Справа № 691/1358/14-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 691/1358/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Черненко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області на постанову Городищенського
районного суду Черкаської області від
10 жовтня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернулась до Городищенського
районного суду Черкаської області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Городищенському районі
Черкаської області про визнання
відмови Управління пенсійного фонду
України у Городищенському районі
Черкаської області щодо перерахунку
пенсії з урахуванням інших виплат та
подальшої виплати протиправною;
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України у Городищенському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум індексації заробітної
плати, відповідно до довідки про
складові заробітної плати вих. №760.02/018
від 30.07.2014 року, виданої виконавчим
комітетом Городищенської міської ради
Черкаскьої області, починаючи з 20.12.2012
року, в установленому розмірі при
виході на пенсію 80% від суми заробітної
плати.

Постановою Городищенського районного
суду Черкаської області від 10 жовтня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 10 жовтня 2014
року та прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 10 жовтня 2014
року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, позивач з 20.12.2012 року
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області та отримує пенсію за віком,
призначену відповідно до Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

11.08.2014 року позивач звернулася до УПФ
України в Городищенському районі із
заявою про проведення перерахунку
призначеної пенсії згідно довідки про
заробітну плату, що подається для
перерахунку пенсії непрацюючим
державним службовцям.

Згідно листа від 19.08.2014 року за № 46/Т-10,
УПФ України в Городищенському районі
відмовило позивачу у здійснені
перерахунку пенсії, з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Вважаючи вказані дії відповідача
протиправними, позивач звернулась до
суду.

Обговорюючи правомірність заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати, на яку
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, у розмірі 80
відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Частиною другою статті 37-1 вказаного
закону визначено, що перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії. Таким чином, призначення
державному службовцю пенсії та її
перерахунок здійснюється з сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Дана правова позиція відображена в
тому числі в постановах Верховного
Суду України від 04.03.2014 року, від 28.05.2013
року.

Крім того, відповідно до ст. ст. 1, 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»,
індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

Згідно пп. 1.3. Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої Наказом
Держкомстату України від 13.01.2014 року №
5, для оцінки розміру заробітної плати
найманих працівників застосовується
показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці включаються
нарахування найманим працівникам у
грошовій та натуральній формі (оцінені
в грошовому вираженні) за
відпрацьований та невідпрацьований
час, який підлягає оплаті, або за
виконану роботу незалежно від джерела
фінансування цих виплат.

Суми виплат, пов'язаних із індексацією
заробітної плати працівників, входять
(на ряду з доплатами, надбавками,
гарантійними та компенсаційними
виплатами, передбаченими чинним
законодавством, преміями, пов'язаними з
виконанням виробничих завдань і
функцій) до складу фонду додаткової
заробітної плати, згідно з пп. 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої Наказом
Держкомстату України від 13.01.2014 року №
5.

Тобто, індексація, як вбачається з
викладеного, входить до фонду
додаткової заробітної плати, який є
складовою частиною фонду оплати праці
та, відповідно, до системи оплати
праці державного службовця.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Новозаводського районного
суду Чернігівської області від 18
лютого 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254, 255 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Постанову Городищенського районного
суду Черкаської області від 10 жовтня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.