Справа № 707/2781/14-а
Суддя: Василенко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Черкаський районний суд Черкаської
Дата документу 04.11.2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку ст. 183-2 КАС України)

04 листопада 2014 року суддя
Черкаського районного суду Черкаської
області Василенко В.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м. Черкаси справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
Черкаському районі Черкаської області
про зобов'язання провести переахунок
пенсії державному службовцю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з
02.07.2008 року вона одержує пенсію,
призначену в установі відповідача.
Однак пенсія була призначена без
включення в розрахунок фактично
отриманих виплат в загальній сумі 12374
грн. 99 коп., що складається з
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на соціально-побутові потреби
та індексації, з яких сплачувалися
страхові внески на державне пенсійне
страхування. Позивачка звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з часу її призначення, включивши
в розрахунок інші виплати, які входили
в структуру її заробітної плати та які
відображені у довідці про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до ЗУ
«Про державну службу», зокрема про
виплати матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати. На
звернення позивачки до відповідача,
вона отримала відповідь, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
допомога на соціально-побутові потреби
та індексація зарплати не є складовими
заробітної плати, тому вони не можуть
враховуватися при здійсненні
нарахування пенсії.

Таким чином, указує позивачка, у зв'язку
з незаконними діями відповідача,
позивачці відмовлено у проведенні
перерахунку пенсії з урахуванням
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати, з яких
справлялися страхові внески на
державне пенсійне страхування.

Дії відповідача щодо відмови у
перерахунку пенсії позивач вважає
протиправними, у зв'язку з чим і
звернулася до суду з даним позовом.
Просить суд, визнати неправомірними
дії Управління пенсійного фонду
України в Черкаському районі
Черкаської області щодо не врахування
інших виплат під час обчислення
розміру її пенсії та зобов'язати
Управління пенсійного фонду України в
Черкаському ройоні Черкаської області
провести перерахунок та виплату
призначеної їй пенсії в розмірі 84% від
суми заробітної плати з 02.07.2008 року та
при проведенні такого перерахунку
врахувати інші виплати в сумі 12374, 99 грн.
отримані нею протягом 2006-2008 років.

31 жовтня 2014 року відповідач надав
суду письмові заперечення, вказавши, що
позивачка перебуває на пенсійному
обліку в УПФ України в Черкаському
районі з 02.07.2008 року як отримувач пенсії
по віку відповідно до ЗУ «Про службу в
органах місцевого самоврядування».
Вважає, що пенсія позивачці ОСОБА_1
нарахована та виплачується правильно і
у відповідності з чинним
законодавством. Просить відмовити у
задоволенні позову позивачки, оскільки
вимоги чинного законодавства при
виплаті пенсії позивачу дотримуються
та доплата проводиться в порядку та
розмірах, встановлених чинним
законодавством.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог позивача
виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги і заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України у Черкаському
районі Черкаської області і отримує
пенсію по віку з 02 липня 2008 року
відповідно до ЗУ «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

На переконання позивачки ОСОБА_1, при
визначенні розміру пенсії не була
врахована сума матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації заробітної плати, тому вона
звернулася із заявою до УПФ України в
Черкаському районі про перерахунок
пенсії з часу її призначення, включивши
в розрахунок інші виплати, які входили
в структуру її заробітної плати та які
відображені в довідці про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
від 16.12.1993 № 3723-ХП, зокрема, про виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги на соціально-побутові потреби
та індексації заробітної плати. Однак
позивачці надано відповідь, що вказані
виплати не є складовими заробітної
плати посадової особи місцевого
самоврядування, тому не можуть
враховуватися при здійсненні
нарахування пенсії.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про Державну службу» від 16
грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про
державну службу» щорічна відпустка
надається з виплатою допомоги на
оздоровлення (тобто виплата має
систематичний характер і здійснюється
у межах кошторису).

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Ст. 37-1 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Пунктом 3 Постанови КМУ «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» від 31 травня 2000 року № 865
встановлено, що посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до законів,
зазначених у пункті 1 цієї постанови (у
п.1 постанови зазначений Закон України
«Про державну службу»), враховується в
розмірах, що виплачується на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Матеріальна допомога на оздоровлення
до щорічної відпустки та на
соціально-побутові потреби, доплати за
спеціальні звання, індексація
заробітної плати не увійшли до
переліку, затвердженому Постановою КМУ
від 18 травня 1998 року № 697 «Про
затвердження Переліку оплати праці та
інших виплат, на які не нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсії».

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно з ч. 1 статті 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного
доходу(прибутку), сукупного
оподатковуваного доходу (граничної
суми заробітної плати(доходу), з яких
справляються страхові внески(збори) до
соціальних фондів, що діяла на день
одержання зазначеного заробітку
(виплат, доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та на
соціально-побутові потреби входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІУ
(зі змінами та доповненнями) визначає
виплати (доходи), що враховуються з
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року №108/95 ВР (зі змінами та
доповненнями) встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати. До останніх
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи на рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсації та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які проводяться
понад встановлені зазначеними актами.

Згідно з пп. 2.3.3 п. 2.3 ст. 2
Інструкції зі статистики заробітної
плати, розробленої відповідно до
вказаного Закону, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року № 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 року за № 114/8713,
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення) віднесена до інших
компенсаційних виплат.

Постановою Кабінету міністрів
України від 09 березня 2006 року № 268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» (зі змінами та
доповненнями) затверджено
упорядкування оплати праці державних
службовців, зокрема затверджено схеми
посадових окладів; надано право
керівникам органів апарату виконавчої
влади у межах затвердженого фонду
оплати праці встановлювати різного
роду надбавки (за вислугу років, за
почесне звання «заслужений», доплату
за науковий ступінь), здійснювати
преміювання працівників відповідно до
їх особистого вкладу в загальні
результати роботи; надавати
працівникам матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу для оздоровлення при
наданні щорічної відпустки.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховується в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати. На суми виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань і індексації нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Таким чином, суд вважає, що
матеріальна допомога, на яку
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру пенсії і це є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням законів №
3723-ХІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин ст. 41 Закону №1058-ІУ та ст. 66
Закону №1788-ІІ.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача здійснити позивачу
починаючи з 02 липня 2008 року
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням у
складі заробітної плати інших виплат,
до яких віднесені матеріальна допомога
на оздоровлення і соціально-побутові
питання та суми індексації заробітної
плати, з яких нараховані та сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Тому суми індексації заробітної плати,
яку просила включити позивачка при
обрахуванні пенсії, підлягають
включенню, оскільки з них сплачувалися
страхові внески.

Таким чином, суддя вважає, що
відповідач у даному випадку не
обґрунтував правомірність своїх дій,
тому вважає, що дії відповідача є
неправомірними.

У відповідності до ст. 256 КАС
України негайно виконуються постанови
суду, прийняті в порядку скороченого
провадежнння у разі присудження
виплати пенсій, інших періодичних
платежів з Державного бюджету України
або позабюджетних фондів в межах суми
платежу за один місяць.

Враховуючи вимоги ст.ст. 99, 100 КАСУ,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
до відповідача слід задовольнити,
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчислення пенсії та з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум відповідно до Закону
України «Про державну службу» з 01
жовтня 2014 року, оскільки із заявою про
перерахунок пенсії позивач звернулась
до відповідача у жовтні 2014 року.

Згідно ст. 45 ч. 4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
пенсії провадиться у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано нею до 15 числа,
тобто перерахунок пенсії позивачці
слід робити з 01 жовтня 2014 року

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 4, 5, 11, 17 - 19, 69 - 71, 94, 122, 158, 159, 161, 162,
163 КАС України, суддя, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області щодо не
врахування інших виплат при обчисленні
розміру пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Черкаському районі
Черкаської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням у
складі заробітної плати інших виплат,
до яких віднесені матеріальна допомога
на оздоровлення і соціально-побутові
питання та суми індексації заробітної
плати, з яких нараховані та сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
починаючи з 01 жовтня2014 року.

Звернути постанову до негайного
виконання, у відповідності до вимог ст.
256 КАС України, в межах суми стягнення
за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з
моменту її отримання шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Василенко