Справа № 755/21735/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Марфін
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 08 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувсь до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, в
якому просить:

- звернутись до Верховного Суду України
з клопотанням для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнати незаконними дії відповідача
щодо застосування під час
нарахування/перерахунку додаткової
пенсії позивача положень Бюджетних
законів та підзаконних
нормативно-правових актів за період з
01.01.2005 року до моменту винесення
рішення у справі;

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати позивачу
недоотриманих сум додаткової пенсії,
передбаченої ст.ст. 49, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2005 року до моменту винесення
рішення у справі;

- зобов'язати відповідача здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії відповідно, на
підставі, у порядку та розмірах
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції
діючих Законів №230/96, №231 та пов'язаними
із ним законами у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком одночасно
враховуючи вимоги ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та без
урахування приписів Бюджетних законів
і підзаконних нормативно-правових
актів Кабінету Міністрів України за
період з 01.01.2005 року до моменту
винесення рішення у справі;

- зобов'язати відповідача
перераховувати у подальшому позивачу
визначені ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розміри
додаткової пенсії у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
відповідної групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати пенсію;

- стягнути з відповідача на користь
позивача в порядку негайного виконання
боргову суму за пенсійними виплатами,
що виникла за весь період невиконання
вимог Законів України щодо нарахування
та перерахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 08 серпня 2014 року
позовні вимоги в частині визнання
незаконними дій, протиправною
бездіяльності Головного управління
пенсійного фонду України в м. Києві
щодо нарахування, перерахунку, виплати
додаткової пенсії, а також зобов'язання
Головного управління пенсійного фонду
України в м. Києві здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії, стягнення боргової
суми за пенсійними виплатами за період
з 01.01.2005 року по 14.02.2014 року залишено без
розгляду. У задоволенні позову в
частині звернення з клопотанням до
Верховного Суду України, визнання
незаконними дій, протиправною
бездіяльності Головного управління
пенсійного фонду України в м. Києві
щодо нарахування, перерахунку, виплати
додаткової пенсії, а також зобов'язання
Головного управління пенсійного фонду
України в м. Києві здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії, стягнення боргової
суми за пенсійними виплатами за період
з 14.02.2014 року по 08.09.2014 року та
зобов'язання в подальшому
перераховувати додаткову пенсію
відповідно до збільшення розміру
прожиткового мінімуму і вчасно
виплачувати додаткову пенсію
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду від
08 вересня 2014 року позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно та неправильно досліджено
докази і встановлено обставини у
справі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - задовольнити частково,
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 08 серпня 2014 року -
змінити, виходячи із наступного.

У відповідності до п. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є:
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення
позовних вимог в частині без розгляду,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що адміністративна справа в частині
позовних вимог за період за період з
01.01.2005 року по 14.02.2014 року підлягає
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до
адміністративного суду встановленим
ст. 99 КАС України. Крім того,
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що пенсійні виплати, передбачені
Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" здійснюється у розмірах,
визначених постановами Кабінету
Міністрів України.

Колегія суддів із зазначеними
висновками суду першої інстанції
погоджується частково, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
(категорія 1) та є інвалідом 2-ї групи
(а.с. 22).

На письмове звернення позивача до
Головного управління пенсійного фонду
України в м. Києві останнє надіслало
відповідь від 12.05.2014 року №11269/12/Б-810 в
якому зазначило, що позивач перебуває
на обліку в управлінні пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших категорій громадян
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві та отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» як інвалід другої
групи від захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС. Мінімальні розміри пенсії по
інвалідності, призначених відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» визначаються ст. 22 зазначеного
Закону, а не ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Пенсії
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
призначаються та виплачуються
районними управліннями Пенсійного
фонду України в м. Києві за місцем
реєстрації (проживання). Стаття 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачала виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, віднесеної до 1
категорії, інваліду 2-ї групи в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, що
становило 14,93 грн. Додаткова пенсія
розраховувалась виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком - 19,91 грн.,
встановленою постановою КМУ «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 03.01.2002 року №1. Відповідно
до ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткова пенсія в 2007 році
підвищувалась відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати. Розмір
додаткової пенсії, яка виплачувалась
позивачу, складав з 01.01.2007 року - 15,50 грн.,
з 01.04.2007 року - 16,52 грн., з 01.10.2007 року - 16,70
грн. З 01.01.2008 року відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції Закону України
від 28.12.07 №107-VІ), п. 4 постанови КМУ
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» від 28.05.2008
року №530 та п. 1 постанови КМУ «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06.07.2011 №745
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам другої групи
виплачується в розмірі 20% прожиткового
мінімуму, які втратили працездатність,
і становить: 01.01.2008 (470,00) - 94,00 (20%); 01.04.2008
(481,00) - 96,20 (20%); 01.07.2008 (482,00) - 96,40 (20%); 01.10.2008
(498,00) - 99,60 (20%); 01.11.2009 (573,00) - 114,60 (20%); 01.01.2010
(695,00) - 139,00 (20%); 01.04.2010 (706,00) - 141,20 (20%); 01.07.2010
(709,00) - 141,80 (20%); 01.10.2010 (723,00) - 144,60 (20%); 01.12.2010
(734,00) - 146,80 (20%); 01.01.2011 (750,00) - 150,00 (20%); 01.04.2011
(764,00) - 152,80 (20%); 01.10.2011 (784,00) - 156,80 (20%); 01.12.2011
(800,00) - 160,00 (20%). Згідно п. 13 Порядку
обчислення пенсій особам, постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженим постановою КМУ №1210 від
23.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2012 року щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 1, інвалідам 2-ї групи з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС виплачується в
розмірі 40% до прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, і
становить: 01.01.2012 (822,00) - 328,80 (40%); 01.04.2012
(838,00) - 355,20 (40%); 01.07.2012 (844,00) - 337,60 (40%); 01.10.2012
(856,00) - 342,40 (40%); 01.12.2012 (884,00) - 353,60 (40%); 01.01.2013
(894,00) - 357,60 (40%); 01.12.2013 (949,00) - 379,60 (40%).
Додаткова пенсія як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
віднесеному до категорії 1, інваліду 2-ї
групи відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виплачується позивачу у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, згідно з
вимогами чинного законодавства
України. Іншого чинним законодавством
не передбачено (а.с. 12-13).

Вважаючи, що відповідач неправомірно
виплачує пенсію у розмірі меншому ніж
визначено законодавством України, з
урахуванням надбавок та підвищень,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Водночас як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України. адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду. встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Так, позивач звернувся до суду з
позовом 14.08.2014 року та просить визнати
дії і бездіяльність незаконними і
неправомірними та зобов'язати провести
певні дії за період з 01.01.2005 року.

Суд першої інстанції встановив, що
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем клопотання про поновлення
пропущеного строку до матеріалів
справи не долучено.

Колегія суддів звертає увагу, що Закони
України, які стосувались соціальних
виплат, були опубліковані, отже,
позивач мав змогу дізнатись (повинен
був дізнатись) про порушення своїх прав
під час опублікування законів в
засобах масової інформації. Юридична
необізнаність позивача не є поважною
причиною пропущення строку.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
- щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

З наведеного визначення вбачається, що
пенсія це періодична виплата, а отже
про порушення свого права позивач
повинен був дізнатися з моменту
першочергово отримання пенсійної
виплати.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується, що позивач
пропустив шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду за
захистом свого права за період з 01.01.2005
року по 14.02.2014 рік, а тому в цій частині
постанова суду від 08.09.2014 року є
правомірною.

Водночас колегія суддів апеляційної
інстанції не погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позивних вимог в
частині зобов'язання Головного
управління пенсійного фонду України в
м. Києві здійснити нарахування,
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за період з 14.02.2014 року по 08.09.2014
року.

Так, згідно ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону
України ,,Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
особам, віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяна здоров'ю у
розмірах: інвалідам 2 групи - 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог посилався
на зміни внесені до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", а
тому дійшов висновку, що виплати,
передбачені Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюється у розмірах, визначених
постановами Кабінету Міністрів
України.

Проте, колегія суддів зазначає, що
Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має вищу юридичну силу у порівняні з
постановою КМ України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23
листопада 2011 року № 1210, та є
пріоритетним у застосуванні.

Будь-яким іншим законом, крім Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії не
встановлений, у зв'язку з чим відсутні
підстави не застосовувати для
розрахунку пенсії та додаткової
пенсії, розмір мінімальної пенсії за
віком, встановлений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Крім того, судом першої інстанції не
враховано, що пунктом 9 статті 1 Закону
України від 31 липня 2014 року № 1622-VII ,,Про
внесення змін до Закону України ,,Про
державний бюджет України на 2014 рік",
який набув чинності 3 серпня 2014 року,
доповнено Прикінцеві положення Закону
України від 16 січня 2014 року № 719-VII ,,Про
державний бюджет України на 2014 рік"
пунктом 6-7 такого змісту: ,,установити,
що норми і положення статей
20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України
,,Про внесення змін до Закону України
,,Про Державний бюджет України на 2014
рік" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік".

Так, постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 6 липня 2011 року та № 1210
від 23 листопада 2011 року були визначені
мінімальні розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, а також
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Тобто, обмеження щодо застосування
положень статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виникло з 03 серпня 2014 року.

Отже, з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014
року, тобто до набрання чинності
Законом України від 31 липня 2014 року №
1622-VII ,,Про внесення змін до Закону
України ,,Про державний бюджет України
на 2014 рік" положеннями Закону України
,,Про Державний бюджет України на 2014
рік" не було передбачено обмежень щодо
застосування статті 50 Закону України
,,Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин доводи апеляційної
скарги в цій частині знайшли свого
підтвердження в ході апеляційного
розгляду, водночас висновки суду є
помилковими та такими, що суперечать
нормам чинного законодавства.

Відтак, колегія суддів вважає за
необхідне постанову суду першої
інстанції від 08 серпня 2014 року змінити,
шляхом задоволення позовних вимог в
частині визнання протиправною
бездіяльність відповідача щодо
нарахування, перерахунку та виплати
позивачу недоотриманих сум додаткової
пенсії, передбаченої ст.ст. 49, 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 13.02.2014 року; зобов'язання
відповідача здійснити нарахування,
перерахунок та виплату додаткової
пенсії відповідно, на підставі, у
порядку та розмірах встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком одночасно враховуючи
вимоги ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 13.02.2014 року
включно.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання відповідача в подальшому
перераховувати розмір додаткової
пенсії та вчасно її виплачувати,
оскільки права позивача у
правовідносинах, що не наступили на
момент звернення до суду та винесення
рішення по справі не настали, отже не
порушені.

Також, колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
вимог позивача про необхідність
звернення суду до Верховного Суду
України для вирішення питання щодо
внесення до Конституційного Суду
України подання стосовно
конституційності постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011р. N
1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки такий спосіб захисту права не
передбачений, проте є правом суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 - підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції зміні, в частині визнання
протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати позивачу
недоотриманих сум додаткової пенсії,
передбаченої ст.ст. 49, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
13.02.2014 року; зобов'язання відповідача
здійснити нарахування, перерахунок та
виплату додаткової пенсії відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком
одночасно враховуючи вимоги ст. 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 13.02.2014 року
включно.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 08 вересня 2014 року -
змінити в частині відмови в задоволені
позовних вимог про визнання
протиправною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві щодо нарахування, перерахунку
та виплати позивачу недоотриманих сум
додаткової пенсії, передбаченої ст.ст.
49, 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 13.02.2014 року;
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
здійснити нарахування, перерахунок та
виплату додаткової пенсії відповідно
до ст. 50 Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком одночасно враховуючи
вимоги ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 13.02.2014 року
включно, шляхом задоволення позовних
вимог в цій частині.

В решті постанову Дніпровського
районного суду м. Києва від 08 вересня 2014
року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя

Пилипенко О.Є.

Судді:

Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.