Справа № 818/261/14
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 р.Справа № 818/261/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білопільський
елеватор" на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
19.05.2014р. по справі № 818/261/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор"

до Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправним та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Білопільський
елеватор" (далі - позивач) звернулось до
суду з позовом до Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області ( далі - відповідач) в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача від 13
січня 2014 року: № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в загальній сум 314638,01 грн.,
із них за основним платежем - 251710,41 грн.
та за штрафними (Фінансовими) санкціями
- 62927,60 грн.; № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування на прибуток у розмірі
5125626,39 грн.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 2087991,00
грн.; № про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на суму 719621,00 грн. і
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 179905,25 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор" до Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 13 січня 2014 року: №
про зменшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "Білопільський
елеватор" суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування на прибуток у
розмірі 5125626 (п'ять мільйонів сто
двадцять п'ять тисяч істсот двадцять
шість) грн. 39 коп.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 2087991 (два
мільйони вісімдесят сім тисяч
дев'ятсот дев'яносто одна) грн.; №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 719621 (сімсот
дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять
одна) грн., нарахування 179905 (сто
сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот п'ять)
грн. 25 коп.

В задоволенні позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 13 січня 2014 року Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор" відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати в
частині задоволення позовних вимог та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позову в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено та підтверджено у суді
апеляційної інстанції, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор" офіційно
зареєстроване як суб'єкт
господарювання 19.06.2008р. та включене до
Єдиного державного реєстру, що
підтверджується копією довідки з
ЄДРПОУ серії АБ № 729579 від 18.07.2013 р.

В період з 12.11.2013р. по 16 грудня 2013 р.
Сумською ОДПІ у Сумській області була
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
"Білопільський елеватор" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 р. по
30.09.2013 р., за наслідками якої 23.12.2013 р.
складено акт перевірки № 126/22/35943861/16 (т.2
а.с.1-79), яким встановлено порушення
позивачем платником податків пункту
п.п. 14.1.27 пп.14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14,
пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп.138.8.2 п.138.2 ст. 138, п.50.1
ст. 50 ПКУ, внаслідок чого занижено
податку на прибуток в сумі 5125626,39 грн. за
3 квартал 2013 р., та донараховано
податкові зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 96756 грн. за 3 квартал 2013
року, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 185.1 ст.185, п.188.1,
ст.. 188, п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.193.1 ст.193,
п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 ПК України, в
результаті чого встановлено завищення
залишку суми від'ємного значення по ПДВ
всього у сумі 2087991 грн., у тому числі за
червень 2012 р. - 416667,00 грн., за липень 2012 р.
в сумі 2077,00 грн., за вересень 2012 р. в сумі
276333,00 грн., за жовтень 2012 р. в сумі - 1420
грн., листопад 2012 р. в сумі 4506 грн., за
грудень 2012 р. в сумі 413958 грн., за січень
2013 р. в сумі 160243,00 грн., лютий 2013 р. в сумі
93870 грн., березень 2013 р. в сумі 783623 грн.,
липень 2013 р. в сумі 5280 грн., за квітень 2013
р. в сумі (-10330,00) грн., травень 2013 р. в сумі
(-59656 грн.) та завищення суми бюджетного
відшкодування в сумі 719621 грн. за
травень 2012 року, за січень 2013 року в
сумі 474936 грн., лютий 2013 року в сумі 141406
грн., березень 2013 року в сумі 70362 грн.

Перевіркою встановлено, що по
операціях з придбання вищезазначених
товарів у постачальників, витрати ТОВ
"Білопільський елеватор" при придбанні
сої та сої нестандартної з урахуванням
податку на додану вартість склали у
сумі 12410469,06 грн., що на 2053029,43 грн. більше
від суми реалізації товарів. Тобто, ТОВ
"Білопільський елеватор" понесло
більше витрат ніж обсяги реалізації.

Документальною позаплановою виїзною
перевіркою констатовано, що позивач
при укладанні договорів поставки
товару погодився з умовами продажу
товару за ціною, що не покрила його
витрат у зв'язку з їх придбанням на
внутрішньому ринку та витрат
пов'язаних з продажем такого товару на
експорт (комісійна винагорода,
перевезення, митне оформлення тощо).

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014 р. №
(т. 2, а.с. 80) слідує, що позивачу на
підставі акту перевірки збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в загальному розмірі 314638,01
грн., в тому числі: за основним платежем
- 251710,41грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 62927,60грн.

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014 р. №
(т.2, а.с.81) встановлено, що
позивачу на підставі акту перевірки
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на 5125626,39.

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014р. №
(т.2, а.с.82) слідує, що позивачу на
підставі акту перевірки зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на суму 2087991.

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014р. №
(т.2, а.с.83) встановлено, що
позивачу на підставі акту перевірки
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 179905,25грн.

Задовольняючи частково позов судом
першої інстанції зроблено висновок про
безпідставність прийнятих
контролюючим органом податкових
повідомлень-рішень: № про
зменшення платнику податків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування на прибуток у розмірі
5125626,39 грн.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ на
2087991грн.; № про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на суму
719621 грн. та нарахування 179905,25 грн.
оскільки господарські операції суд
визнає реальними і їх результати
оформлені відповідно до вимог діючого
законодавства та враховані в
бухгалтерському і податковому обліках
підприємства. Щодо висновків Сумської
ОДПІ про збільшення суми грошового
зобов'язання ТОВ "Білопільський
елеватор" з податку на прибуток в
загальному розмірі 314638,01 грн. судом
першої інстанції зроблено висновок, що
вони відповідають діючому
законодавству та прийняті відповідно
до виявлених на підприємстві під час
перевірки порушень податкового
законодавства і тому підстав для
задоволення позові в цій частині немає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

У відповідності до пп. 14.1.36 п 14.1 ст 14 ПК
України, господарська діяльність
визначена як діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться самостійно та/або через
свої відокремлені підрозділи, а також
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК
України містить визначення розумної
економічної причини (ділової мети) для
цілей оподаткування - це причина, яка
може бути наявна лише за умови, що
платник податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності.

Економічний ефект - це приріст
(збереження) активів платника податків
та/або їх вартості, а так само створення
умов для такого приросту (збереження) у
майбутньому.

Відповідно економічний ефект
відсутній в операціях, які призводять
до збільшення витрат платника податків
та зменшують об'єкт його оподаткування
без можливості отримання додаткового
приросту активів чи збереження їх
вартості.

Господарські операції, здійснені за
відсутності розумних економічних
причин (ділової мети) є такими, що
вчинені поза межами господарської
діяльності.

Суб'єкт господарювання за звичайних
умов ведення господарської діяльності
зацікавлений у найбільшому скороченні"
своїх витрат з метою отримання
економічного ефекту від здійснення
господарської операції.

Відповідно до ст. 138 ПК України регулює
склад витрат і порядок їх визначення,
зокрема в ній йдеться, що витрати, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, визначених
згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9,
підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

У відповідності до пп. 139.1.6. п. 139.1. ст.139
ПК України не включаються до складу
витрат суми податку на прибуток, а
також податків, установлених пунктом
153.3 статті 153 та статтею 160 цього
Кодексу; податку на додану вартість,
включеного до ціни товару (роботи,
послуги), що придбаваються платником
податку для виробничого або
невиробничого використання, податків
на доходи фізичних осіб, які
відраховуються із сум виплат таких
доходів згідно з розділом IV цього
Кодексу.

Розділом V (статті 180 - 211) ПК України
регулюється податок на додану вартість
і згідно пункту 185.1. статті 185 об'єктом
оподаткування, зокрема, є операції
платників податку з вивезення товарів
за межі митної території України.

Відповідно до ст.193 ПК України, яка
визначає розміри ставок податку,
ставки податку встановлюються від бази
оподаткування в таких розмірах: а) 20
відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків
по операціях з постачання лікарських
засобів, дозволених для виробництва і
застосування в Україні та внесених до
Державного реєстру лікарських засобів
(у тому числі аптечними закладами), а
також з постачання виробів медичного
призначення за переліком, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, а статтею
195 цього Кодексу передбачено операції,
що підлягають оподаткуванню за
нульовою ставкою і серед них, зокрема,
вивезення товарів за межі митної
території України:а) у митному режимі
експорту;б) у митному режимі
реекспорту, якщо товари поміщені у
такий режим відповідно до пункту 5
частини першої статті 86 Митного
кодексу України;в) у митному режимі
безмитної торгівлі;г) у митному режимі
вільної митної зони.

Товари вважаються вивезеними за межі
митної території України, якщо таке
вивезення підтверджене в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, митною декларацією,
оформленою відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Згідно ст.198 ПК України передбачено, що
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення, зокрема, операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, в тому числі, у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В ст.201 ПК України визначено правило,
згідно з яким платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну або у паперовому
вигляді або в електронній формі. Також
ця норма містить вичерпний перелік
вимог до податкової накладної форма та
порядок заповнення якої
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Згідно п. 198.1 ст.198 ПК України, право на
віднесення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Як вбачається з матеріалів справи,
копіями контракту № С040/12. з "OLAM"
Сінгапур від 02.08.2012 р., контракту №
510/14311050 з "Alfred C.Toepfer" Німеччина від 18.01.2013
р., додаткової угоди № 2 до контракту №
С040/12 від 02.08.12 р., видатковими
накладними, повідомленнями (Т.1 а.с.19-32,
33-41, 42-49) підтверджується передання ТОВ
"Білопільський елеватор" товару (сої та
сої нестандартної) у базисі поставки -
СРТ - ТОВ "Одеса-порт-експорт",
залізнична станція Миколаїв -
вантажний (есп.) та Одеський
торгівельний порт.

Згідно копії договору поставки №11 від
20.02.2013 р. ТОВ "Білопільський елеватор"
придбало у ТОВ "Кролевець -Агро" - сою
нестандартну на суму 68040,00 грн., у тому
числі ПДВ - 11340,00 грн., реальність
виконання договору між сторонами
зафіксовано первинними
бухгалтерськими документами такими як
видаткова накладна № 28 від 28.02.2013 р.,
податкова накладна № 12/2 від 28.02.2013 р., а
факт оплати ТОВ "Білопільський
елеватор" отриманого товару від ТОВ
"Кролевець -Агро" підтверджується
копіями платіжних доручень (Т.2 а.с.153-159)
на договірну суму 68040,00 грн., у тому
числі ПДВ - 11340,00 грн.

Згідно копії договору підряду №17-12 від
09.04.2012 р., графіку виконання робіт та
надання послуг, кошторисів, актів
здачі-прийняття виконаних робіт,
податкових накладних (Т.2 а.с.160,168-200)
ТВМАП "БББ" зобов'язалось розробити для
ТОВ "Білопільський елеватор"
проектно-кошторисну документацію
будівництва зерносушильного комплексу
з приймальником зерна по вул. Чапаєва, 1
в м. Білопілля Сумської області.

Як вбачається з копії договору
будівельного підряду № 21-05-01 від 21.05.2012
р., додаткових угод № 1 від 03.08.2012 р., № 2
від 31.08.2012р., № 3 від 01.11.2012 р. (Т. 1 а.с. 50-61)
ТОВ "Будівельна компанія "Кепітал-Сіті"
зобов'язувалась як самостійно так із
залученням субпідрядних організацій
виконати роботи, обумовлені
проектно-кошторисною документацією на
першу чергу будівництва по "Технічному
переоснащенню приймального відділення
зерно-заготівельної дільниці, що
знаходиться за адресою: по вул. Чапаєва,
1, м. Білопілля, Сумської області".

Реальність здійснення робіт за цим
договором підтверджується копіями
первинних бухгалтерських документів:
атів виконаних будівельних робіт та
довідками про вартість будівельних
робіт з липня 2012 року по квітень 2013 року
(Т. 1, а.с. 81-150), на виконані будівельні
роботи підрядник склав і надав ТОВ
"Білопільський елеватор" 16 податкових
накладних (Т. 1, а.с. 150-166), а замовник
робіт в свою чергу шляхом
безготівкових розрахунків через
банківську систему оплатив ці роботи в
період з травня 2012 року по вересень 2013
р., що підтверджується копіями
платіжних доручень (Т. 1, а.с. 62-80).

Згідно копії договору підряду № 36-04 від
05.06.2013 р. (Т. 2 а.с. 201-203) ТОВ "Сумська
механізована колона № 5" на замовлення
ТОВ "Білопільський елеватор"
зобов'язувалась виконати роботи по
капітальному ремонту об'єкту "ПЛ-0,4 кВ",
який знаходиться по вул. Чапаєва, 1 в м.
Білопілля Сумської області.

Таким чином, реальність виконання
договірних зобов'язань
підтверджується копіями актів
прийняття виконаних робіт, податкових
накладних, платіжних доручень (Т.2
а.с.204-211) . Реальність господарських
операцій між підприємством позивача і
ТОВ "Бахмач-Агро" по придбанню товару -
сої нестандартної на загальну суму
5852000,00 грн., у тому числі ПДВ - 975333,33 грн.,
підтверджується копією договору
поставки № 39-201/2012 від 05.12.2012 р., копіями
видаткових накладних, податкових
накладних, копіями платіжних доручень
(Т.2 а.с.213-233)

Згідно копії договору поставки №15/02-2013
від 15.02.2013 р. та додаткових угод від
21.03.2013 р. та 29.04.2013 р., копій платіжних
доручень (Т.2 а.с.234-256) ТОВ "Білопільський
елеватор" придбало у ТОВ "Білопілля
Агросвіт" - сою на суму загальну суму
4617000,00 грн., у тому числі ПДВ - 769500,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність
прийнятих контролюючим органом
податкових повідомлень-рішень: №
про зменшення платнику податків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування на прибуток у розмірі
5125626,39 грн.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ на
2087991грн.; № про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на суму
719621 грн. та нарахування 179905,25 грн.
оскільки господарські операції є
реальними і їх результати оформлені
відповідно до вимог діючого
законодавства та враховані в
бухгалтерському і податковому обліках
підприємства. В іншій частині позовних
вимог підстав для задоволення немає.

Згідно із частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білопільський
елеватор" частково обґрунтовані.

Доводи апеляційних скарг є
необґрунтованими з вище зазначених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційні
скарги - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор" залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014р. по
справі № 818/261/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 10.11.2014 р.