Справа № 817/2339/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2339/14

03 листопада 2014 року 09 год. 30хв. м.
Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Служби автомобільних доріг в
Одеській області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Агролен",
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ПАТ "Компанія
"Райз", ТОВ "Станіславська торгова
компанія", про стягнення плати за
проїзд великогабаритних транспортних
засобів в сумі 426215,22 грн.

ВСТАНОВИВ :

Служба автомобільних доріг в Одеській
області звернулася до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Агролен" ,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ПАТ "Компанія
"Райз", ТОВ "Станіславська торгова
компанія", про стягнення плати за
проїзд великогабаритних транспортних
засобів в сумі 426215,22 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 10.02.2014 року під час
здійснення габаритно-вагового
контролю на пересувному пункті
вагового та габаритного контролю ДП
«Одеський облавтодор» на
автомобільній дорозі М-05 «Київ-Одеса»
км 450+500 за результатами контрольного
зважування транспортних засобів:

- марки МАN моделі Н 05, державний номер
АТ 4633 АЕ, з напівпричепом марки ВОDЕХ
моделі КІS 3 WS, державний номер АА 8324 ЧТ;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 9459 МН, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер АА 11
42 ХХ;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 846 МЕ, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер АА
6035 ХО;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 6161 МО, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер АА
5736 ХО;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 9450 МІ, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер ВК
3773 ХХ, які належать ТзОВ «Агролен», а
також третім особам ПАТ «Компанія
«Райз» і ТзОВ «Станіславська торгова
компанія», перевищення нормативних
параметрів навантаження на вісі, про що
10.02.2014 року позивачем було складено
відповідні акти №10/02/8, №10/02/7, №10/02/10,
№10/02/9, №10/02/6 та довідки про результати
здійснення габаритно-вагового
контролю. На підставі Порядку
здійснення габаритно-вагового
контролю за справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 року №879, здійснено
розрахунок, згідно з яким відповідачу
нараховано плату за проїзд
великовагових транспортних засобів, що
рухались без відповідного дозволу, у
подвійному розмірі в загальній сумі 26
467,95 євро, що з урахуванням курсу євро
станом на 18.09.2014 року (17,3934 грн.) складає
460 369,25 грн., яку позивач просить
стягнути з відповідача в судовому
порядку.

В судове засідання позивач, явку
уповноваженого представника не
забезпечив, надіслав клопотання про
розгляд справи без участі його
представника.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, через
канцелярію суду подав клопотання про
розгляд справи без його участі.

У поданих суду письмових запереченнях
відповідач просив відмовити у
задоволенні позову, мотивуючи свою
позицію тим, що не є власником
(орендарем) транспортних засобів,
перевірку яких здійснено позивачем, а
також іншими доводами, викладеними в
письмових запереченнях проти позову.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача в судове засідання
не з'явилися, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод до
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених статтею 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд перейшов до розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, суд пришов до
висновку, що у задоволенні позову
належить відмовити повністю, виходячи
з наступного.

Судом встанвлено, що 10 лютого 2014 року
працівниками філії «Одеська
дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП
«Одеський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» на автомобільній
дорозі М-05 «Київ-Одеса» км 450+500
проведено габаритно-ваговий контроль,
під час якого встановлено, що за
результатами контрольного зважування
транспортних засобів:

- марки МАN моделі Н 05, державний номер
АТ 4633 АЕ, з напівпричепом марки ВОDЕХ
моделі КІS 3 WS, державний номер АА 8324 ЧТ;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 9459 МН, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер АА 11
42 ХХ;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 846 МЕ, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер АА
6035 ХО;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 6161 МО, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер АА
5736 ХО;

- марки МАN моделі ТGА 18.430, державний
номер АА 9450 МІ, з напівпричепом марки
ВОDЕХ моделі КІS 3 WS, державний номер ВК
3773 ХХ виявлено перевищення нормативних
параметрів навантаження на вісі, про що
10.02.2014 року складено акти про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів №10/02/8,
№10/02/7, №10/02/10, №10/02/9, №10/02/6 та довідки
про результати здійснення
габаритно-вагового контролю. Названі
документи складені на ім'я відповідача
- ТзОВ «Агролен».

Посилаючись на приписи Порядку
здійснення габаритно-вагового
контролю та справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та /або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 № 879, позивач звернувся до
суду із позовом про стягнення із
відповідача плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування в загальній сумі 26 467,95
євро, що з урахуванням курсу євро
станом на 18.09.2014 року (17,3934 грн.) складає
460 369,25 грн.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд
виходить з наступного.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку
здійснення габаритно-вагового
контролю та справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 № 879 (надалі - Порядок № 879)
визначено, що великовагові та
великогабаритні транспортні засоби -
це транспортні засоби, вагові та/або
габаритні параметри яких перевищують
нормативні навантаження на вісь (осі)
та загальна маса або габарити яких
перевищують один з параметрів, що
зазначені у пункті 22.5 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 р. N 1306. При цьому
транспортний засіб не може вважатися
великоваговим та/або великогабаритним,
якщо його параметри не перевищують
нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з пунктом 22.5. Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N
1306, за спеціальними правилами
здійснюється дорожнє перевезення
небезпечних вантажів, рух транспортних
засобів та їх составів у разі, коли хоч
один з їх габаритів перевищує за
шириною 2,6 м, за висотою від поверхні
дороги - 4 м (для контейнеровозів на
встановлених Укравтодором і
Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за
довжиною - 22 м (для маршрутних
транспортних засобів - 25 м), фактичну
масу понад 38 т (на встановлених
Укравтодором і Державтоінспекцією
маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів -
понад 44 т, на встановлених для них
маршрутах - до 46 т), навантаження на
одиночну вісь - 11 т (для автобусів,
тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т,
строєні - 22 т (для контейнеровозів
навантаження на одиночну вісь - 11 т,
здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо
вантаж виступає за задній габарит
транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18.01.2001
№30, рух великовагових та
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами, вулицями та
залізничними переїздами здійснюється
на підставі дозволу на участь у
дорожньому русі транспортних засобів,
вагові або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, виданим
перевізникові Державтоінспекцією, або
документа про внесення плати за проїзд
таких транспортних засобів.

В силу приписів пункту 21 Порядку № 879 у
разі виявлення факту перевищення хоча
б одного вагового та/або габаритного
нормативного параметра більш як на 2
відсотки подальший рух транспортного
засобу забороняється до внесення плати
за його проїзд автомобільними дорогами
загального користування. Плата за
проїзд великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу, що рухався без відповідного
дозволу, здійснюється у подвійному
розмірі за пройдену частину маршруту
по території України.

Згідно пункту 26 Порядку № 879 кошти,
стягнені за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
великовагових та/або великогабаритних
транспортних засобів, спрямовуються в
установленому порядку до державного
бюджету.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 879
плата за проїзд справляється в
національній валюті за офіційним
курсом гривні, встановленим
Національним банком на день проведення
розрахунку.

Зі змісту пункту 28 Порядку № 879 слідує,
що плата за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу вноситься перевізником за
затвердженими ставками виходячи з
вагових та/або габаритних параметрів
транспортного засобу, протяжності
маршруту, кількості перевезень.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що по відношенню до тих транспортних
засобів, по яких позивач здійснив
габаритно-ваговий контроль, відповідач
- ТзОВ «Агролен» є власником лише
одного напівпричепа марки ВОDЕХ моделі
КІS 3 WS, державний номер ВК 3773 ХХ. Інші
транспортні засоби належать ПАТ
«Компанії «Райз» та ТзОВ
«Станіславській торговій компанії», що
не заперечується позивачем та
підтверджується наданою ним
інформацією.

Згідно наявного в матеріалах справи
договору оренди транспортних засобів
№СТР-А-02/01/14/ОТЗ від 02.01.2014 року, Додатку
№1 до договору оренди та Акту
приймання-передачі до договору оренди
вбачається, що належний відповідачу
напівпричеп марки ВОDЕХ моделі КІS 3 WS,
державний номер ВК 3773 ХХ переданий ТзОВ
«Агролен» 02.01.2014 року в оренду
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Європа-Транс ЛТД».

Стосовно транспортних засобів марки
МАN моделі Н 05, державний номер АТ 4633 АЕ,
з напівпричепом марки ВОDЕХ моделі КІS 3
WS, державний номер АА 8324 ЧТ; марки МАN
моделі ТGА 18.430, державний номер АА 9459 МН,
з напівпричепом марки ВОDЕХ моделі КІS 3
WS, державний номер АА 11 42 ХХ; марки МАN
моделі ТGА 18.430, державний номер АА 846 МЕ,
з напівпричепом марки ВОDЕХ моделі КІS 3
WS, державний номер АА 6035 ХО; марки МАN
моделі ТGА 18.430, державний номер АА 6161 МО,
з напівпричепом марки ВОDЕХ моделі КІS 3
WS, державний номер АА 5736 ХО; марки МАN
моделі ТGА 18.430, державний номер АА 9450 МІ,
то, як вже відзначалося вище,
відповідач не являється їх власником
чи орендарем.

На виконання ухвали від 06.10.2014 року в
даній справі про забезпечення доказів
за заявою позивача, третіми особами ПАТ
«Компанія «Райз» і ТзОВ «Станіславська
торгова компанія» не надано доказів
передачі в оренду відповідачу вище
перелічених транспортних засобів.
Таких доказів не надано і самим
позивачем.

Товарно-транспортні документи (ТТН,
подорожні листи), на підставі яких
здійснювалися перевезення
транспортними засобами, і які мають
значення для встановлення особи
перевізника, під час
габаритно-вагового контролю, позивачем
не перевірялися.

З огляду на таке, суд прийшов до
висновку про необґрунтованість
заявлених позивачем вимог,
безпідставність оформлення на ім'я
відповідача актів та довідок про
результати здійснення
габаритно-вагового контролю на
транспортні засоби, які відповідачу не
належать ні на праві власності, ні на
праві оренди, у зв'язку з чим відсутні
правові підстави для стягнення з
відповідача плати за проїзд
великовагових транспортних засобів.

Стосовно проведеного позивачем
габаритно-вагового контролю щодо
напівпричепа марки ВОDЕХ моделі КІS 3 WS,
державний номер ВК 3773 ХХ, котрий є
власністю ТзОВ «Агролен», варто
зазначити, що згідно інформації,
наведеної в Акті №10/02/6 від 10.02.2014р. та
Довідці від 10.02.2014р. про результати
здійснення габаритно-вагового
контролю, фактична, на момент
габаритно-вагового контролю, маса
транспортного засобу склала 40,26 тн. при
нормативно допустимій масі в 40,00 тн.
Тобто, перевищення нормативних вагових
параметрів склало 0,26 тн, що становить
0,65% від нормативно допустимих
параметрів.

Згідно пункту 3.14. Технологічного
регламенту здійснення
габаритно-вагового контролю
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів на
автомобільних дорогах загального
користування, затвердженого наказом
Державної служби автомобільних доріг
України №219/198 від 07.05.2008 року (діючого
на час спірних правовідносин), якщо за
результатами габаритно-вагового
контролю встановлено, що параметри
транспортного засобу перевищують
нормативно допустимі параметри (пункт
22.5 Правил дорожнього руху) більш ніж на
2%, транспортний засіб є великоваговим
та/або великогабаритним.

З огляду на викладене, відсутні правові
підстави для нарахування плати за
проїзд великовагового транспортного
засобу щодо належного ТзОВ «Агролен»
напівпричепа марки ВОDЕХ моделі КІS 3 WS,
державний номер ВК 3773 ХХ, оскільки, за
результатами габаритно-вагового
контролю перевищення нормативних
вагових параметрів склало 0,65% від
нормативно допустимих параметрів, що є
меншим від передбачених в п. 3.14.
Технологічного регламенту 2%, у зв'язку
з чим даний транспортний засіб не може
вважатися великоваговим.

Суд приходить до висновку, що позивачем
не встановлено усіх обставин, які мали
значення для розрахунку та стягнення
плати за проїзд автомобільними
дорогами загального користування, а
саме, документально не підтверджено
статус ТзОВ «Агролен» як власника
(користувача) транспортних засобів, які
здійснювали перевезення вантажу 10.02.2014
року, а відтак ніяк документально та
нормативно не обгрунтовано його
обов'язок справляти плату за проїзд.

Беручи до уваги наведене, позовні
вимоги до ТзОВ «Агролен» про стягнення
плати за проїзд автомобільними
дорогами загального користування є
необґрунтованими та не належать до
задоволення.

Керуючись статтями 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Службі автомобільних доріг в Одеський
області у задоволенні позову до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агролен", треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ПАТ "Компанія "Райз", ТОВ
"Станіславська торгова компанія", про
стягнення плати за проїзд
великогабаритних транспортних засобів
в сумі 426215,22 грн. - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.