Справа № 712/11957/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії державного службовця, за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкаси
Черкаської області на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 15.09.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії державного службовця.

Позов мотивовано тим, що їй з 18.10.2007року
була призначена пенсія відповідно до
Закону України «Про державну службу»
при загальному страховому стажі роботи
36 років 14 місяців, з урахуванням стажу
держслужби 22 роки 5 місяців 19 днів. При
розрахунку пенсії не врахована
виплачена матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
інші виплати згідно довідки про
зарплату, з яких позивачкою були
сплачені передбачені законом платежі
до Пенсійного Фонду.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 15.09.2014 року позов
задоволено частково: визнано
незаконними дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Черкаси Черкаської
області щодо відмови у перерахунку
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням усіх видів
оплати праці із заробітної плати
державного службовця; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області
здійснити перерахунок з 27.02.2012 року
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших
виплат згідно довідки про зарплату
(матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексація заробітної плати) та
забезпечити її виплату в подальшому.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

В матеріалах справи достатньо
письмових доказів для вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у розгляді справи не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду - зміні з
таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду, якщо суд першої інстанції
правильно по суті вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області, як
пенсіонер, та отримує пенсію згідно
Закону України «Про державну службу» з
18.10.2007 року. Розмір пенсійної виплати
ОСОБА_2 станом на 01.08.2014 року становить
3053,96 грн.

З листа відповідача від 01.08.2014 року,
позивачу стало відомо про те, що при
здійсненні розрахунку пенсії ОСОБА_2 не
врахована виплачена матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, інші
виплати згідно довідки про зарплату, з
яких позивачкою були сплачені
передбачені законом платежі до
Пенсійного Фонду.

Разом з тим, відповідач відмовив ОСОБА_2
у здійсненні перерахунку пенсії з
врахуванням зазначених виплат.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у здійсненні перерахунку пенсії
позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Таким чином, з наведених положень
вбачається, що призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Враховуючи вищевикладене, матеріальна
допомога та суми індексації входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20.02.2012 року та 14.05.2013 року.

З урахуванням наведених норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що дії відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії є
неправомірними, оскільки при
нарахуванні та виплаті позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування були сплачені, а отже
наведені складові заробітної плати
повинні враховуватися при обчисленні
(перерахунку) пенсії.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 99 КАС
України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Колегія суддів зауважує, що при
застосуванні наслідків, передбачених
наведеною нормою визначенню підлягає
початок перебігу строку звернення до
суду, тобто день, з якого особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, і відповідно
з якого слід обчислювати строк
звернення до суду.

ОСОБА_2 про порушення своїх прав знала
чи повинна була дізнатися кожного
місяця при отриманні відповідних сум
пенсії.

Однак, у визначений процесуальним
законом строк вона до суду не
звернулась.

До суду ОСОБА_2 звернулась 27.08.2014 року,
що підтверджується відбитком штампу
суду.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню з 27.02.2014 року, в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, що й було вказано судом першої
інстанції в мотивувальній частині
рішення.

Проте, в резолютивній частині рішення
судом першої інстанції помилково
зазначено, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з 27.02.2012 року.

На думку колегії суддів, вимоги про
зобов'язання відповідача в подальшому
виплачувати пенсію у вказаних розмірах
не підлягають задоволенню, оскільки не
відповідають вимогам законодавства.

Судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання і не
може визначати правовідносини між
сторонами на майбутнє. Крім того,
можливе внесення змін до
нормативно-правових актів, що
регулюють спірні правовідносини. Тому
період, по який необхідно зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії, повинен обмежитись моментом
винесення рішення судом першої
інстанції.

Доводи, наведені відповідачем в
апеляційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позову, однак в
резолютивній частині постанови
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 15.09.2014 року помилково зазначено, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з 27.02.2012 року з урахуванням інших виплат
згідно довідки про зарплату
(матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексація заробітної плати) та
забезпечити її виплату в подальшому.

З огляду на вказане, постанова підлягає
зміні в цій частині з врахуванням
періоду здійснення перерахунку пенсії.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 201, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкаси
Черкаської області на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 15.09.2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії державного службовця -
задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 15.09.2014 року - змінити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Черкаси Черкаської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з 27.02.2014 року з урахуванням
інших виплат згідно довідки про
зарплату (матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати).

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 04.11.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 04.11.2014
року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.