Справа № 815/3056/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3056/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю

Представника позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області про
визнання протиправною та скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Одеській області про визнання
протиправною та скасування постанови
відповідача №654 від 26.11.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувана постанова №654
від 26.11.2013 року про накладення на нього
стягнень, передбачених ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
розмірі 50425,00 грн., прийнята на підставі
необґрунтованих висновків акту
перевірки №001739 від 21.10.2013 року, а тому є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню. Висновки акту перевірки
про порушення позивачем вимог: ст.10
Закону України «Про захист прав
споживачів» у вигляді не забезпечення
виконання умов п.4.5 договору №77 від
22.12.2012 року, укладеного з громадянином
ОСОБА_3, про виконання робіт з укладки
декоративної підлоги, в частині
усунення недоліків у виконаній роботі
в 14-денний термін; ст. 26 Закону України
«Про захист прав споживачів» у вигляді
ухилення від виконання припису
Інспекції до акту №001739 від 21.10.2013 року;
ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав
споживачів» у вигляді відсутності у
приміщенні салону «ІНФОРМАЦІЯ_1», де
проводиться приймання замовлень,
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про вартість та
тарифи на послуги та матеріали, є
необґрунтованими, оскільки з боку
позивача відсутні порушення
зазначеного Закону, а також не
доведеними жодними доказами. Крім того
позивач зазначив, що позапланову
перевірку проведено відповідачем не у
порядок та не у спосіб, що визначені
чинним законодавством, а постанову про
накладення на нього штрафу винесено з
порушенням його права на участь у
прийнятті рішення суб'єктом владних
повноважень.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у
адміністративному позові, підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача до суду до
суду не з'явилась, надіслала клопотання
про розгляд справи без участі
представника Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області (а.с. 54). У судових засіданнях
27.06.2014 року та 21.07.2014 року представник
відповідача участь у справі приймала,
позовні вимоги не визнала та просила
відмовити у задоволенні позовних вимог
ФОП ОСОБА_2 у повному обсязі,
наполягаючи, що оскаржувана постанова
є законною та обґрунтованою, винесеною
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

22.12.2012 року між ОСОБА_3 (замовник) та ФОП
ОСОБА_2 (підрядник) був укладений
договір на виконання монтажних робіт
№77, згідно якого підрядник
зобов'язується виконати для замовника
роботи по укладці декоративної підлоги
фабрики Teknai (Італія) у будинку
замовника за адресою: АДРЕСА_1, у строк
до 30.01.2013 року, ціна договору з
виконання робіт - 50,000 грн. Закінчення
робіт оформлюється актом виконаних
робіт, а у разі незадоволення роботами -
акт з переліком претензій замовника
(п.п. 4.2-4.4). Як встановлено в судовому
засіданні, п. 4.5 Договору визначено, що
підрядник усуває допущені ним недоліки
за свій рахунок та у строки, узгоджені
із замовником, але не більше 14 днів.
Пунктом 4.6 договору визначено, що у разі
складання акту про недоліки робіт
(порушення якості чи обсягів робіт) для
участі у вирішенні спору з приймання
робіт залучається незацікавлена
експертна організація (а.с. 6).

23.09.2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області із
заявою №Б-814 щодо неналежного
виконання ФОП ОСОБА_2 договору №77 від
22.12.2012 року в частині усунення
недоліків у виконаній роботі.

На підставі зазначеного звернення,
21.10.2013 року згідно наказу №589-од від
07.10.2013 року та направлення на
проведення перевірки №1262 від 18.10.2013
року фахівцями Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області Кузьміним Р.В. та Федченковою
Н.В. у присутності ФОП ОСОБА_2 було
проведено позапланову перевірку за
адресою: АДРЕСА_2, салон «ІНФОРМАЦІЯ_1»
щодо дотримання позивачем вимог
законодавства про захист прав
споживачів.

В акті перевірки фахівцями Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області зазначено про
порушення позивачем вимог:

- ст.10 Закону України «Про захист прав
споживачів», п.25 Правил побутового
обслуговування населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 04.06.1999 року №974, а
саме: виконавець послуг ФОП ОСОБА_2 в
порушення умов п.4.5 договору №77 від
22.12.2012 року, укладеного з громадянином
ОСОБА_3, на виконання робіт з укладки
декоративної підлоги фабрики Teknai
(Італія), протягом 14 днів не усунув
допущені недоліки у виконаній роботі
на користь громадянина ОСОБА_3;

- ч.1 ст.15 Закону України «Про захист
прав споживачів», а саме: у приміщенні
салону «ІНФОРМАЦІЯ_1», де проводиться
приймання та видача замовлень, на
видному і доступному для замовників
місці відсутні ціни і тарифи на
послуги; інформація про вартість
матеріалів доводиться до відома
споживачів з порушенням законодавства
про мови (під час перевірки пред'явлено
каталог матеріалів, які
використовуються виконавцем для
надання послуг, із зазначенням
найменування матеріалів та їх вартості
на іноземній мові та в іноземній
валюті), тобто відсутня необхідна,
доступна, достовірна та своєчасна
інформація про товар;

- ч.1 ст.26 Закону України «Про захист
прав споживачів», а саме: ФОП ОСОБА_2 не
виконав законні вимоги посадових осіб
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області про
надання необхідних документів, які
характеризують якість продукції
(послуг) та безпеку матеріалів, що
використовуються ним для надання
послуг.

За результатами перевірки складено акт
№001739 від 21.10.2013 року, в якому
зафіксовано зазначені порушення
законодавства про захист прав
споживачів (а.с. 7-8).

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області в
розділі IV акту перевірки від 21.10.2013 року
викладений припис про припинення
порушень прав споживачів, яким
зобов'язано ФОП ОСОБА_2 усунути
недоліки, зазначені в акті перевірки.

Під час проведення перевірки ФОП
ОСОБА_2 були надані письмові пояснення
по скарзі ОСОБА_3, в яких зазначено, що
умови договору були порушені саме
замовником, а саме: передплата за
договором на виконання робіт була
внесена ОСОБА_3 не в обумовлений термін;
позивач на протязі декількох місяців
не міг приступити до роботи з причин
неготовності об'єкту до виконання
робіт; в приміщенні, де ФОП ОСОБА_2
велись роботи, постійно проживали люди,
а тому не виконувались умови договору
про повну відсутність сторонніх осіб
на об'єкті на час виконання робіт. Із-за
постійного ходіння по щойно укладеній
підлозі та недотриманні власником
приміщення температурного режиму,
підлога постійно деформувалась, тому
недоліки у виконанні роботи стались з
вини замовника, а тому усунення
позивачем цих недоліків є неможливим.

Постановою Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області №654
від 26.11.2013 року за порушення вимог ст.ст.
10, 15, 26 Закону України «Про захист прав
споживачів» на фізичну
особі-підприємця ОСОБА_2 накладено
штраф у розмірі 50425,00 грн. (а.с. 10).

Не погодившись із вказаною постановою,
позивач звернувся до суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції
України, держава захищає права
споживачів, здійснює контроль за
якістю і безпечністю продукції та усіх
видів послуг і робіт, сприяє діяльності
громадських організацій споживачів.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»
від 12.05.1991 року №1023-XII в редакції Закону
України від 01.12.2005 року №3161-IV (далі
Закон України №3161-IV), у разі виявлення
недоліків у виконаній роботі (наданій
послузі) споживач має право на свій
вибір вимагати, зокрема, безоплатного
усунення недоліків у виконаній роботі
(наданій послузі) у розумний строк;
відшкодування завданих йому збитків з
усуненням недоліків виконаної роботи
(наданої послуги) своїми силами чи із
залученням третьої особи; реалізації
інших прав, що передбачені чинним
законодавством на день укладення
відповідного договору. Зазначені
вимоги підлягають задоволенню у разі
виявлення недоліків під час приймання
виконаної роботи (наданої послуги) або
під час її виконання (надання), а в разі
неможливості виявлення недоліків під
час приймання виконаної роботи
(наданої послуги) - протягом
гарантійного чи іншого строку,
встановленого договором, чи протягом
двох років з дня прийняття виконаної
роботи (наданої послуги) у разі
відсутності гарантійного чи іншого
строку, встановленого законодавством
або договором. За наявності у роботі
(послузі) істотних недоліків споживач
має право вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків.

Разом з тим, ч.6 ст.10 Закону України №
3161-IV передбачено, що виконавець не несе
відповідальності за невиконання,
прострочення виконання або інше
неналежне виконання зобов'язання та
недоліки у виконаних роботах або
наданих послугах, якщо доведе, що вони
виникли з вини самого споживача чи
внаслідок дії непереборної сили.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України №3161-IV,
споживач має право на те, щоб продукція
за звичайних умов її використання,
зберігання і транспортування була
безпечною для його життя, здоров'я,
навколишнього природного середовища, а
також не завдавала шкоди його майну.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 цього ж
Закону продукція, на яку актами
законодавства або іншими нормативними
документами встановлено обов'язкові
вимоги щодо забезпечення безпеки для
життя, здоров'я споживачів, їх майна,
навколишнього природного середовища
і передбачено нанесення національного
знака відповідності, повинна пройти
встановлену процедуру оцінки
відповідності. Виробник має право
маркувати продукцію національним
знаком відповідності за наявності
декларації про відповідність та/або
сертифіката відповідності, виданих
згідно із законодавством. Реалізація
продукції (у тому числі імпортних
товарів) без маркування національним
знаком відповідності та/або без
сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність
забороняється.

Частиною 1 ст.15 Закону України №3161-IV
визначено, що споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

Відповідно до ч.2 ст.15 цього ж Закону
інформація, передбачена частиною
першою цієї статті, доводиться до
відома споживачів виробником
(виконавцем, продавцем) у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування. Інформація про
продукцію може бути розміщена у місцях,
де вона реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
зв'язку.

Відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів», спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів, а
також накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п.п. 7, 9, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність:

- за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

- за невиконання або несвоєчасне
виконання припису посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, про усунення порушень прав
споживачів - у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

- за порушення умов договору між
споживачем і виконавцем про виконання
роботи, надання послуги - у розмірі ста
відсотків вартості виконаної роботи
(наданої послуги), а за ті самі дії,
вчинені щодо групи споживачів, - у
розмірі від одного до десяти відсотків
вартості виконаних робіт (наданих
послуг) за попередній календарний
місяць, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як вбачається із постанови Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області № 654 від 26.11.2013 року,
штраф на ФОП ОСОБА_2 в розмірі 50425,00 грн.
був накладений на підставі зазначених
в акті перевірки №001831 від 19.11.2013 року
порушень вимог ст.ст. 10, 15, 26 Закону
України «Про захист прав споживачів», а
саме:

- за порушення умов п. 4.5 договору на
виконання монтажних робіт №77 від 22.12.2012
року згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону у розмірі
100 % від вартості виконаних робіт - 50 000,00
грн.;

- за невиконання припису Інспекції
згідно п.9 ст.23 Закону - у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто 340,00 грн.;

- за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про ціни і тарифи на послуги, вартості
матеріалів згідно п.7 ст. 23 Закону - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (85,00 грн).

Представник позивача, наполягаючи на
протиправності оскаржуваної постанови
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області №654 від
26.11.2013 року зазначив, що з боку ФОП
ОСОБА_2 не було допущено будь-яких
порушень умов договору на виконання
монтажних робіт №77 від 22.12.2012 року,
зокрема пункту 4.5. Пояснив, що у зв'язку
з тим, що до травня 2013 року в будинку
замовника за адресою: АДРЕСА_1,
проводились ремонтні роботи із
встановлення сходових перил, це
унеможливлювало проведення робіт з
укладання наливної декоративної
підлоги, а тому роботи за
вищезазначеним договором були
розпочаті позивачем лише в травні 2013
року після встановлення сходових перил
та здійснення замовником передоплати в
сумі 20000,00 грн. замість обумовлених
договором 30000,00 грн. Під час
безпосереднього здійснення позивачем
монтажних робіт по укладенню наливних
підлог, замовником у порушення п.п. 5.2-5.4
договору не було забезпечено
недопущення сторонніх осіб на об'єкт на
час виконання робіт, та недотриманий
температурний режим у приміщенні. В
приміщенні, де велись роботи, постійно
проживали люди, які ходили по щойно
укладеній підлозі, а також постійно
створювали протяги у приміщенні, що
призвело до порушення технології
укладання підлоги. У зв'язку із
псуванням мешканцями будинків
проміжних та декоративних шарів
підлоги, позивачем роботи із її
укладання неодноразово перероблялись.
З цих підстав представник позивача
зазначив, що на якість виконання робіт
з укладення підлоги вплинуло саме
неналежне виконання замовником умов
договору, а тому у ФОП ОСОБА_2 відсутній
обов'язок за власний рахунок усувати
недоліки, як то передбачено п. 4.5
договору. Представник позивача
наполягав також на тому, що зазначені
обставини під час проведення
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області
перевірки від 21.10.2013 року були доведені
позивачем до відома перевіряючих,
однак вони не були взяті до уваги ні під
час складання акту перевірки №001831 від
19.11.2013 року, ні припису про усунення
зазначених порушень, викладеному в
цьому ж акті. А отже, на думку
представника позивача, ОСОБА_3 не було
доведено, а контролюючим органом не
було встановлено факту порушення ФОП
ОСОБА_2 умов договору на виконання
монтажних робіт №77 від 22.12.2012 року та
обов'язку позивача виконувати припис
Інспекції, викладений в цьому ж акті
про усунення цих порушень.

На підтвердження зазначених обставин
представником позивача було надано до
суду матеріали фотофіксації підлоги за
адресою: АДРЕСА_1 та письмові пояснення
ФОП ОСОБА_2 щодо обставин виконання
зазначених робіт (а.с. 9, 58-59).

Стосовно встановлення фахівцями
Інспекції під час перевірки порушень з
боку ФОП ОСОБА_2 вимог ч.1 ст.15, ст.26
Закону України «Про захист прав
споживачів» представник позивача
зазначив, що посилання відповідача на
наявність цих порушень є незаконною,
оскільки за вимогами абзацу 5 ч.1 ст.6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» перевірка
Інспекцією зазначених питань не могла
здійснюватися в межах позапланової
перевірки від 21.10.2013 року, оскільки вона
була призначена для з'ясування інших
питань - належного виконання ФОП ОСОБА_2
умов договору № 77 від 22.12.2012 року. Крім
того, висновки відповідача про
зазначені порушення необґрунтовані,
оскільки у позивача наявні документи,
які характеризують якість продукції
(послуг) та безпеку матеріалів, що
використовуються ним для надання
послуг та у приміщенні його салону
наявна необхідна, доступна, достовірна
та своєчасна інформація про продукцію
(послуги).

В обґрунтування протиправності
оскаржуваної постанови відповідача
представник ФОП ОСОБА_2 посилався також
на те, що зазначену постанову
Інспекцією було винесено з порушенням
п. 4 Порядку накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1177 від 17.08.2002 року, а саме: без
присутності позивача, без повідомлення
його про місце і час розгляду справи, у
зв'язку з чим позивача було позбавлено
можливості надати письмові пояснення
та докази на обґрунтування дотримання
ним вимог законодавства про захист
прав споживачів.

Відповідачем зазначені обставини
спростовані не були. При цьому
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області, в
порядку виконання обов'язку суб'єкта
владних повноважень, не було надано до
суду будь-яких доказів (пояснень
замовника, або мешканців його будинку;
акту огляду спірної підлоги; висновків
спеціалістів з будівництва щодо причин
виникнення недоліків з укладення
підлоги та т.і.) виникнення недоліків
при виконанні робіт через неналежне
виконання ФОП ОСОБА_2 робіт, визначених
договором №77 від 22.12.2012 року, та
відповідно наявності у позивача
обов'язку, передбаченого п. 4.5 цього
договору, усувати за свій рахунок у
14-денний строк допущені ним недоліки у
виконаній роботі.

При цьому перевірку дотримання ФОП
ОСОБА_2 умов спірного договору на
виконання монтажних робіт фахівцями
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області було
проведено за скаргою громадянина
ОСОБА_3 не за місцем виконання робіт за
адресою: АДРЕСА_1 а у приміщенні салону
позивача «ІНФОРМАЦІЯ_1», тобто без
обстеження спірного об'єкту, а тому, на
думку суду, висновки відповідача
зроблені без обґрунтованого
встановлення обставин щодо дотримання
(порушення) сторонами умов договору №77
від 22.12.2012 року.

Суд вважає, що такі дії суб'єкта владних
повноважень щодо проведення перевірки
та складання офіційних документів, на
підставі яких можуть прийматися акти
індивідуальної дії, є неприпустимими з
огляду на вимоги Конституції та
законів України, тому що роблячи
висновок про порушення будь-яким
суб'єктом правовідносин приписів
діючого законодавства, орган державної
влади зобов'язаний чітко встановити
склад такого порушення, зазначивши у
чому воно полягає та якими фактичними
даними це підтверджується. Крім того,
суб'єкт владних повноважень повинен
підтвердити та довести правомірність
та обґрунтованість зроблених ним
висновків.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку про необґрунтованість
висновків контролюючого органу в акті
перевірки №001739 від 21.10.2013 року про
порушення ФОП ОСОБА_2 умов п. 4.5 договору
на виконання монтажних робіт № 77 від
22.12.2012 року, та щодо обов'язку позивача
усувати недоліки з укладки
декоративної підлоги за адресою:
АДРЕСА_1.

З приводу встановлення Інспекцією з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області з боку ФОП ОСОБА_2
порушень ч. 1 ст. 15, ст. 26 Закону України
«Про захист прав споживачів» та
зобов'язання усунути зазначені
порушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.26 України «Про захист
прав споживачів» спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема: перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.

Відповідно до ст.1 Закону України №877-V
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, органів
місцевого самоврядування, інших
органів (далі - органи державного
нагляду (контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно абз.5 ч.1 ст.6 Закону №877-V,
підставою для здійснення позапланових
заходів є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення. Під час проведення
позапланового заходу з'ясовуються лише
ті питання, необхідність перевірки
яких стала підставою для здійснення
цього заходу, з обов'язковим
зазначенням цих питань у посвідченні
(направленні) на проведення державного
нагляду (контролю).

Як було встановлено судом, позапланову
перевірку ФОП ОСОБА_2 було здійснено на
підставі скарги ОСОБА_3 з питань
дотримання позивачем вимог
законодавства про захист прав
споживачів з питань виконання ФОП
ОСОБА_2 умов договору №77 від 22.12.2012 року
в частині п. 4.5 про усунення недоліків
щодо якості виконаних робіт з
укладання підлоги за адресою АДРЕСА_1, а
тому суд вважає, що згідно приписів
Закону №877-V в межах даної перевірки
Інспекція не мала повноважень щодо
з'ясування обставин дотримання
позивачем інших вимог законодавства
про захист прав споживачів.

Крім того, відповідачем в порядку
виконання обов'язку, визначеного ст.71
ч.2 Кодексу адміністративного
судочинства України, не було надано
жодних доказів на спростування
твердження представника позивача про
відсутність з боку ФОП ОСОБА_2
зазначених порушень за місцем
здійснення ним господарської
діяльності.

З цих підстав суд доходить висновку, що
при проведенні перевірки, винесені
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Одеській області спірної
постанови про притягнення ФОП ОСОБА_2
до відповідальності за порушення ч.1
ст.15, ст.26 Закону України «Про захист
прав споживачів» та зобов'язанні
позивача приписом (розділ ІV акту
перевірки) усунути зазначені
порушення, відповідач діяв не у порядок
та не у спосіб, що передбачені чинним
законодавством України з питань
державного нагляду (контролю).

Таким чином, з огляду на встановлені
під час судового розгляду справи
обставини, суд дійшов висновку про
необґрунтованість та неправомірність
висновків Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області в
акті перевірки №001739 від 21.10.2013 року про
вчинення ФОП ОСОБА_2 порушень вимог
ст.ст. 10, 15, 26 Закону України «Про захист
прав споживачів», та відповідно
необґрунтованість вимог відповідача
про усунення цих порушень.

З цих підстав суд вважає протиправною
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області №654 від 26.11.2013, що
прийнята на підставі висновків
вищезазначеного акту перевірки
відповідача.

Крім того, при прийнятті рішення про
неправомірність оскаржуваної
постанови, суд приймає до уваги ту
обставину, що Інспекцією з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області не було також спростовано
твердження представника ФОП ОСОБА_2 про
порушення відповідачем існуючих вимог
щодо порядку накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів: щодо розгляду
справи та винесення постанови за
відсутності позивача, без повідомлення
його про місце та час розгляду справи, а
тому відповідно позбавлення його
можливості надавати пояснення,
зауваження та докази з приводу
встановлених контролюючим органом
порушень.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи у
сукупності надані сторонами докази,
суд дійшов висновку, що відповідачем в
судовому засіданні не доведено
правомірності та обґрунтованості
прийнятої ним постанови №654 від 26.11.2013
року про застосування до ФОП ОСОБА_2
стягнень, передбачених ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів», у
розмірі 50425,00 грн., у зв'язку з чим
адміністративний позов ФОП ОСОБА_2
підлягає задоволенню шляхом визнання
протиправним та скасування
зазначеного рішення суб'єкта владних
повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167,
186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області про визнання
протиправною та скасування постанови -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області №654
від 26.11.2013 року про застосування до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
штрафу у розмірі 50425,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддями 27 жовтня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.