Справа № 813/4161/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/4161/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі колегії суддів:
Головуючого - судді
Судді
Судді
з участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Державної виконавчої служби
України, Департаменту соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій і зобов'язання
ОСОБА_4 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень Департаменту виконавчої служби
України, Департаменту соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації, Головного
управління праці та соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації, в якому з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог просить:
- визнати протиправними дії відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
30.05.2014 №091-4ПВ-4/80/5а40 для виконання до
відома, винесену на підставі
виконавчого листа №2а-/3642/11/1370 від
26.05.2014, що видав ЛОАС;
- визнати протиправними дії відділу
примусового виконання рішень
Департаменту виконавчої служби
України щодо винесення постанови
комісії Департаменту соціального
захисту населення Львівської ОДА
згідно протоколу №1 ві 29.04.2013;
- зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області відкрити виконавче
провадження для виконання та до відома
винесену на підставі дублікату
26.05.2014, що видав ЛОАС або ж скерувати
виконавчого листа за підвідомчістю
виконання рішень до відділу
примусового виконання рішень
Департаменту виконавчої служби
- зобов'язати Головне управління праці
та соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації надати ОСОБА_4 3. статус
«ядерника» (особи, що працювала в
ядерній промисловості) та стягнення
заборгованості з компенсацією
соціального пакету з дня виходу на
пенсію зі списку №1 до виконання.
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачами неналежно
розглянуто його заяви, як наслідок у
зв'язку з протиправністю таких дій
порушено його права. У зв'язку з
наведеним просить визнати
протиправними такі дії відповідачів та
зобов'язати відновити порушені права.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала повністю з
підстав викладених у позовній заяві.
Просила такий задовольнити в повному
Ухвалою судового засідання від 22.08.2014
року проведено заміну відповідачів з
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області на Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області та з відділу примусового
виконання рішень Департаменту
виконавчої служби України на Державну
виконавчу службу України. Ухвалою
судового засідання від 27.10.2014 року, у
зв'язку проведеною реорганізацією
структурних підрозділів Львівської
обласної державної адміністрації,
допущено процесуальне
правонаступництво відповідача -
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації на Департамент
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
Представник відповідача - Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області в судовому засіданні проти
задоволення даного адміністративного
позову заперечив з підстав викладених
у письмових запереченнях. Зазначив, що
дублікат виконавчого листа виданого
Львівським окружним адміністративним
подано з порушенням правил
встановлених ст. 21 Законом України «Про
виконавче провадження», оскільки такий
підлягає виконанню відділом
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України.
Окрім того зазначив, що зі змісту
виконавчого листа не можливо
встановити заходів примусового
характеру. З урахуванням викладеного
просив у задоволенні
адміністративного позову в цій частині
Представник відповідача - Державної
виконавчої служби України, проти
задоволення даного адміністративного
позову заперечив. Зазначив, що рішення
Залізничного районного суду міста
Львова повністю виконано, а тому
державним виконавцем Державної
виконавчої служби України правомірно
закінчено виконавче провадження.
Вважає, що у задоволені даного
адміністративного позову слід
Представник відповідача - Департаменту
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації в судовому засіданні
проти даного адміністративного позову
заперечив з підстав викладених у
письмових запереченнях. Зміст яких
полягає в тому, що рішенням обласної
комісії із спірних питань встановлення
факту участі громадян, які брали участь
у ліквідації ядерних аварій, у ядерних
випробовуваннях, у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї, прийняте у відповідності до
чинного законодавства, оскільки
представлені в обґрунтування заяви
ОСОБА_4 про надання йому статусу
«Ядерника» документи не підтверджують
того, що заявник брав участь у
регламентованих роботах передбачених
Постановою КМУ від 02.12.1992 року №674 «Про
затвердження Порядку віднесення
громадян із числа тих, які брали участь
у ліквідації інших ядерних аварій, у
ядерних випробовуваннях у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї або постраждали за інших
обставин від радіаційного опромінення
не з власної вини до відповідних
категорій осіб, які постраждали
наслідок Чорнобильської катастрофи», а
тому у задоволенні адміністративного
позову слід відмовити.
З'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, дослідивши докази, якими
такі обґрунтовуються, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає до
задоволення, мотивуючи це наступним.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 20
вересня 1961 року по 1 серпня 1970 року
працював на підприємстві а/с 153 та
Сибірському Хімічному Комбінаті на
посаді слюсаря-електромонтажника
дільниці внутрішніх капремонтів,
монтажу і налагодження та виконував
монтажні, демонтажні роботи в системах
контролю автоматики технологічних
установок, розташованих в середині
промислових приміщень та споруд, що
забруднені радіоактивними речовинами.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м.Львова і йому з
05.01.1994 року призначено пенсію за віком
згідно з Списком №1, яка обчислюється з
врахуванням пільгового стажу на
підставі довідки від 21.01.1993 року №883/0233,
що підтверджує шкідливі умови праці в
якості слюсаря-електромонтажника на
підприємстві а/с 153 та Сибірського
хімічного комбінату.
27.08.2008 року позивач звернувся із заявою
до начальника Залізничного відділу
соціального захисту управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, у якій просив оформити
відповідне клопотання до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації для надання
позивачу статусу «ядерника».
26.09.2008 року Головним управлінням праці
та соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації прийнято рішення,
оформлене у вигляді протоколу № 3
засідання комісії із спірних питань
встановлення факту участі громадян у
ліквідації ядерних аварій, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї, згідно
з яким комісія вирішила відмовити
ОСОБА_4 у встановленні факту
безпосередньої участі у ліквідації
ядерних аварій, ядерних випробувань із
застосуванням ядерної зброї.
Не погодившись з вказаним рішенням
позивач звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду про
визнання такого протиправним.
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23.03.2012 року,
яка набрала законної сиди,
адміністративний позов задоволено
повністю, визнано протиправним і
скасовано рішення обласної комісії
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації, викладене у протоколі №
3 від 26.09.2008 року, щодо заяви ОСОБА_4 від
На підставі вказаного рішення
Львівським окружним адміністративним
судом видано виконавчий лист від 23.03.2012
26 травня 2014 року позивачем подано на
ім`я начальника відділу примусового
виконання рішення відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області п. Цабака В.Я. заяву про
прийняття до виконання виконавчого
документу виданого Львівським
окружним адміністративним судом 23.03.2012
Розглянувши вказану заяву державним
виконавцем на підставі п.п. 4,8 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП 43500380 від 30.05.2014року.
Як вбачається з наявного в матеріалах
справи супровідного листа вказана
постанова надіслана позивачу 30.05.2014
року №09.1.-45/В-4/80/5090. Копію постанови та
оригінал дублікату виконавчого листа
отримано представником позивача -
ОСОБА_1 02.06.2014 року.

Окрім цього, Залізничним районним
судом міста Львова прийнято постанову
від 26.02.2013 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту соціального захисту
населення Львівської обласної
адміністрації, Управління Пенсійного
фонду України у Залізничному району
міста Львова, Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, третя особа ОСОБА_1, якою
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано обласну комісію
Департаменту соціального захисту
населення Львівської обласної
держаної адміністрації повторно
розглянути заяву ОСОБА_4 про надання
йому статусу «Ядерника». Постанова
суду набрала законної сили, у зв'язку з
чим Залізничним районним судом міста
Львова видано виконавчий лист №1309/10402/12
від 26.02.2013 року.

На підставі даного виконавчого листа
15.04.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту виконавчої служби
України відкрито виконавче
провадження ВП37591653.

Департаментом соціального захисту
населення Львівської обласної
державної адміністрації на виконання
виконавчого листа №1309/10402/12 від 26.02.2013
року, виданого Залізничним районним
судом міста Львова, повторно
розглянуто заяву ОСОБА_4 про надання
йому статусу «Ядерника». Зокрема,
відповідно до Протоколу №1 від 29.04.2013
року засідання обласної комісії із
спірних питань встановлення факту
участі громадян у ліквідації ядерних
аварій, у ядерних випробовуваннях при
департаменті соціального захист
населення Львівської обласної
державної адміністрації, за
результатами поданих документів,
комісією прийнято рішення, яким
відмовлено позивачу в наданні статусу
особи, яка брала участь у ліквідації
ядерних аварій, у ядерних
випробовуваннях, у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї.

Зважаючи на те, що божником у даному
виконавчому провадженні виконано
вимоги встановлені виконавчим листом
від 29.04.2013 року, директором
Департаменту соціального захисту
населення Львівської обласної
державної адміністрації на адресу
Державної виконавчої служби України
Відділу примусового виконання рішень
скеровано лист №02-4166 про закриття
виконавчого провадження.

29.04.2014 року головним держаним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук Катериною
Леонідівною винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №1309/10402/12, виданого 25.03.2013 року
Залізничним районним судом міста
Львова.

При вирішення даної адміністративної
справи суд керувався наступним:

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дії відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 30.05.2014
№091-4ПВ-4/80/5а40 для виконання до відома,
винесену на підставі виконавчого листа
№2а-/3642/11/1370 від 26.05.2014, що видав
Львівський окружний адміністративний
суд та зобов'язання відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області відкрити виконавче
провадження для виконання та до відома
винесену на підставі дублікату
виконавчого листа №2а-13642/11/1370 від
26.05.2014, що видав Львівський окружний
адміністративний суд або ж скерування
виконавчого листа за підвідомчістю
виконання рішень до відділу
примусового виконання рішень
Департаменту виконавчої служби
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку регулюється Законом України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606-XIV (надалі Закон).

Відповідно до ст.1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частинами 1 та 2 ст. 2 Закону визначено,
що примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Стаття 26 Закону містить вичерпний
перелік підстав, за наявності яких,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого проваження.

Так відповідно до п. 4 ч. 1 ст.26 згаданого
Закону, державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження у
разі пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення.

Судом встановлено, що позивачем подано
до відділу примусового виконання
рішення управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області заяву про прийняття до
виконання виконавчого документу від
23.03.2012 року №2а-13642/11/1370, виданого
Львівським окружним адміністративним
судом.

Боржником згідно з даним виконавчим
документом є Головне управління праці
та соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації (правонаступник
Департамент соціального захисту
населення Львівської обласної
державної адміністрації).

Підвідомчість виконавчих проваджень
відділам примусового виконання рішень
визначена статтею 21 Закону України "Про
виконавче провадження".

Згідно з п.1 ч.1 вказаної статті на
відділ примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
покладається виконання рішень, за
якими: боржниками є Апарат Верховної
Ради України, Адміністрація Президента
України, вищі чи центральні органи
виконавчої влади, Конституційний Суд
України, Верховний Суд України, вищі
спеціалізовані суди, апеляційні суди,
Генеральна прокуратура України,
регіональні прокуратури, Вища рада
юстиції, Національний банк України,
Рахункова палата, Управління справами
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, обласні, Київська і
Севастопольська міські ради або
обласні, Київська і Севастопольська
міські державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, інші органи
державної влади та їх посадові особи.

Оскільки боржником за вказаним
виконавчим листом є Головне управління
праці та соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації, яке є структурним
підрозділом Львівської обласної
державної адміністрації, суд приходить
до висновку, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області при відмові у
відкритті виконавчого провадження
правомірно застосовано положення п.1 ч.4
ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження".

Окрім того, постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
прийнята на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про виконавче провадження".

Згідно з вказаною нормою державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження за наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено перелік заходів
примусового виконання рішень, які
державний виконавець може застосувати
в процесі виконання.

Так, заходами примусового виконання
рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Аналізуючи вищенаведені норми, варто
зробити висновок, що заходами
примусового виконання рішення є
заходи, що зобов'язують божника вчинити
дії або утриматись від їх вчинення.

Зі змісту виконавчого листа №2а-13642/11/1370
слідує, що судом визнано протиправним і
скасовано рішення обласної комісії
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації, викладене у протоколі №
3 від 26.09.2008 року, щодо заяви ОСОБА_4 від
27.08.2008 року.

Таким чином, вказаний виконавчий
документ не встановлює заходів
примусового виконання рішення,
передбачених статтею 32 Закону України
«Про виконавче провадження» або інших
заходів передбачених рішенням, згідно
з якими боржник зобов'язаний вчинити
певні дії або утриматись від їх
вчинення.

В свою чергу суд підкреслює, що рішення
суду, яким скасовано акт
індивідуальної дії не потребує жодної
додаткової реалізації, а відтак
позбавлене необхідності застосування
будь яких заходів примусового
виконання.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що державний
виконавець при винесенні постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП 43500380 від 30.05.2014 року діяв
на підставі та в межах встановлених
законом, дана постанова є законною, а
відтак позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій відділу примусового
виконання рішень Департаменту
виконавчої служби України щодо
винесення постанови №1309/10402/12 (лист
виданий 25.03.2013 року) та комісії
Департаменту соціального захисту
населення Львівської ОДА згідно
протоколу №1 від 29.04.2013 року, суд
зазначає, що з пояснень представника
позивача в судовому засіданні слідує,
що фактично позивач просить визнати
протиправними дії щодо закінчення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 1309/10402/12 від 25.03.2013 року,
виданим Залізничним районним судом
міста Львова. У зв'язку з цим суд надає
оцінку саме таким вимогам.

Судом встановлено, що виконавчим
листом Залізничного районного суду
міста Львова № 1309/10402/12 від 25.03.2013 року
зобов'язано обласну комісію
Департаменту соціального захисту
населення Львівської обласної
держаної адміністрації повторно
розглянути заяву ОСОБА_4 про надання
йому статусу «Ядерника».

Департаментом соціального захисту
населення Львівської обласної
держаної адміністрації повторно
розглянуто заяву ОСОБА_4 про надання
йому статусу «Ядерника». За
результатами розгляду складено
протокол №1 від 29.04.2013 року, згідно з
яким за результатами поданих
документів комісією прийнято рішення,
про відмову в наданні позивачу статусу
особи, яка брала участь у ліквідації
ядерних аварій, у ядерних
випробовуваннях, у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї. Позивачем не подано доказів
оскарження такого рішення.

Підстави закінчення виконавчого
провадження передбачені ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 50 Закону
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

З огляду на те, що виконавчим листом
Залізничного районного суду міста
Львова зобов'язано обласну комісію
Департаменту соціального захисту
населення Львівської обласної
держаної адміністрації повторно
розглянути заяву ОСОБА_4 про надання
йому статусу «Ядерника», що і було
зроблено та підтверджується
протоколом №1 від 29.04.2013 року, суд
приходить до висновку, що фактично
судове рішення виконано в повному
обсязі. У зв'язку з цим, державним
виконавцем правомірно закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа виданого
Залізничним районним судом міста
Львова та як наслідок винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП 375916553 від 29.04.2013 року.

Щодо вказаної позовної вимоги суд
також зазначає. що на державного
виконавця при здійсненні виконавчих
дій не покладено обов'язку щодо
перевірки відповідності діючому
законодавству самого рішення, яке
прийняте на виконання виконавчого
листа.

Окрім цього, суд підкреслює, що
визнання дій відповідачів щодо
винесення постанов, самі по собі (без
постанови), не мають самостійного
правового значення, не породжують у
позивача жодних обов'язків, а отже й не
порушують його прав та інтересів.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язаня Департаменту соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації надати ОСОБА_4
статус «ядерника» (особи, що працювала
в ядерній промисловості) та стягнення
заборгованості з компенсацією
соціального пакету з дня виходу на
пенсію зі списку №1 до виконання судом
встановлено наступне.

Діючим законодавством України чітко не
врегульовані відносини щодо надання
особі статусу «Ядерника». Однак,
виходячи з обґрунтувань заявлених
позовних вимог, суд зазначає, що
позивач просить надати йому статус
особи, яка виконувала регламентовані
роботи в ядерній промисловості, що
прирівнюється до відповідних
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, для встановлення факту
віднесення позивача до категорії осіб,
які брали участь у ліквідації ядерних
аварій, у ядерних випробуваннях, у
військових навчаннях із застосуванням
ядерної зброї слід керуватись нормами
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 796-XII від 28.02.1991 року із змінами і
доповненнями та Порядком віднесення
громадян із числа тих, які брали участь
у ліквідації інших ядерних аварій, у
ядерних випробуваннях, у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї або постраждали за інших
обставин від радіаційного опромінення
не з власної вини, до відповідних
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 02.12.1992 року за №
674.

Вказаною Постановою Кабінету
Міністрів України від 02.12.1992р. №674
затверджено Порядок віднесення
громадян з числа тих, які брали участь у
ліквідації інших ядерних аварій, у
ядерних випробуваннях, у військових
навчаннях із застосуванням ядерної
зброї або постраждали за інших
обставин від радіаційного опромінення
не з власної вини, до відповідних
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(надалі - Порядок).

Цей Порядок визначає умови віднесення
громадян із числа тих, які брали участь
у ліквідації ядерних аварій, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї, а також
громадян, які постраждали від
радіаційного опромінення внаслідок
будь-якої аварії, порушення правил
експлуатації обладнання з
радіоактивною речовиною, порушення
правил зберігання і поховання
радіоактивних речовин, що сталися не з
вини потерпілих, до 1, 2 або 3 категорій,
встановлених статтею 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з вказаним Порядком, громадяни
із числа тих, які брали участь у
ліквідації ядерних аварій, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї,
відносяться:

- до категорії 1 - інваліди з числа
учасників ліквідації ядерних аварій,
ядерних випробувань, військових
навчань із застосуванням ядерної
зброї, щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з відповідною
аварією, випробуванням або військовим
навчанням, а також хворі на променеву
хворобу внаслідок участі у ліквідації
ядерних аварій, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї;

- до категорії 2 - учасники випробувань
ядерної зброї в атмосфері, бойових
радіоактивних речовин і учасники
військових навчань із застосуванням
такої зброї та ліквідації наслідків
ядерних аварій;

- до категорії 3 - особи, які складали
ядерні заряди і здійснювали на них
регламентні роботи для проведення
відповідних випробувань і військових
навчань, брали участь у підземних
випробуваннях ядерної зброї, а також
ті, які переопромінились при охороні
ядерних полігонів під час випробувань
(якщо їх не віднесено до категорії 1).

Громадяни із числа тих, які постраждали
від радіаційного опромінення
внаслідок будь-якої аварії, порушення
правил експлуатації обладнання з
радіоактивною речовиною, порушення
правил зберігання і поховання
радіоактивних речовин, що сталися не з
вини потерпілих, відносяться:

- до категорії 1 - особи, які стали
інвалідами, захворіли на променеву
хворобу внаслідок будь-якої
радіаційної аварії, порушення правил
експлуатації обладнання з
радіоактивною речовиною, порушення
правил зберігання і поховання
радіоактивних речовин, які сталися не з
вини потерпілих, що визначено актом за
формою Н-1 (у разі коли захворювання
пов'язано з виробничою або професійною
діяльністю) або актом державної
комісії про нещасний випадок
(радіаційну аварію), якщо такий зв'язок
встановлено медичними закладами;

- до категорії 2 - особи, захворювання
яких пов'язано з переопроміненням
внаслідок будь-якої аварії, порушенням
правил експлуатації обладнання з
радіоактивною речовиною, порушенням
правил зберігання і поховання
радіоактивних речовин, які сталися не з
вини потерпілих, що визначено актом за
формою Н-1 (у разі коли захворювання
пов'язано з виробничою або професійною
діяльністю) або актом державної
комісії про нещасний випадок
(радіаційну аварію), якщо такий зв'язок
встановлено медичними закладами.

З наявного в матеріалах справи
Протоколу №1 від 29.04.2013 року судом
встановлено, що в обґрунтування заяви
про надання статусу «ядерника» ОСОБА_4
представлено комісії зі спірних питань
встановлення факту участі громадян у
ядерних аваріях, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї
наступні документи:

- довідку Державної корпорації атомної
енергетики «РОСАТОМ» від 03.07.2008р
№39-27/283;

- наказ по Сибірському Хімкомбінату
№19901 від 17.07.1970р.;

- наказ по цеху №20 від 20.04.1965р. №144;

- наказ по цеху №20 від 19.05.1962р. №103;

- наказ по цеху №20 від 05.11.1961р. №126;

- наказ по заводу «Сибірський хімічний
комбінат» №2564/к від 03.11.1961р.;

- виписку з історії хвороби ОСОБА_4 (на
4-ох арк.);

- довідку Сибірського хімічного
комбінату від 21.01.1993р. №883/0233;

- довідку федеративного агентства по
атомній енергетиці федерального
державного унітарного підприємства
«Сибірський хімічний комбінат» від
26.06.2008р. №21/734;

- довідку «Сибірського хімічного
комбінату» від 22.01.1993р №39/142;

- трудову книжку ОСОБА_4;

- довідку федеративного агентства по
атомній енергетиці Федерального
державного унітарного підприємства
«Сибірський хімічний комбінат» від
08.07.2008р. №3917/2018.

Надання документів саме з таким
переліком підтверджено також в
судовому засіданні представником
позивача.

З аналізу вказаних документів судом
встановлено, що такі підтверджують
особливий характер роботи позивача для
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах по Списку № 1, однак в достатній
мірі, як цього вимагають положення
Порядку, не підтверджують факту
безпосередньої участі позивача у
ліквідації ядерних аварій, ядерних
випробувань чи військових навчань із
застосуванням ядерної зброї, та не
вказують на те, що позивач постраждав
від радіаційного опромінення при
виконанні ним трудових обов'язків.
Зокрема, позивачем не представлено
доказів призначення йому інвалідності
по причині отримання захворювання,
пов'язаного з переопроміненням чи акту
за формою Н-1 про нещасний випадок на
виробництві у атомній промисловості.

З пояснень представника позивача судом
встановлено, що ОСОБА_4 не призначено
інвалідності, у такого відсутні ознаки
променевої хвороби, а тому вказані
обставини не дають достатніх підстав
для висновку про зарахування позивача
до категорії осіб, які брали участь у
ліквідації ядерних аварій, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї або
постраждали за інших обставин від
радіаційного опромінення не з власної
вини, та надання йому відповідного
статусу.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано,обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Відповідачами доведено правомірність
вчинення відповідних дій та прийняття
спірних рішень, вимоги позову щодо
визнання їх протиправними не
відповідають вимогам законодавства та
встановленим в судовому засіданні
обставинам справи, що підтверджені
належними та допустимими доказами.

З врахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про відсутність в діях
відповідачів порушень вимог
законодавства, у зв'язку з чим відсутні
підстави для задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
сплачений позивачем судовий збір
поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя
Кузан Р.І.

Суддя
Грень Н.М

Суддя
Кухар Н.А