Справа № 826/15846/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків"

до

Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України у Черкаській області

про

визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайгою Фармінг Харків» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на заяву від 27.11.2013 №890/1, зобов’язання розглянути заяву від 27.11.2013 №890/1 з доданими документами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є орендарем земельної ділянки та у зв’язку з закінченням строку оренди звернувся до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області з заявою про намір укласти договір про оренду такої земельної ділянки на новий строк, проте відповіді не отримав, договір про продовження строку оренди земельної ділянки укладено не було.

Відповідач - Головне управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області – заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та з яких вбачається, що заява від 27.11.2013 №890/1 адресована іншій особі (начальнику відділу Держземагентства у Полянському районі Черкаської області) та на адресу відповідача не надходила. Крім того відповідач зазначає, що ним було надано відповіді на заяви позивача від 21.10.2013, 21.12.2013, 25.03.2014 щодо продовження терміну дії договору, на яку позивача проінформовано про неможливість вирішення питання у зв’язку з невідповідністю доданих документів ст. 33 Закону України «Про оренду землі», проте позивачем такі недоліки не усунуто.

Відповідач клопотав про вирішення справи за його відсутності.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до норм ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2004 між Шполянською районною державною адміністрацією Черкаської області та СТОВ «Лип’янське» (правонаступник ТОВ «Тайгою Фармінг Харків») укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди земель по Лип’янській сільській ради 16.07.2004 №10.

В подальшому, 22.01.2009 між Шполянською районною державною адміністрацією Черкаської області та СТОВ «Лип’янське» (правонаступник ТОВ «Тайгою Фармінг Харків») укладено угоду про зміну договору оренди землі від 16.07.2004 №10, а саме продовжено строк дії вказаного договору до 01.01.2014.

Спірні правовідносини врегульовано Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно із пп. 6.1 п. 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №445 визначено, що Держземагентство України передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені у встановленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах областей.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено порядок поновлення договору оренди землі, з якої вбачається, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2014 позивачем подано заяву до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області з листом щодо продовження терміну дії договору оренди землі.

Судом встановлено, що відповідач листом від 17.11.2013 повідомив позивача про неможливість вирішення питання про поновлення договору оренди землі, у зв’язку з відсутністю проекту додаткової угоди, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово листами від 21.12.2013, 25.03.2014 звертався до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області щодо продовження терміну дії договору оренди, на що відповідачем проінформовано позивача про неможливість вирішення питання про поновлення договору оренди землі, у зв’язку з відсутністю проекту додаткової угоди, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що всі заяви позивач, що були адресовані та надходили відповідачу вирішено останнім відповідно до норм ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що заява позивача від 27.11.2013 №890/1 адресована Відділу Держземагентства у Шрполянському районі Черкаської області та до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області не надходила, що унеможливлює вирішення такої заяви Головним управлінням Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області.

Враховуючи, що Головним управлінням Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області заяви позивача про поновлення договору оренди землі вирішено відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки заява від від 27.11.2013 №890/1 адресована Відділу Держземагентства у Шрполянському районі Черкаської області та до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області не надходила, отже факт бездіяльності останнього щодо ненадання відповіді на таку заяву спростовується матеріалами справи, що свідчить про безпідставність позовних вимог у вказаній частині.

Щодо позовних вимог в частині зобов’язання розглянути заяву від 27.11.2013 №890/1 з доданими документами, суд зазначає, що відсутність такої заяви у Головному управлінні Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області унеможливлює зобов’язання останнього вирішити таку заяву.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов’язання Головне управління Державного агентства земельних ресурсів України в Черкаській області розглянути заяву від 27.11.2013 №890/1 з доданими документами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, ст.94, ст. 122, ст. ст. 158-163, ст. ст. 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда