Справа № 2а-0770/2704/11
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/64392/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської
Т.Ф.,

Олексієнка
М.М.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної
митної служби України (далі -
Держмитслужба), Чопської митниці
Державної митної служби України про
визнання протиправними та скасування
наказу в частині, поновлення на посаді
та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Чопської митниці
Державної митної служби України (далі -
Чопська митниця) на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 вересня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 пред'явив
зазначений позов, в якому просив суд
визнати протиправним та скасувати
наказ Держмитслужби № 1317-к від
25 червня 2011 року в частині
припинення перебування його на
державній службі в митних органах
України з підстав порушення Присяги
державного службовця (далі - Присяга);
поновити його на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 3 (пункту пропуску "Лужанка") митного
поста "Виноградів" Чопської митниці;
стягнути з Чопської митниці на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу, посилаючись на те,
що жодного порушення Присяги не
допустив, а для його звільнення не було
ні фактичних, ні юридичних підстав.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від
13 лютого 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано наказ Держмитслужби № 1317-к
від 25 червня 2011 року "По особовому
складу Чопської митниці" в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах.
Поновлено ОСОБА_4 на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 3 митного поста "Виноградів" Чопської
митниці. Зобов'язано Чопську митницю
виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за
час вимушеного прогулу, починаючи з 2
липня 2011 року. Постанову суду першої
інстанції в частині поновлення ОСОБА_4
на посаді та виплати середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
межах суми стягнення за один місяць
допущено до негайного виконання.

В обґрунтування касаційної скарги
Чопська митниця посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
ОСОБА_4 не допустив порушень, які могли
б бути підставою для застосування
відносно нього такої найсуворішої
санкції відповідальності державного
службовця, як звільнення за порушення
Присяги.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, оскільки він ґрунтується на
вимогах чинного законодавства України.

Судами встановлено, що підставою
для видання наказу Держмитслужби від
25 червня 2011 року № 1317-к в частині
припинення перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах став
висновок комплексної перевірки
службової діяльності Чопської митниці
за період з 1 червня 2008 року по 7 червня
2011 року (акт перевірки від 23 червня 2011
року), згідно з яким ОСОБА_4 порушив
вимоги пункту 4 розділу ІІІ наказу
Державної митної служби України від 7
серпня 2007 року № 667 "Про затвердження
Порядку роботи відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
регіональної митниці, митниці при
вирішенні питань класифікації товарів,
що переміщуються через митний кордон
України", оскільки у вантажно-митних
деклараціях № 302030302/2010/310093 від 4 травня
2010 року, № 302030302/2010/310179 від 5
червня 2010 року, № 302030302/2010/310251 від
6 липня 2010 року невірно визначив код
товару "сітка для садів та городів, що
використовується в агрономії для
підтримки рослин, в рулонах" згідно з
УКТЗЕД - класифікував його за кодом
(ставка мита 0 %) замість
(ставка мита 10 %). Внаслідок неналежного
контролю за класифікацією товару за
вказаними вантажно-митними
деклараціями з вини ОСОБА_4 не надійшло
до бюджету митних платежів на загальну
суму 10 553,58 грн, що, на думку
Держмитслужби України, є несумлінним
ставленням до виконання службових
обов'язків.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України (який був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин; далі
- МК) посадові особи митної служби
України, вперше прийняті на службу до
митних органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон
№ 3723-XII) передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

У частині другій статті 17 Закону № 3723-XII
наведено текст Присяги: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги, а, отже,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим, як
порушення Присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тож, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення, може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Згідно зі статтею 14 Закону № 3723-XII, за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення (частина перша). До
службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду (частина
друга).

Відповідно до частини другої статті 9
Закону № 3723-XII, регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII.

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу, у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому, в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 21 Статуту,
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України.

Відповідно до статті 31 Статуту, з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мета,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. За пунктом 1.4
Інструкції, з'ясування обставин
порушення трудової дисципліни
посадовими особами митної служби
здійснюється відповідно до вимог
Кодексу законів про працю України,
Закону № 3723-XII, Статуту та правил
внутрішнього трудового розпорядку
митного органу.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону № 3723-XII,
свідчить, що за вчинення посадовими
особами митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
№ 3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У пункті 6 частини першої
статті 30 Закону № 3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби України
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону № 3723-XII можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби України у тій частині, що
не врегульована спеціальним митним
законодавством. Оскільки припинення
державної служби на підставі пункту 6
частини першої статті 30 Закону № 3723-XII є
крайнім заходом відповідальності
державного службовця за порушення
службової дисципліни, який входить за
межі дисциплінарної відповідальності,
то неможливість застосування до
посадової особи митної служби України
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано.

Передумовою такого звільнення є
ретельне службове розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Оскільки у наказі Державної
митної служби України № 1317-к від 5
червня 2011 року не зазначено, які саме
вчинки позивача є перешкодою для його
перебування на службі в митних органах,
відсутні посилання на конкретні
порушення позивачем вимог № 3723-XII, а сам
відповідач не довів, що внаслідок
неправомірних дій саме позивача
заподіяно матеріальні збитки державі,
суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що звільнення
позивача на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону № 3723-XII не можна
визнати законним та обґрунтованим.

Зазначена правова позиція
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 21 травня, 4 червня, 17
вересня, 3 грудня 2013 року; 22 квітня,
24 червня 2014 року (справи №№ 21-403а12,
21-167а13, 21-231а13, 21-379а13, 21-90а14, №
21-107а14, відповідно), яка, відповідно до
приписів статті 244-2 КАС
України, є обов`язковою для всіх судів
України.

Враховуючи, що доводи касаційної
скарги висновків судів попередніх
інстанцій не спростовують і суди під
час вирішення спору правильно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, то, відповідно до частини першої
статті 224 КАС України, підстави для
скасування ухвалених ними рішень
відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чопської митниці
Державної митної служби України
відхилити, а постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
13 лютого 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

М.М. Олексієнко

Ю.К. Черпак