Справа № 2а-7370/12/1370
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Київ К/800/23061/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського Д.В.,провівши у
порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної
справи

за позовом ОСОБА_4 до Львівської
митниці, Державної митної служби
України про скасування наказу,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

за касаційною скаргою Львівської
митниці Міндоходів на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року,

встановив:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Львівської митниці і
Державної митної служби України про
визнання протиправним та часткове
скасування наказу Державної митної
служби України від 27 липня 2012 року №
1562-к «По особовому складу Львівської
митниці» в частині припинення його
служби в митних органах, поновлення на
посаді начальника сектору митних
інформаційних технологій (Мостиська)
відділу митних інформаційних
технологій Львівської митниці,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Позов обґрунтував тим, що Державною
митною службою України незаконно
припинено його перебування на
державній службі в митних органах за
порушення Присяги державного
службовця, оскільки не доведено
конкретних фактів, які б свідчили про
порушення ним норм чинного
законодавства, посадової інструкції
при виконанні своїх службових
обов'язків, заподіяння збитків державі,
які можна було б трактувати, як
порушення присяги державного
службовця,

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, позов задоволено: визнано
протиправним і скасовано наказ
Державної митної служби України «По
особовому складу Львівської митниці»
від 27 липня 2012 року № 1562-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_4,
начальника сектору митних
інформаційних технологій (Мостиська)
відділу митних інформаційних
технологій Львівської митниці;
поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника
сектору митних інформаційних
технологій (Мостиська) відділу митних
інформаційних технологій Львівської
митниці; стягнуто з Львівської митниці
на користь ОСОБА_4 заробітну плату за
час вимушеного прогулу з 30 липня 2012
року по 23 жовтня 2012 року в сумі 16218,07 грн.

У касаційній скарзі Львівська митниця,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Скаргу аргументує
тим, що позивач порушив законодавство з
митної справи і посадову інструкцію,
тому суди дійшли помилкового висновку
щодо незаконності його звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 28
вересня 1993 року проходив службу в
митних органах, з 4 квітня 2012 року - на
посаді начальника сектору митних
інформаційних технологій (Мостиська)
відділу митних інформаційних
технологій Львівської митниці.

Наказом Львівської митниці Державної
митної служби України від 1 червня 2012
року № 820-к з метою належної
організації роботи пунктів пропуску
під час проведення фінальної частини
чемпіонату Європи з футболу тимчасово
з 5 червня по 4 липня 2012 року ОСОБА_4
переведено у відділ митного оформлення
№ 3 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці для виконання
обов'язків головного інспектора.

За результатами службової перевірки,
проведеної на Львівській митниці
відповідно до наказу Держмитслужби
України від 23 липня 2012 року № 378, в
результаті співставлення інформації,
яка міститься в обліках інформаційних
комплексів Державної прикордонної
служби України, інформації ПІК «Облік
транспортних засобів в пунктах
пропуску для автомобільного
сполучення», ПІК «Інспектор 2006» ЄАІС
Державної митної служби України,
встановлено факти невідповідності
даних щодо кількості громадян,
занесених до інформаційних комплексів
Державної прикордонної служби України,
і кількості громадян, занесених до
інформаційних систем Державної митної
служби України, та вказано про те, що
посадові особи Львівської митниці й,
зокрема, позивач, здійснювали пропуск
товарів з порушенням вимог статей 318 та
374 Митного кодексу України.

За висновком комісії, викладеним в
доповідній записці від 27 липня 2012 року
на ім'я т.в.о. голови Державної митної
служби України, начальником сектора
митних інформаційних технологій
відділу інформаційних митних
технологій на м/п «Мостиська»
Львівської митниці ОСОБА_4 під час
тимчасового виконання обов'язків
головного інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Мостиська» порушено підпункти 2.1, 2.16,
2.18, 2.21, 2.28, 2.43 посадової інструкції
головного інспектора відділу митного
оформлення № 3 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці, що
призвело до ввезення на митну
територію України товарів з порушенням
норм законодавства з питань митної
справи, податкового законодавства, чим
завдана шкода авторитету Державної
митної служби України та державній
службі в цілому.

Наказом Державної митної служби
України від 27 липня 2012 № 1562-к за
порушення Присяги державного
службовця, відповідно до пункту 6
частини першої статті 30 Закону України
"Про державну службу", припинено 30 липня
2012 року перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах
України.

Наказом Львівської митниці Державної
митної служби України від 30 липня 2012
року № 1065-к оголошено наказ Державної
митної служби України від 27 липня 2012
року № 1562-к «По особовому складу
Львівської митниці» про припинення
перебування на державній службі в
митних органах України відповідно до
вимог пункту 6 статті 30 Закону України
«Про державну службу».

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачами не доведено факту
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця.

Законом України «Про дисциплінарний
статут митної служби України»
встановлено, що регулювання правового
становища державних службовців, які
працюють у митних органах,
здійснюється з урахуванням вимог
Закону України «Про державну службу».

На виконання вимог частини першої
статті 571 Митного кодексу України,
посадові особи митної служби України,
вперше прийняті на службу до митних
органів, приймають Присягу державного
службовця, якщо раніше вони не приймали
такої Присяги, якою відповідно до
статті 17 Закону України «Про державну
службу», присягаються суворо
дотримувати Конституції та законів
України, сприяти втіленню їх у життя,
зміцнювати їх авторитет, охороняти
права, свободи і законні інтереси
громадян, з гідністю нести високе
звання державного службовця, сумлінно
виконувати свої обов'язки.

В силу пункту 6 статті 30 Закону України
"Про державну службу" підставою
припинення державної служби є
порушення Присяги, передбаченої
статтею 17 цього Закону.

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

У статті 23 Дисциплінарного статуту
митної служби України, затвердженого
Законом України «Про дисциплінарний
статут митної служби України», частині
другій статті 14 Закону України "Про
державну службу" передбачені види
дисциплінарних стягнень, які можуть
бути застосовані до посадових осіб
митної служби за порушення службової
дисципліни (дисциплінарні
правопорушення), в тому числі й у
вигляді звільнення з митного органу.

Окрім того, розділом 4 Дисциплінарного
статуту врегульований порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
внаслідок чого забезпечується
належний захист законних прав та
інтересів працівників при вирішенні
питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за вчинення діяння, несумісного з
посадою, що виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, тому
неможливість застосування до
посадової особи митної служби України
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано, а рівень юридичних
гарантій захисту прав зазначеної особи
в процедурах вирішення питань
застосування такої відповідальності
має бути не меншим, ніж під час
звільнення з митного органу за
вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги, мають бути
порушення, встановлені внаслідок
службового розслідування, порядок
проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом
Державної митної служби України від 13
серпня 2010 року № 918. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення,
можуть бути припинення державної
служби за порушення Присяги або
звільнення з митного органу, які є
санкціями різних рівнів
відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків.

Відповідно до частин першої, другої та
третьої статті 318 Митного кодексу
України митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України. Митний контроль передбачає
виконання митними органами мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Частинами першою та другою статті 374
розділу ХІІ Митного кодексу України
передбачено, що товари (за винятком
підакцизних), сумарна фактурна
вартість яких не перевищує еквівалент
1000 євро, що ввозяться громадянами на
митну територію України у ручній
поклажі та/або у супроводжуваному
багажі через пункти пропуску через
державний кордон України, відкриті для
повітряного сполучення, та товари (крім
підакцизних), сумарна фактурна
вартість яких не перевищує еквівалент
500 євро та сумарна вага яких не
перевищує 50 кг, що ввозяться
громадянами на митну територію України
у ручній поклажі та/або у
супроводжуваному багажі через інші,
ніж відкриті для повітряного
сполучення, пункти пропуску через
державний кордон України, не
підлягають письмовому декларуванню (за
винятком товарів, на які відповідно до
статті 197 цього Кодексу встановлено
обмеження щодо переміщення
громадянами через митний кордон
України, і випадків, передбачених
частиною другою цієї статті) та не є
об'єктами оподаткування митними
платежами. Норма частини першої цієї
статті застосовується у разі, якщо
особа, яка ввозить товари на митну
територію України, в'їжджає в Україну
не частіше одного разу протягом однієї
доби. З метою забезпечення дотримання
цієї умови посадові особи органів
охорони державного кордону, які
здійснюють паспортний контроль у
пунктах пропуску через державний
кордон України, безпосередньо в
процесі здійснення такого контролю
інформують посадових осіб митних
органів про громадян, які в'їжджають в
Україну частіше одного разу протягом
однієї доби. У разі якщо товари в
обсягах, що не перевищують обмежень,
встановлених у частині першій цієї
статті, ввозяться на митну територію
України особою, яка в'їжджає в Україну
частіше одного разу протягом однієї
доби, такі товари підлягають
письмовому декларуванню в порядку,
встановленому для громадян, з поданням
документів, які видаються державними
органами для здійснення митного
контролю та митного оформлення таких
товарів, та оподатковуються ввізним
митом за ставкою 10 відсотків і податком
на додану вартість за ставкою,
встановленою Податковим кодексом
України.

Згідно з витягом з Журналу виходу на
роботу та розподілу обов'язків
працівників ВМО № 1-4 митного поста
«Мостиська», 16 червня 2012 року ОСОБА_4
виконував функціональні обов'язки
відповідального за випуск з зони
митного контролю.

Крім того, судами встановлено, що
ОСОБА_4 виконував обов'язки інспектора
на виїзді з зони митного контролю по
«червоному коридору».

Комісія з проведення службової
перевірки дійшла висновку, що до
контрольного талону для проходження
митного контролю по «червоному
коридору» та програмно-інформаційного
комплексу Держмитслужби України
вносилась додаткова кількість
громадян, які перетинають кордон
автомобільним транспортом, яка в свою
чергу використовувалась у якості
підстави для ввезення на митну
територію України товарів без
оподаткування, тобто в межах 50 кг та 500
євро на кожного громадянина.

Враховуючи те, що 16 червня 2012 року серед
цих транспортних засобів три були
пропущені через митний кордон України
позивачем, комісія з проведення
службової перевірки дійшла висновку
про порушення ним вимог статей 318 та 374
Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, на позивача, як
на відповідального за випуск
транспортних засобів із зони митного
контролю на смузі «червоний коридор»,
були покладені лише обов'язки щодо
зміни статусу транспортного засобу,
щодо якого закінчено митний контроль
та митне оформлення у ФМ «Диспетчер
ЗМК», а не обов'язки по митному
оформленню транспортного засобу, яке
здійснювалось безпосередньо
інспектором ВМО на відповідній смузі
руху, що унеможливило вчинення
вказаних порушень.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів обох інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Львівської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.