Справа № 826/12168/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року письмове
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого -
судді Арсірія Р.О у порядку
письмового провадження вирішив
адміністративну справу
до Київської міської ради, Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
треті особи на стороні відповідача :
Святошинська районна у м. Києві
державна адміністрація
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
Позивач 18.08.2014 звернувся до суду із
позовом до Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, Київської міської
ради, в якому просив :
- визнати протиправними дії Київської
міської ради, які виявилися 16.07.2014 у
намаганні через 3,5 роки вносити зміни в
рішення Київської міської ради від
02.12.2012 № 284/5096, яким хочуть безпідставно
прийняти до комунальної власності
територіальної громади м. Києва - 31/100
частини приватного житлового буд.
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, оскільки
ці дії суперечать закону та порушують
його права, свободи та інтереси, як
власника нерухомого майна;

- визнати протиправними дії КП
«Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
які виявилися 01.08.2014, у припиненні 05.11.2008
реєстрації права власності за ОСОБА_1
на 31/100 частини буд. АДРЕСА_1; оскільки ці
дії суперечать закону та порушують
його права, свободи та інтереси, як
власника нерухомого майна;

- зобов'язати Київську міську раду
утриматися від вчинення дії по
внесенню відповідних змін в рішення
Київської міської ради від 02.12.2010 №
284/5096, яким хочуть прийняти до
комунальної власності територіальної
громади м. Києва - 31/100 частину
приватного житлового буд. АДРЕСА_1,
оскільки зазначена частина будинку
належить ОСОБА_1

- визнати нечинним запис від 05.11.2008, яким
КП Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
припинено реєстрацію права власності
за ОСОБА_1 на 31/100 частину АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 10.11.2014 провадження у
справі, у частині вимог до КП Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна про визнання
протиправними дій КП Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна у
припиненні 05.11.2008 реєстрації права
власності за ОСОБА_1 на 31/100 частини буд.
АДРЕСА_1; оскільки ці дії суперечать
закону та порушують його права, свободи
та інтереси, як власника нерухомого
майна, а також визнання нечинним запису
від 05.11.2008, яким КП Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, припинено реєстрацію
права власності за ОСОБА_1 на 31/100
частину будинку АДРЕСА_1, закрито у
відповідності до п.4 ч.1 ст. 157 КАС
України.

Позивачем 07.11.2014 надано до канцелярії
суду клопотання про поновлення
дослідження доказів у справі у
судовому засіданні. Втім у вказаному
клопотання позивач не навів підстав,
які унеможливлюють розгляд справи у
порядку письмового провадження, у
зв'язку із чим суд відмовляє позивачу у
задоволенні вказаного клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що дії відповідача щодо
намаганні внесення змін до рішення
Київської міської ради від 12.2010 № 284/5096,
порушують його права.

Позивач у судовому засіданні наполягав
на задоволенні позову у повному обсязі,
відмовився від раніше поданої заяви
про зменшення позовних вимог. Просив
позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про день і час
слухання справи повідомлений належним
чином, суду надано письмові
заперечення проти позову.

Представник третьої особи 1 у судовому
засіданні вважала позов
необґрунтованим.

Представник третьої особи 2 до суду не
прибув за невідомою суду причиною, про
день і час слухання справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст.128 КАС України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справу у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
наступне.

Позивач - фізична особа ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається із свідоцтва про зміну
прізвища серія НОМЕР_1, виданого
відділом ЗАГС Ленінградського РВК м.
Києва 20.08.1991, ОСОБА_3 змінив прізвище на
ОСОБА_1 (а.с.17).

Відповідач - Київська міська рада є
органом виконавчої влади - суб'єктом
владних повноважень та здійснює в
даних правовідносинах повноваження,
надані їй Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Рішенням тридцятої сесії
Святошинської районної у м. Києві ради V
скликання № 229 від 19.06.2008 (а.с.35) прийнято
до комунальної власності
територіальної громади Святошинського
району м. Києва 31/100 частину приватного
житлового будинку № 6 по вул.
Гостомельській, яка належала позивачу
ОСОБА_1 на підставі договору дарування
06.07.1990 , зареєстрованого у реєстрі за №
5-8695 (а.с.13-14), та рішення Ленінградського
районного суду м. Києва від.24.05.1991
(а.с.15-16).

Вказане рішення було прийняте на
підставі поданої позивачам заяви від
02.07.2007 на ім'я голови Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації, якою він надав згоду на
передачу належного йому на праві
приватної власності вищевказаної
частини житлового будинку та надвірних
будівель і споруд у державну власність
при умові одержання нового житла в
межах встановленої норми жилої площі.
(а.с. 33).

Розпорядженням Святошинської районної
у м. Києві державної адміністрації № 1215
від 20.07.2014 житловий будинок АДРЕСА_1
визнано непридатним для проживання
(а.с.24 зворотній бік ).

Рішенням Київської міської ради від
02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної
власності територіальної громади
міста Києва» затверджено переліки
об'єктів права комунальної власності
територіальної громади м. Києва згідно
з додатками 1-10 до цього рішення, з якого
вбачається, що 31/100 частина житлового
будинку АДРЕСА_1 до комунальної
власності територіальної громади м.
Києва не передавалася .

22.04.2014 ОСОБА_1 звернувся до Київської
міської ради та Святошинської районної
у м. Києві державної адміністрації з
питання надання інформації про
прийняття об'єкту нерухомості до
комунальної власності територіальної
громади та повернення йому документів
на 31/100 частину приватного житлового
будинку АДРЕСА_1.

Листом Департаменту комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) №
062/12/90-3868 від 16.05.2014 позивача
повідомлено, що 2008 будинок приймався до
комунальної власності територіальної
громади Святошинського району. До
комунальної власності територіальної
громади м. Києва цей будинок був
зарахований рішенням Київської
міської ради від 02.12.2010 № 284/5096, що
готувалося на підставі матеріалів
інвентаризація майна району, які
надавалися Святошинською районною у
місті Києві державною адміністрацією.
Департамент комунальної власності м.
Києва не здійснював приймання -
передачу зазначеного будинку до
комунальної власності, і на сьогодні
будь-які документи на цей будинок у
Департаменті комунальної власності с.
Києва відсутні. Для вирішення цього
питання ОСОБА_1 запропоновано
звернутися до Святошинської районної у
місті Києві державної адміністрації.

Також, у додаток до вказаного листа,
листом Департаменту комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) №
062/12/90-5746 від 16.07.2014 позивача
повідомлено, що будинок АДРЕСА_1 не
включався до рішення Київської міської
ради від 02.12.2010 № 284/5096, у зв'язку із чим
надано відповідні роз'яснення. Так, 31/100
та 37/100 частини будинку були включені до
комунальної власності територіальної
громади Святошинського району
рішенням Святошинської районної у м.
Києві ради від 19.06.2008 № 229 та
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 09.02.2012 за №
209. У зв'язку із ліквідацією районних
рад у 2010 році все майно районів було
передано до комунальної власності
територіальних громад міста Києва
рішенням Київської міської ради від
02.12.2010 № 284/5096, однак 31/100 та 37/100 частини
будинку помилково не були включені в
перелік об'єктів, що передавалися, і
тому у зазначене рішення будуть
внесені відповідні зміни. Таким чином,
на сьогодні 31/100 та 37/100 частин АДРЕСА_1,
перебувають у комунальній власності.
За інформацією Святошинської міської
ради у м. Києві державної адміністрації
інші 32/100 частини будинку перебувають у
приватній власності.

Позивач із діями відповідача не
погоджується та вважає, що відповідач
неправомірно намагається внести зміни
до рішення Київської міської ради від
02.12.2010 № 284/5096, чим порушуються його
права та інтереси, у зв'язку із чим
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Так, згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав та законних інтересів
особи від порушень з боку суб'єкта
владних повноважень.

Для ефективного та своєчасного захисту
і реалізації своїх прав, свобод та
інтересів у сфері публічно - правових
відносин особи, які беруть участь у
справі, наділені значним обсягом
процесуальних прав, які вони
реалізують під час розгляду справи в
адміністративному суді. Також,
зазначені особи наділені певними
обов'язками, що надає суду змогу
здійснювати ефективний розгляд
адміністративної справи.

Згідно з нормами ч.1 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.. 72 цього Кодексу,
відповідно до якої, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, у даному випадку, обов'язок
доказування правомірності дій
покладений на відповідача Київську
міську раду.

Проте, згідно пп. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України одним з основних принципів
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, норми ч. 1 та 2 ст.71 КАС
України не суперечать одна одній,
оскільки ч. 2 ст. 71 КАСУ тільки покладає
обов'язок суб'єкта владних повноважень
доказувати правомірність своїх,
зокрема, дій та не звільняє іншу
сторону від доказування своєї правоти,
інакше це суперечило б загальним
принципам судочинства, встановленим
ст. 129 Конституції України.

Втім, у даному адміністративному
позові містяться лише доводи позивача
про намагання відповідача внести зміни
до рішення Київської міської ради від
02.12.2010 № 284/5096 та відповідь відповідача,
що у вказане рішення будуть внесені
певні зміни.

Однак, у матеріалах справи відсутні
будь-які рішення Київської міської
ради, якими наразі були б внесені зміни
у рішення Київської міської ради від
02.12.2010 № 284/5096 або пояснення, які б
підтверджували скоєння неправомірних
дій відповідачем, які позивач зазначає
предметом даного спору.

В силу ч. 1 ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Будь-яких доказів у підтвердження
своїх висновків про неправомірність
дій органу місцевого самоврядування
позивач не надав.

У відповідності до ч.2 ст.49 КАС України,
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Це означає, що у деяких випадках
законом чітко закріплене положення, що
певним правам сторін кореспондують
відповідні обов'язки, тобто під час
звернення до суду особа має право
подавати докази, але одночасно на
сторону покладається обов'язок щодо
доведення суду тих обставин, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Беручи до уваги викладене вище, суд
вважає, що позивач добросовісно не
скористався належними йому
процесуальними правами та не виконав
свої процесуальні обов'язки щодо
надання суду доказів.

Крім того, позивач однією із вимог
позову вказує зобов'язання Київської
міської ради утриматися від вчинення
дії по внесенню відповідних змін в
рішення Київської міської ради від
02.12.2010 № 284/5096.

Втім, із аналізу зазначених норм КАС
України, законодавством визначений
захист прав, свобод та інтересів осіб,
як такий, що передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Із змісту норм ст.162 КАС України
випливає, що в разі задоволення позову
про визнання протиправним рішення
суб'єкта владних повноважень чи його
окремих положень суд повинен зазначити
про це в судовому рішенні та одночасно
застосовувати один із встановлених
законом способів захисту порушеного
права позивача : про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії або
зобов'язання відповідача утриматись
від вчинення певних дій, тощо.

Аналогічний висновок міститься в
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в
адміністративній справі», відповідно
до п. 10.3 якого, у разі визнання судом
неправомірними дій чи бездіяльності
відповідача суд може зобов'язати його
вчинити чи утриматися від вчинення
певних дій у спосіб, визначений чинним
законодавством, яким може бути
захищено/відновлено порушене право.
Резолютивна частина рішення не повинна
містити приписів, що прогнозують
можливі порушення з боку відповідача
та зобов'язання його до вчинення чи
утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, рішення суду не може
прийматись як застереження від будь -
яких порушень, і також не може бути
умовним. Розглядати справу і приймати
рішення на майбутнє, приймаючи за
наявності не існуючи порушення,
суперечить вимогам законодавства
України.

За таких обставин відновленню
підлягають лише ті права, порушення
яких встановлено під час судового
розгляду справи і не стосуються дій
відповідачів у майбутньому.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Суд всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими ст. 86 КАС
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Розподіл судових витрат підлягає
здійсненню у відповідності до норм ст.
94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 69-71, 94, 128, 163-165, 167, 254 Кодексу
адмністративного судочинства України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, відмовити
у повному обсязі

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 КАС України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій