Справа № 227/2038/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р.Справа № 227/2038/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області на постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.05.2014р. по справі №
227/2038/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області (далі - відповідач), в
якому просив суд:

- визнати незаконною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати;

- скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області № 1554 від 16.04.2014р. про
відмову в перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області провести з 23.06.2008р. перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час призначення пенсії позивачу,
виходячи з розрахунку 90% від середнього
заробітку та здійснити відповідні
виплати.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.05.2014р. зазначений позов
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м.Добропіллі та
Добропільському районі № 1554 від 16
квітня 2014 року щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії .

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м.Добропіллі та
Добропільському районі здійснити
ОСОБА_1 перерахунок з 01 квітня 2014 року
пенсії державного службовця,
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в розмірі 90 % від
заробітної плати, з урахуванням
фактично отриманих ним сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, з яких
сплачено страхові внески, та здійснити
відповідні виплати з урахуванням
фактично отриманих сум.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволення позову, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, а саме: ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
ч.1 ст. 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії», просить
оскаржувану постанову скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
місті Добропіллі та Добропільському
районі з 23.06.2008 року, як державний
службовець, що отримує пенсію за віком,
яка була призначена позивачу згідно із
Законами України «Про державну службу»
та «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

10 квітня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з більшого заробітку відповідно
до Закону України «Про державну
службу» з урахуванням довідки про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи), яка містить
суму матеріальної допомоги на
оздоровлення - 2712,37 гривень,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань - 868,00
гривень, індексацію заробітної плати -
245,54 гривні.

На його звернення відповідачем було
прийнято рішення № 1554 від 16 квітня 2014
року надійшло, яким Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
відмовлено в перерахунку пенсії з
посиланням на ст. 33 Закону України «Про
державну службу».

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
перерахунок пенсії позивача повинен
здійснюватись із суми заробітної
плати, на яку були нараховані страхові
внески на момент виникнення права на
перерахунок пенсії, а тому відповідач
неправомірно відмовив позивачу в
перерахунку його пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно зі ст.37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діяла
на час призначення пенсії позивачу) на
одержання пенсії держслужбовців мають
право особи, що досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявністю страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, утому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, що мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
держслужбовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Частиною другою статті 37-1 вказаного
Закону встановлено, що перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" в структуру заробітної
плати входить основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону
України "Про державну службу"
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачено, що
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. До такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
сплачені страхові внески та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування входять до складу
заробітку для обчислення пенсії.

За змістом ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997р. (в редакції до
08.07.2010р.) об'єктом оподаткування є:
фактичні витрати на оплату праці
працівників, які включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", а також
винагороди, що виплачуються громадянам
за виконання робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру.

Відповідно до Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 р. N 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 р. за N 114/8713, фонд
додаткової заробітної плати включає,
зокрема, суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, матеріальну допомогу, що
має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом), виплати соціального характеру.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення і для вирішення
соціально-побутових питань та сума
індексації заробітної плати, з яких
сплачувались страхові внески, входять
до складу додаткової заробітної плати
та враховуються при обчисленні розміру
пенсії позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з рішенням суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, оскільки з наданої позивачем
довідки вбачається, що на суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати
нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що матеріальна допомога для
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
враховуються при обчисленні розміру
пенсії державного службовця, оскільки
такі види виплат не включаються до
складу заробітної плати державного
службовця, є помилковим.

Так, у спірних правовідносинах слід
надати перевагу нормам статті 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
статті 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", які є спеціальними в
питаннях призначення та перерахунку
пенсії державного службовця, а не
положенням Законів України "Про
державну службу", який щодо спірних
правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень
законів дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації, входили до системи оплати
праці державного службовця, які
повинні враховуватись при призначенні
йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з
висновками Верховного Суду України,
викладеними в постанові від 20.02.2012 року,
яка в силу ст. 244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх судів України.

Отже, переглянувши в межах доводів
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, колегія суддів, підтверджує,
що при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.05.2014р. по справі № 227/2038/14-а в
частині задоволення позову ОСОБА_1 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.Судді
Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.