Справа № 263/7238/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 р.Справа №
263/7238/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області на
постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
26.08.2014р. по справі № 263/7238/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату пенсії по інвалідності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
Донецької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
Донецької області, в якому просив суд:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду Жовтневого району м. Маріуполя
неправомірними;

- зобов'язати відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплату
державної основної пенсії у розмірі
не менше 6 мінімальних за віком та
додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у
розмірі не менше 50 відсотків пенсії за
віком як інваліду 3 групи по
захворюванню, що пов'язано з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС з
01.01.2014 року, відповідно до ст. ст. 49, 54, ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що має статус громадянина,
постраждалого від наслідків
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, є інвалідом 3 групи по
захворюванню, що пов'язано з
ліквідацією аварії на ЧАЕС, перебуває
на обліку в УПФУ Жовтневого району м.
Маріуполя. Відповідно до ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмір основної пенсії
позивача не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком, а розмір
додаткової пенсії повинен складати 50
відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановлених Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». У порушення
діючого законодавства відповідач
сплачує позивачу пенсію у значно
менших розмірах, встановлених
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України. Вважає такі діє
відповідача неправомірними, зазначає,
що з 01.01.2014 року державна пенсія повинна
бути йому нарахована у відповідності
з вимогами Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
25.07.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 за
період з 01.01.2014 року по 23.01.2014 року
залишено без розгляду на підставі ст. 100
КАС України.

Постановою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 26.08.14
року позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
пенсії по інвалідності задоволено.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя Донецької
області щодо неперерахування ОСОБА_1
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком в період з
24 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року,
відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54,
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 796-XII виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної
пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії,
за шкоду заподіну здоров'ю, у розмірі не
менше 50% мінімальної пенсії за віком як
інваліду третьої групи, по
захворюванню, що пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3
ст. 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-XII, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 24
січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з
урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач має статус
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серія
НОМЕР_1. (а.с.8). Є інвалідом 3 групи по
професійному захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС,
що підтверджується довідкою МСЕ №
072424. (а.с.12) Позивач перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного Фонду України
в Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3
ст. 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а відповідач неправомірно
відмовив у проведенні вказаного
перерахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді державної пенсії; додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими:

- по І групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком;

- по II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком;

- по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;

- дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам І групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам,
а також хворим внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

При розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
установлений у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік,
виходячи з якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року
№ 523. Ця постанова є чинною, її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають змісту статей 50, 54 Закону
№ 796-ХІІ. В пункті 11 постанови від 23.11.2011
року № 1210 Кабінет Міністрів України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій,
усупереч положенням зазначених статей
закону, причому ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначення мінімального
розміру пенсії, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, повинні
розповсюджуватися і на положення
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, органи
Пенсійного фонду України зобов'язані
здійснювати перерахунок призначених
пенсій саме з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму
незалежно від звернення пенсіонера з
відповідною заявою про перерахунок
пенсії.

Дії управління Пенсійного фонду
України щодо перерахунку пенсії
позивачу на підставі постанов Кабінету
Міністрів України призвела до того, що
відбулося значне звуження обсягу прав
позивача, які існують в державі для
відповідної категорії громадян, отже
приходжу до висновку щодо
неправомірності дій відповідача.

Зокрема, рішенням Конституційного Суду
України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
було встановлено, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Проте, Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014
року не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, яким
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю, а крім того не надає право
Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат особам постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту вимог частини другої статті 19
Конституції України вбачається, що
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями частини четвертої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014
року застосуванню підлягають не
нормативні документи Кабінету
Міністрів України, а норми статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивач з 1 січня 2014 року
має право на державну пенсію
відповідно до статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
не нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Таким чином, позовні вимоги за період з
03.08.14 р. не є предметом апеляційного
перегляду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає доведеним належними та
допустимими доказами той факт, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
суб'єкт владних повноважень діяв
всупереч встановленому законом
порядку, необґрунтовано, без з'ясування
необхідних обставин, що мали значення
для прийняття рішення, чим порушено
законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано частково
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 24.06.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
26.08.2014р. по справі № 263/7238/14-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бартош Н.С.