прийняти одне із рішень: про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або про
відмову в державній реєстрації; у свою
чергу відмова в державній реєстрації
прав та їх обтяжень може мати місце за
наявності вичерпних підстав,
визначених Законом.

Таким чином в межах спірних
правовідносин необхідно встановити
наявність підстав для державної
реєстрації права власності на будівлі -
літ. "А-3", "А'-3", що розташовані за
адресою: Львівська обл., місто Львів,
вул. Кульпарківська, буд. 230, та
правомірність відмови в державній
реєстрації прав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що з заявою про проведення
державної реєстрації права власності
на будівлі - літ. "А-3", "А'-3", що
розташовані за адресою: Львівська обл.,
місто Львів, вул. Кульпарківська, буд.
230, позивач звернувся на підставі
договору іпотеки.

В матеріалах справи міститься договір
іпотеки від 05 лютого 2007 року, укладений
між ВАТ "Кредобанк" (іпотекодержатель)
та МПП ВКФ "Гелікон" (іпотекодавець),
договір про внесення змін та доповнень
до договору іпотеки від 19 липня 2007 року
та договір про внесення змін та
доповнень до договору іпотеки від 30
квітня 2009 року, однак, вказані договори
не дають суду змоги встановити, яким
чином відбувся перехід права вимоги на
будівлі - літ. "А-3", "А'-3", що розташовані
за адресою: Львівська обл., місто Львів,
вул. Кульпарківська, буд. 230, до ТОВ
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції".

За змістом пункту 8.6 зазначеного
договору іпотеки відступлення прав
іпотекодержателем за цим договором
здійснюється за правочином про
відступлення прав, який підлягає
нотаріальному посвідченню, однак, суду
такого договору не було надано.

Статтею 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" зокрема
передбачено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно пунктів 27-28 Порядку документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є: 1)
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 4) свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування).

Пунктом 34 Порядку передбачено, що для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документів, що зазначені
у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає у
тому числі: 1) завірену в установленому
порядку копію письмової вимоги про
усунення порушень, надіслану
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, в якій зазначається
стислий зміст порушеного зобов'язання,
вимога про виконання порушеного
зобов'язання у не менше ніж 30-денний
строк та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання такої вимоги; 2) документ,
що підтверджує сплив 30-денного строку з
моменту отримання іпотекодавцем та
боржником, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги
іпотекодержателя, якщо більш тривалий
строк не вказано у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі; 3) звіт
про оцінку предмета іпотеки, складений
після спливу строку, що зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що
в матеріалах справи відсутні докази,
які б підтверджували, що позивачем для
проведення державної реєстрації прав
подано документи, визначені Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та Порядком.

Зокрема, не надано доказів на
підтвердження того, що позивач разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подавав копію письмової
вимоги про усунення порушень,
надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимогу про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що подані позивачем
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, з
урахування чого Державний реєстратор
Сидорчук А.В., приймаючи рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 12 листопада 2014 року №
7846791, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та відповідно до
ст. 19 Конституції України.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» - Василишин
Ольги Степанівни - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.