Справа № 804/12443/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 вересня 2014 р. Справа № 804/12443/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Конєвої С.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Криворізького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 877,
42грн., -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014р. Криворізький міський центр
зайнятості звернувся з позовом до
ОСОБА_1 та просить стягнути з
відповідача на користь позивача кошти
у сумі 877,42грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач з
09.08.2013р. перебував на обліку у
Криворізькому міському центрі
зайнятості як безробітний та отримав
допомогу по безробіттю за період з
19.08.2013р. по 06.10.2013р. у сумі 877,2грн.
Позивачем було проведено перевірку
достовірності даних, які були
підставами для надання відповідачеві
статусу безробітного та виплати
матеріального забезпечення у ході
якого було встановлено, що відповідач
на день реєстрації в центрі зайнятості
відносився до категорії зайнятого
населення, оскільки перебував у
трудових відносинах з ТОВ «ПРО
Маркетинг» за договором про надання
послуг з терміном дії договору з
31.07.2013р. по 31.12.2013р. У відповідності до
вимог ст.44 Закону України «Про
зайнятість населення»
відповідальність за достовірність
поданих даних до центру зайнятості
покладається на зареєстрованого
безробітного. У зв'язку з тим, що
центром була виплачена допомога по
безробіттю у розмірі 877,20грн у зв'язку з
наданням відповідачем недостовірних
даних, позивач просить стягнути
вказану суму з відповідача у
відповідності до вимог до ст.36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Позивач про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином - 27.08.2014р., 04.09.2014р. надав до
канцелярії суду заяву про розгляд
справи без участі представника
позивача, в якій просить суд розглянути
справу без участі представника
позивача в порядку письмового
провадження, на позовних вимогах
наполягав (а.с.25).

Відповідач про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином у відповідності до вимог ч.11 ст.35
Кодексу адміністративного судочинства
України, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами (а.с. 26).

У відповідності до вимог ч. 11 ст.35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані під час провадження
у справі повідомляти суд про зміну
місця проживання (перебування,
знаходження), роботи, служби. У разі
неповідомлення про зміну адресу
повістки надсилається їм за останньою
адресою і вважається врученою.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, клопотання
позивача про розгляд справи в порядку
письмового провадження, належне
повідомлення відповідача про дату, час
і місце розгляду справи у
відповідності до вимог ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, строки розгляду та вирішення
справи, встановлені ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе вирішити
спір за відсутності сторін, у порядку
письмового провадження, за наявними у
справі доказами відповідно до вимог ч.
4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження) фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Із наданих суду документів судом
встановлені наступні обставини.

12.08.2013р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про
надання йому статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю (а.с.6).

На підставі вказаної заяви наказом
Криворізького міського центру
зайнятості гр. ОСОБА_1 був наданий
статус безробітного та у період з
19.08.2013р. по 06.10.2013р. відповідачеві було
виплачено допомогу по безробіттю у
сумі 877,20 грн. (а.с.15).

15.05.2014р. позивачем була проведена
перевірка достовірності даних, які
були підставами для надання
відповідачеві статусу безробітного та
виплати матеріального забезпечення, у
ході якої було встановлено, що на день
реєстрації у центрі зайнятості
відповідач знаходився у трудових
відносинах на підставі укладеного між
ТОВ «ПРО Маркетинг» та відповідачем
договору про надання послуг від 31.07.2013р.
- з терміном дії з 31.07.2013р. по 31.12.2013р., що
підтверджується копією відповідного
договору, копією акту здачі-прийомки
роботи та копією форми 1-ДФ за 3 квартал
2013р. (а.с.7-12).

29.05.2014р. центром зайнятості було
прийнято наказ № 135 «Про відшкодування
коштів на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (а.с.13).

Також 29.05.2014р. відповідачеві
направлено лист про відшкодування
виплачених коштів у сумі 877,20грн. як
допомоги по безробіттю, однак
відповідач кошти не повернув (а.с. 14).

Дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази у сукупності з
нормами чинного законодавства України,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Згідно до ч.1, ч..3 Положення про
Криворізький міський центр зайнятості,
затвердженого наказом
Дніпропетровського обласного центру
зайнятості №152 від 23.06.2011р.
Криворізький обласний центр
зайнятості, на який покладаються
функції робочого органу виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття у місті Кривому
Розі. Центр підпорядковується та
підзвітний Дніпропетровському
обласному центру зайнятості.

Основним завданнями Центру є ,
зокрема, реєстрація, перереєстрація та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, та безробітних; надання особам,
які звертаються до центру зайнятості, у
тому числі тим, що потребують
соціального захисту і не здатні на
рівних конкурувати на ринку праці,
соціальних послуг, передбачених ст.7
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

За п.15 ч.5 вказаного Положення
визначено, що центр має право, зокрема,
стягувати відповідно до законодавства
кошти Фонду, виплачені особам,
зареєстрованим як безробітні, у
вигляді матеріального забезпечення на
випадок безробіття та витрачені на
надання соціальних послуг безробітним
у разі встановлення факту їх отримання
на підставі недостовірних відомостей,
поданих особою.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України
«Про зайнятість населення» до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або
інших умовах, передбачених
законодавством.

П.3 ст.44 Закону України «Про
зайнятість населення» передбачено, що
відповідальність за достовірність
поданих до територіального органу
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, даних та документів, на
підставі яких приймається рішення щодо
реєстрації безробітного та
призначення матеріального
забезпечення, надання соціальних
послуг, покладається на
зареєстрованого безробітного.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач на момент звернення до
центру зайнятості подав недостовірні
дані, а саме: не повідомив, що станом на
31.07.2013р. знаходився у трудових
відносинах з ТОВ «ПРО Маркетинг» за
договором про надання послуг від
31.07.2013р., за умовами якого відповідач
надавав послуги з організації
переміщення, сортування та пакування
матеріалів та товарів у період з
31.07.2013р. по 31.12.2013р. (а.с.9).

Факт надання послуг відповідачем
за вказаним договором ТОВ «Про
Маркетинг» у період з 31.07.2013р. по 31.12.2013р.
підтверджується копією акту
здачі-приймання від 31.07.2013р. та копією
податкового розрахунку 1-ДФ (а.с.10-12).

Таким чином, судом встановлено,
що відповідачем були подані
недостовірні відомості, які слугували
підставами для виплати відповідачеві
допомоги по безробіттю в сумі 877,20грн.
безпідставно, оскільки в період з
31.07.2013р. по 06.10.2013р. відповідач
відносився до категорії зайнятого
населення.

У відповідності до частини 3
статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій
особі внаслідок умисного
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними стягується з цієї
особи відповідно до законодавства
України з моменту виникнення
обставин, що впливають на умови виплати
їй забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
за змістом ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, доказів сплати безпідставно
виплаченої йому допомоги по безробіттю
у сумі 877, 20грн. не надав, а також не
надав і доказів на спростування
вищенаведених обставин та норм чинного
законодавства.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що факт
порушення відповідачем вимог чинного
законодавства доведений, у зв'язку з
чим наведені вище позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл
судових витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41, 71, 86, 94,
122, 128 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізького
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення 877, 42грн - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Криворізького міського центру
зайнятості (р/р 2770 в УДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012,
ОКПО 21908407) кошти у сумі 877грн. 42 коп.
(вісімсот сімдесят сім гривень 42 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної
сили у порядку та у строки, визначені
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя С.О. Конєва