Справа № 182/8130/14-а
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/8130/14-а
Провадження № 2-а/0182/244/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.11.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

секретарі - Рахуба О.Г.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Іванців А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Нікопольського міськрайонного
управління юстиції про скасування
постанови про звернення стягнення на
заробітну плату,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції (далі по тексту -
ВДВС Нікопольського МРУЮ) і просить
поновити строк для звернення до суду,
визнати дії державного виконавця ВДВС
Нікопольського МРУЮ щодо винесення
постанови від 12.06.2014 р. про звернення
стягнення з заробітної плати
неправомірними, скасувати постанову
державного виконавця ВДВС
Нікопольського МРУЮ від 12.06.2014 р. про
звернення стягнення з заробітної
плати, стягнути судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 08.10.2014 р. він
отримав постанову державного
виконавця ВДВС Нікопольського МРУЮ, за
якою звернено стягнення на його
заробітну плату. Зазначені виконавчі
дії були вчинені, як зазначено в
постанові, у зв'язку з тим, що він
добровільно не виконав Постанову № 526443
від 31.10.2009 р. ВДАІ про стягнення штрафу з
нього на користь держави у розмірі 520,00
грн.

З зазначеним ствердженням та
постановою про звернення стягнення на
заробітну плату він не згоден, оскільки
відповідно до довідки № 2891 від 08.12.2011 р.
заборгованості зі сплати штрафів він
не має.

В судовому засіданні позивач на
задоволені позовних вимог наполягав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовних
вимог не визнав, просив суд відмовити в
їх задоволені.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Як встановлено судом з пояснень сторін,
постанову державного виконавця ВДВС
Нікопольського МРУЮ від 12.06.2014 р. про
звернення стягнення з заробітної плати
ОСОБА_1 отримав 08.10.2014 р.

Ч. 2 ст. 181 КАС України передбачено, що
позовну заяву може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином, суд приходить до думки, що
позивач звернувся до суду в межах
строку передбачених законом.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Частиною 2 статті 19 Конституції
України, встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
підлягають виконанню державною
виконавчою службою, зокрема, постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом. На підставі ст. 22
Закону такі виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання протягом
трьох місяців.

Статтею 18 Закону передбачено вимоги до
форми та загального змісту виконавчого
документа, за умови наявності яких
державний виконавець приймає рішення
про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи можуть сприяти примусовому
виконання рішення (рахунок боржника,
місце роботи чи отримання ним інших
доходів, місцезнаходження його майна
тощо), а також шляхи отримання ним
коштів, стягнутих з боржника.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення.

На підставі ч.1 ст. 20 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна.

Відповідно до ст.20 Закону України « Про
виконавче провадження» у разі якщо в у
процесі виконавчого провадження
отримано документальне підтвердження
про зміну, або встановлення, зокрема
місця роботи боржника на території, на
яку не поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець надсилає виконавчий
документ за новим місце проживання,
перебування, роботи боржника.

Таким чином, обов'язок перевірки
відомостей, зокрема щодо місця роботи,
проживання , перебування боржника,
законом встановлений під час вчинення
виконавчих дій.

Таким чином, суд приходить до думки, що
відповідачем повноваження, щодо
винесення постанови від 12.06.2014 р. про
звернення стягнення на заробітну плату
застосовано на підставі, у спосіб та в
межах закону. Докази протилежного, а
саме довідки № 2891 від 08.12.2011 р. про те що
ОСОБА_1 заборгованості зі сплати
штрафів не має (а.с. 5), суд не може
прийняти до уваги, оскільки згідно з
пояснень представника відповідача з
якими погодився позивач, постанова про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання постанови № 526443
від 31.10.2009 р. ВДАІ про стягнення штрафу з
ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 520,00
грн. винесена 05.03.2013 р., тобто після
отримання ОСОБА_1 довідки № 2891 від
08.12.2011 р. і зазначена постанова про
відкриття виконавчого провадження
позивачем не оскаржується.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 12, 17, 159, 160, 161-163,
167, 181 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду, через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя: І. В. Тихомиров