Справа № 806/4725/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
Житомир справа № 806/4725/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О.Г.,

суддів - Романченка
Є.Ю., Ракаловича В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колл-Стар" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, Державної фіскальної служби
України про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Колл-Стар"
звернулось до суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, Державної фіскальної служби
України, в якому просило, з урахуванням
уточнених вимог (а.с.85-91): визнати
протиправними дії Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області щодо
розірвання договору №170720141 від 17.07.2014
року про визнання електронних
документів та визнати вказаний договір
нерозірваним, та таким, що підлягає до
виконання; визнати протиправними дії
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області щодо неприйняття та невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за серпень 2014 року з
додатками та реєстром отриманих та
виданих податкових накладних як
документів податкової звітності та
зобов'язати Житомирську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області надіслати
квитанцію №2 про прийняття вказаних
податкових документів, прийняти та
опублікувати податкову декларацію з
податку на додану вартість за серпень
2014 року як документи податкової
звітності з усіма зазначеними в них та
додатках до них показниками та внести
їх показники до електронної бази даних
звітності, що ведеться в податкових
органах на основі показників звітних
документів платників податків - датою
подання до податкового органу 20.10.2014
року; визнати протиправними дії
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області щодо неприйняття та невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за вересень 2014 року з
додатками та реєстром отриманих та
виданих податкових накладних як
документів податкової звітності та
зобов'язати Житомирську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області надіслати
квитанцію №2 про прийняття вказаних
податкових документів, прийняти та
опублікувати податкову декларацію з
податку на додану вартість за вересень
2014 року як документи податкової
звітності з усіма зазначеними в них та
додатках до них показниками та внести
їх показники до електронної бази даних
звітності, що ведеться в податкових
органах на основі показників звітних
документів платників податків - датою
подання до податкового органу 20.10.2014
року; зобов'язати Державну фіскальну
службу України, Житомирську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області усунути
перешкоди, що унеможливлюють
реєстрацію податкової звітності,
податкових накладних та розрахунків
коригування кількісних і вартісних
показників до податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних;
визнати протиправними дії Державної
фіскальної служби України щодо відмови
у реєстрації ТОВ "КОЛЛ-СТАР" податкових
накладних №91 від 09.09.2014 року, №92 від
09.09.2014 року, №94 від 09.09.2014 року, №95 від
09.09.2014 року, №205 від17.09.2014 року №206 від
17.09.2014 року, №218 від 18.09.2014 року, №259 від
23.09.2014 року, №330 від 30.09.2014 року, №1 від
01.10.2014 року, №2 від 01.10.2014 року, №24 від
02.10.2014 року, №55 від 07.10.2014 року, №86 від
09.10.2014 року, №104 від 10.10.2014 року, №135 від
14.10.2014 року, №150 від 15.10.2014 року, №152 від
15.10.2014 року, №207 від 22.10.2014 року в Єдиному
реєстрі податкових накладних;
зобов'язати Державну фіскальну службу
України зареєструвати податкові
накладні ТОВ "КОЛЛ-СТАР" №91 від 09.09.2014
року, №92 від 09.09.2014 року, №94 від 09.09.2014
року, №95 від 09.09.2014 року, №205 від17.09.2014
року №206 від 17.09.2014 року, №218 від 18.09.2014
року, №259 від 23.09.2014 року, №330 від 30.09.2014
року, №1 від 01.10.2014 року, №2 від 01.10.2014
року, №24 від 02.10.2014 року, №55 від 07.10.2014
року, №86 від 09.10.2014 року, №104 від 10.10.2014
року, №135 від 14.10.2014 року, №150 від 15.10.2014
року, №152 від 15.10.2014 року, №207 від 22.10.2014
року в Єдиному реєстрі податкових
накладних датою надсилання. Позивач
обґрунтовує свої вимоги тим, що
відповідачі діяли не в межах правового
поля та з порушенням чинного
законодавства України, що призвело до
порушення прав позивача.

Представник позивача надав до суду
заяву про уточнення позовних вимог та
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області позов не визнав
та свою позицію висловив в письмових
запереченнях.

Представник Державної фіскальної
служби України до суду не прибув.
Причини неявки в судове засідання не
повідомив. Про дату час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника
Державної фіскальної служби України та
положення частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта
розгляд справи проведено в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та додані
до неї матеріли, колегія судів
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та
Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області укладено договір
№170720141 від 17.07.2014 року про визнання
електронних документів, предметом
якого є визнання електронних
податкових документів (податкової
звітності, реєстрів отриманих та
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інших звітних
податкових документів), податних
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу державної
податкової служби засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу (а.с.
49-51 том 1).

Квитанцією №2 від 17.07.2014 року
Центральним порталом прийому
звітності МДЦ України підтверджено, що
вказаний договір про визнання
електронних документів прийнято.

Позивач вважає протиправними дії
відповідача оскільки одностороннє
розірвання договору про визнання
електронних документів та невизнання
податкової звітності відбулось за
відсутності правових підстав, а саме за
присвоєння підприємству стану 9
"Відсутність за місцем знаходження".

При цьому відповідач, як на підставу
розірвання договору про визнання
електронних документів, посилається на
акти про неможливість вручення запиту
ТОВ "КОЛЛ-СТАР" від 25.10.2014 року (а.с.114, 121),
довідки про встановлення
місцезнаходження ТОВ "КОЛЛ-СТАР"
(а.с.116,119) та направлені повідомлення
держреєстратору про відсутність
позивача за його місцезнаходженням
(а.с. 118, 111).

Встановлено, що укладений між
сторонами договір про визнання
електронних документів від 17.07.2014 року
№170720141 виник у сфері оподаткування з
приводу реалізації органом податкової
служби своїх владних повноважень,
тобто є адміністративним договором;
водночас адміністративний договір
заснований на загальних нормах
зобов'язального права, що врегульовані
Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, адміністративний договір
може бути розірвано або за згодою
сторін, або за рішенням суду, або у
випадках, встановлених у самому
договорі.

Обставини справи свідчать, що договір
про визнання електронних документів
розірвано відповідачем в
односторонньому порядку, відповідно, в
даному випадку слід керуватись нормами
договору про можливість його
розірвання.

Так, відповідно до пункту 4 розділу 6
договору про визнання електронних
документів передбачено, що орган
державної податкової служби має право
розірвати договір в односторонньому
порядку у випадку не надання платником
податків нового посиленого
сертифіката (сертифікатів) відкритого
ключа замість скасованих або в разі
зміни платником податків місця
реєстрації (а.с. 51 том 1).

Виходячи з умов договору про визнання
електронних документів відповідач має
право розірвати договір в
односторонньому порядку виключно у
двох випадках: 1) не надання позивачем
нового посиленого сертифіката
(сертифікатів) відкритого ключа
замість скасованих; 2) зміна позивачем
місця реєстрації.

Суд зазначає, що відповідно до пункту
12.5 Порядку обліку платників податків і
зборів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 09
грудня 2011 року №1588, якщо за
результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття
заходів, передбачених частиною
дванадцятою статті 19 Закону.

Між тим, встановлення відсутності
юридичної особи за результатами
здійснення заходів щодо встановлення
фактичного місцезнаходження не є
підставою для розірвання договору в
односторонньому порядку так як поняття
фактичне місцезнаходження та зміна
місця реєстрації не є тотожними.

До того ж, як свідчать матеріали справи
та підтверджено, зокрема, випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
місцезнаходження позивача визначено
за адресою:10014, Україна, Житомирська
область, м. Житомир, вул. Корольова,
буд.132, кв. 2407 (а.с.17-19). Вказана адреса не
змінювалась та була зазначена
товариством у надісланому на
реєстрацію договорі про визнання
електронних документів №170720141 від
17.07.2014 року.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для розірвання в
односторонньому порядку податковим
органом договору №170720141 від 17.07.2014 року.

Як встановлено судом, 17.10.2014 року
позивачем засобами електронного
зв'язку в електронній формі подано за
реквізитами, зазначеними відповідачем,
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2014 року, вересень
2014 року. Цією ж датою позивачеві
відмовлено в прийнятті податкової
звітності по причині «можливо
відсутній договір з ДПСУ», що
відображено в електронній квитанції №
1 (а.с.70-71 том 1).

Відповідно до положень пункту 46.1
статті 46 ПКУ податкова декларація -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання.

Податкова декларація подається за
звітний період в установлені ПКУ
строки органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків (пункт 49.1 статті 49
ПКУ).

Аналогічна норма також міститься і у
підпункті 4.1 пункту 4 Методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України, затверджених
наказом Державної податкової служби
України від 14.06.2012 № 516 (далі - Методичні
рекомендації), відповідно до якого
податкова декларація подається
платником податків контролюючому
органу, в якому перебуває на обліку
платник податків, у строки, встановлені
законом.

Згідно пункту 49.3 статті 49 ПК України
податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Порядок складання та подання
електронних документів, електронного
документообігу та накладення
електронного цифрового підпису на дату
виникнення спірних правовідносин
регламентувався Законами України від
22.05.2003 № 851 "Про електронні документи та
електронний документообіг" (далі -
Закон № 851), від 22.05.2003 № 852 "Про
електронний цифровий підпис" (далі -
Закон № 852) та Інструкцією про подання
електронної податкової звітності,
затвердженою наказом ДПАУ від 10.04.2008 №
233 (далі - Інструкція про подання
електронної податкової звітності).

Відповідно до пункту 7 розділу III
Інструкції про подання електронної
податкової звітності, яка регулює
порядок подання податкових документів
в електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку, платник
податків створює податковий документ в
електронному вигляді відповідно до
затвердженого формату (стандарту) за
допомогою спеціалізованого
програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків
податкового документа в електронному
вигляді на нього накладаються
електронний цифровий підпис (ЕЦП)
посадових осіб платника податків та
платник податків здійснює шифрування
податкового документа в електронному
вигляді і направляє його до органів ДПС
через телекомунікаційні канали
зв'язку. Після одержання від платника
податків податкового документа в
електронному вигляді органи ДПС
проводять його розшифрування,
перевірку ЕЦП, перевірку відповідності
електронного документа затвердженому
формату (стандарту); перша квитанція є
підтвердженням платнику податків
передачі його податкових документів в
електронному вигляді до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Ця квитанція надсилається органами ДПС
на електронну адресу платника
податків, з якої було надіслано
податкову звітність.

Підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції (підпункт 7.5
пункту 7 розділу ІІІ Інструкції).

Механізм формування та надіслання
квитанцій також передбачений і у
положеннях Методичних рекомендацій,
відповідно до яких перша квитанція -
квитанція про одержання звіту в
електронній формі, яка засвідчує факт і
час одержання звіту в електронній
формі; друга квитанція - квитанція про
приймання звіту в електронній формі та
засвідчує факт та час приймання
(неприймання) податкового документа в
електронному вигляді у базу даних
органів ДПС.

Згідно підпункту 7.6 пункту 7 розділу ІІІ
Інструкції, якщо надіслані податкові
документи сформовано з помилкою, то
платнику податків надсилається друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі про неприйняття
податкових документів в електронному
вигляді із зазначенням причин.

Таким чином, положеннями Інструкції
встановлено, що неприйняття податкової
декларації в електронному вигляді
можливе за умови її формування
платником податків з помилками, про що
зазначається у другій квитанції із
наведенням причин.

Водночас, прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПКУ (пункт 49.8.
статті 49 ПКУ).

Відмова посадової особи органу
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених статтями 48 та 49 Кодексу, у
тому числі висунення будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється (підпункт 4.4 пункту 4
Методичних рекомендацій).

Відповідно до положень підпункту 4.14
пункту 4 Методичних рекомендацій у разі
подання платником податків до органу
ДПС податкової декларації (у тому числі
надісланої поштою або засобами
електронного зв'язку), заповненої з
порушеннями пп. 48.3 - 48.4 ст. 48 Кодексу,
такий орган ДПС зобов'язаний надати
платнику податків письмове
повідомлення (у разі подання в
електронному вигляді платнику
надсилається квитанція) про відмову у
прийнятті податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови
(Додаток 6 до Методичних рекомендацій)
та в силу положень пункту 49.15 статті 49
ПКУ така декларація вважається
неподаною.

У ході з'ясування обставин справи і
перевірки їх доказами судом
встановлено, що підставою для
неприйняття податкових декларацій за
серпень-вересень 2014 року, яка подана
ТОВ «КОЛЛ-СТАР» є «можливо відсутній
договір з ДПСУ», а не наявність помилки
в її формуванні чи її заповненні з
порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48
ПКУ (а.с. 70-70).

Крім цього, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем не було надіслано
на адресу позивача другої квитанції
про неприймання податкового документа
в електронному вигляді у базу даних
органів ДПС, як передбачено
положеннями чинного законодавства.

На підставі викладеного, суд прийшов до
висновку про неправомірність відмови
відповідача у прийнятті податкової
звітності за серпень-вересень 2014 року.

Згідно приписів пункту 49.13 статті 49 ПКУ,
у разі якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови органом державної податкової
служби (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Виходячи з вищевикладеного, суд
задовольняє вимоги позивача 2 і 3 в щодо
неприйняття та невизнання податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень, вересень 2014 року з
додатками та реєстром отриманих та
виданих податкових накладних як
документів податкової звітності та
зобов'язати Житомирську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області надіслати
квитанцію №2 про прийняття вказаних
податкових документів, прийняти та
опублікувати податкову декларацію з
податку на додану вартість за серпень,
вересень 2014 року як документи
податкової звітності з усіма
зазначеними в них та додатках до них
показниками та внести їх показники до
електронної бази даних звітності, що
ведеться в податкових органах на
основі показників звітних документів
платників податків - датою подання до
податкового органу - 20.10.2014 року.

Що стосується вимог позивача щодо
реєстрації податкових накладних, то
суд зазначає наступне.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: a) у
паперовому вигляді; б) в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

Згідно п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді 13 зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що позивач у наведений
строк надсилав до ДФС України
податкові накладні: №91 від 09.09.2014 року,
№92 від 09.09.2014 року, №94 від 09.09.2014 року,
№95 від 09.09.2014 року, №205 від17.09.2014 року
№206 від 17.09.2014 року, №218 від 18.09.2014 року,
№259 від 23.09.2014 року, №330 від 30.09.2014 року,
№1 від 01.10.2014 року, №2 від 01.10.2014 року, №24
від 02.10.2014 року, №55 від 07.10.2014 року, №86
від 09.10.2014 року, №104 від 10.10.2014 року, №135
від 14.10.2014 року, №150 від 15.10.2014 року, №152
від 15.10.2014 року, №207 від 22.10.2014 року для
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Однак, вказані
накладні не були прийняті ДФС України,
про що свідчать квитанції №№1 (а.с. 169,
170, 171, 172, 173, 175, 177, 180, 182, 183, 186, 188, 190-192, 195,
197, 200, 202, 204, 206, 208, 210, 212, 214, 216 том 1). З їх
змісту вбачається, що податкові
накладні не були прийняті, у зв'язку з
виявленою помилкою: «Можливо,
відсутній договір з МДЗУ».

З даного приводу слід зазначити, що
згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Кодексу, Єдиний
реєстр податкових накладних - реєстр
відомостей щодо податкових накладних
та розрахунків коригування, який
ведеться центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, в електронному
вигляді згідно з наданими платниками
податку на додану вартість
електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

При цьому, встановлення порядку
ведення Єдиного реєстру податкових
накладних, нормами Кодексу, делеговано
Кабінету Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що
містяться у податковій накладній
та/або розрахунку коригування
кількісних і вартісних показників до
неї, до Єдиного реєстру податкових
накладних платників податку на додану
вартість - продавців товарів (послуг),
звіряння даних, що містяться у виданих
платникам такого податку - покупцям
товарів (послуг) податковій накладній
та розрахунку коригування з
відомостями, які містяться у Реєстрі
визначає Порядок ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2010 p. № 1246
(далі-Порядок).

Згідно п.2 Порядку, внесення відомостей,
що містяться у податковій накладній
та/або розрахунку коригування, до
реєстру здійснюється шляхом подання
протягом операційного дня зазначених
документів в електронній формі
Державній податковій службі з
використанням електронного цифрового
підпису та внесення відповідних
відомостей до Реєстру. Операційний
день триває з 0 до 23-ї години.

Для підтвердження прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі (п.8 Порядку).

У відповідності до п. 9 Порядку причиною
відмови у прийнятті податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації є: наявність
помилок; відсутність в Реєстрі
відомостей, що містяться у податковій
накладній, яка коригується; факт
реєстрації податкової накладної та/або
розрахунку коригування з такими ж
реквізитами.

Отже, однією з причин відмови у
прийнятті податкової накладної до
реєстрації є наявність помилок (пп.1 п.9
Порядку).

Як встановлено судом та видно зі змісту
наявних в матеріалах справи
документів, підставою для відмови у
прийнятті податкових накладних
позивача в період з 09.09.2014 року по 22.10.2014
року слугувало виявлення помилки: "Для
платника податків заборонено прийом
звітності по електронній пошті -
, код ДПІ 625. Можливо,
відсутній договір з МДЗУ". Однак,
вказана помилка не передбачена чинним
податковим законодавством.

До того ж, як встановлено в судовому
засіданні вище досліджений договір
№170720141 від 17.07.2014 року про визнання
електронних документів не міг бути
розірваний в односторонньому порядку
податковим органом, з підстав
встановлення відсутності юридичної
особи за результатами здійснення
заходів щодо встановлення фактичного
місцезнаходження. Тому зважаючи на те,
що зазначений договір не є розірваний,
він підлягає виконанню сторонами, а
посилання відповідача на ту обставину,
що мали місце помилки ("Можливо,
відсутній договір з МДЗУ"), як на
причину відмови у прийнятті податкових
накладних позивача, є безпідставними,
так як не містять правового
обґрунтування.

Разом з тим, судом встановлено, що
місцезнаходження (податкова адреса)
вказана позивачем в зазначених
податкових накладних та інформація про
його місцезнаходження внесена до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
повністю співпадають, що також
свідчить про відсутність у
податкового органу підстав для відмови
у їх прийнятті та реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Крім того, судом зазначається, що
визнання неправомірним неприйняття
податкової накладної для реєстрації
тягне настання наслідків,
передбачених у п. 201.10 ст. 201 ПК України.
Отже, податкові накладні вважаються
прийнятими протягом того операційного
дня, коли вони були надіслані
платником податків для реєстрації.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про протиправність дій
Державної фіскальної служби України
щодо неприйняття від ТОВ "КОЛЛ-СТАР"
податкових накладних: №91 від 09.09.2014
року, №92 від 09.09.2014 року, №94 від 09.09.2014
року, №95 від 09.09.2014 року, №205 від17.09.2014
року №206 від 17.09.2014 року, №218 від 18.09.2014
року, №259 від 23.09.2014 року, №330 від 30.09.2014
року, №1 від 01.10.2014 року, №2 від 01.10.2014
року, №24 від 02.10.2014 року, №55 від 07.10.2014
року, №86 від 09.10.2014 року, №104 від 10.10.2014
року, №135 від 14.10.2014 року, №150 від 15.10.2014
року, №152 від 15.10.2014 року, №207 від 22.10.2014
року для реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних, та зобов'язує
ДФС України зареєструвати вище
перелічені податкові накладні
позивача датою їх надсилання.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відповідачів усунути перешкоди, що
унеможливлюють реєстрацію податкової
звітності, податкових накладних та
розрахунків коригування кількісних і
вартісних показників до податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних суд відмовляє, оскільки дана
вимога є похідною від вищевказаних
вимог позивача.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів, що
місцезнаходження позивача у
документах не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, не
доведено правомірності оскаржуваних
дій у відповідності до вимог,
встановлених ч.2 ст. 19 Конституції
України та ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, однак, виходячи з формулювання
позовних вимог та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "КОЛ-СТАР" підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 128, 158-163,186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області щодо розірвання в
односторонньому порядку договору
№170720141 від 17.07.2014 року про визнання
електронних документів.

Визнати протиправними дії
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
щодо неприйняття від Товариства з
обмеженою відповідальністю "КОЛЛ-СТАР"
та невизнання податкових декларацій з
податку на додану вартість за серпень,
вересень 2014 року з додатками та
реєстром отриманих та виданих
податкових накладних як документів
податкової звітності та зобов'язати
Житомирську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області надіслати квитанцію №2 про
прийняття вказаних податкових
документів, прийняти та опублікувати
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень, вересень
2014 року як документи податкової
звітності з усіма зазначеними в них та
додатках до них показниками та внести
їх показники до електронної бази даних
звітності, що ведеться в податкових
органах на основі показників звітних
документів платників податків - датою
подання до податкового органу - 20.10.2014
року.

Визнати протиправними дії Державної
фіскальної служби України щодо відмови
у реєстрації Товариству з обмеженою
відповідальністю "КОЛЛ-СТАР"
податкових накладних №91 від 09.09.2014
року, №92 від 09.09.2014 року, №94 від 09.09.2014
року, №95 від 09.09.2014 року, №205 від17.09.2014
року №206 від 17.09.2014 року, №218 від 18.09.2014
року, №259 від 23.09.2014 року, №330 від 30.09.2014
року, №1 від 01.10.2014 року, №2 від 01.10.2014
року, №24 від 02.10.2014 року, №55 від 07.10.2014
року, №86 від 09.10.2014 року, №104 від 10.10.2014
року, №135 від 14.10.2014 року, №150 від 15.10.2014
року, №152 від 15.10.2014 року, №207 від 22.10.2014
року в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу
України зареєструвати податкові
накладні Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОЛЛ-СТАР": №91 від
09.09.2014 року, №92 від 09.09.2014 року, №94 від
09.09.2014 року, №95 від 09.09.2014 року, №205
від17.09.2014 року №206 від 17.09.2014 року, №218
від 18.09.2014 року, №259 від 23.09.2014 року, №330
від 30.09.2014 року, №1 від 01.10.2014 року, №2 від
01.10.2014 року, №24 від 02.10.2014 року, №55 від
07.10.2014 року, №86 від 09.10.2014 року, №104 від
10.10.2014 року, №135 від 14.10.2014 року, №150 від
15.10.2014 року, №152 від 15.10.2014 року, №207 від
22.10.2014 року в Єдиному реєстрі
податкових накладних датою їх
надсилання.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.Г. Попова

Судді
Є.Ю.
Романченко

В.М. Ракалович