Справа № 816/2784/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/7443/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Бившевої Л.І.

Борисенко І.В.

при секретарі
Іванові Д.О.

за участю представника позивача - Риля
В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2013

та постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.07.2013

у справі № 816/2784/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна фірма
«Центр ЛТД»

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання незаконними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна фірма
«Центр ЛТД» звернулось до суду з
позовом про визнання незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області від
22.04.2013 № /819, № /827,
№ /91.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.07.2013, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21.11.2013, позов задоволено частково;
визнано протиправним та скасовано
спірне податкове повідомлення-рішення
від 22.04.2013 № /819; в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в частині
задоволення позовних вимог; прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
планової виїзної документальної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01 по 31.12.2012,
складено акт № 3034/22.2-11/21074215
від 08.04.2013, в якому зафіксовано
порушення: пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 135.5 ст.
135, п. 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 216,
ст. 228, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу
України, в результаті чого встановлено
завищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування в сумі 1 918 593 грн.; п. п. 198.1,
198.3, 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу
України, ч. ч. 1, 5 ст. 203, п. п. 1, 2 ст. 215
Цивільного кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся на загальну суму 253 986 грн.;
п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.1
п. 170.9 ст. 170, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, абз. «а»
п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
порушення вимог податкового
законодавства під час перевірки питань
щодо повноти обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку з доходів фізичних осіб на суму
231,22 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 22.04.2013 відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № /819 про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 380 979 грн., в
т.ч.: 253 986 грн. основного платежу та 126 993
грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № /827 про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 289,03
грн., в т.ч.: 231,22 грн. основного платежу
та 57,81 грн. штрафних (фінансових)
санкцій;

- № /91 про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2012 рік на 1 918 593 грн.

Враховуючи оскарження податковим
органом судових рішень лише в частині
задоволення позовних вимог та межі
перегляду, передбачені ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, слід зазначити наступне.

Матеріалами справи встановлено, що між
виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області
(замовник) та ТОВ «БФ «Центр ЛТД»
(учасник) було укладено договір про
закупівлю робіт за державні кошти від
08.08.2011 № 250/96/2, розділом 1 якого
передбачено, що учасник зобов'язується
в період з серпня 2011 року по серпень 2012
року виконати будівництво дитячого
садка-школи в мікрорайоні 278 міста
Кременчука, а замовник зобов'язується
прийняти і оплатити такі роботи.

ТОВ «БФ «Центр ЛТД» має ліцензію серії
АВ № 517748, яка видана Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України 15.06.2010 на провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури (за
переліком робіт згідно з додатком),
терміном дії по 15.06.2015.

У зв'язку із нестачею працівників по
деяким видам робіт до даного
будівництва позивачем (підрядник) було
залучено субпідрядника ПП «Грандбуд-К»
(субпідрядник), з яким було укладено
договір від 30.08.2011 № 100/4, згідно умов
якого субпідрядник зобов'язується у
період з серпня 2011 року по серпень 2012
року виконати загально-будівельні
роботи та роботи по улаштуванню
внутрішніх інженерних мереж на об'єкті:
будівництво дитячого садка-школи в
мікрорайоні 278 міста Кременчука, а
підрядник прийняти та оплатити ці
роботи.

На виконання такого роду робіт ПП
«Грандбуд-К» має ліцензію серії АВ
№ 595822, видану 23.11.2011 Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України на провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (за переліком
робіт згідно з додатком), терміном дії
по 23.11.2016.

Також, позивач (підрядник) мав
господарські відносини із ТОВ «БК
«Ростбуд» (субпідрядник) на підставі
договору про виконання робіт від 05.10.2012
№ 138/2, за умовами якого субпідрядник
зобов'язується у період з жовтня 2012
року по грудень 2012 року виконати роботи
з облаштування підлоги на об'єкті:
будівництво дитячого садка-школи в
мікрорайоні 278 міста Кременчука, а
підрядник прийняти та оплатити ці
роботи.

Позивач (підрядник) мав господарські
відносини із ТОВ «Будівельна компанія
«Зодчий» (субпідрядник) на підставі
договору про виконання робіт від 13.06.2012
за № 14-12/81/2, за умовами якого
субпідрядник зобов'язується у період з
червня 2012 по 31.08.2012 виконати роботи по
утепленню та опорядженню зовнішніх
стін підземної та наземної частин
фасаду з підшиванням карнизів,
покриттям парапетів, улаштуванням
водостічних труб та жолобів на об'єкті:
дитячий садок-школа в мікрорайоні 278
міста Кременчука, а підрядник прийняти
та оплатити ці роботи.

На виконання такого роду робіт ТОВ
«Будівельна компанія «Зодчий» має
ліцензію серії АВ № 601987, видану 17.02.2012
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (за переліком
робіт згідно з додатком), терміном дії
по 17.02.2017.

Факт виконання вказаних договорів
судами встановлено з підтвердженням
матеріалів справи, а саме: актами
виконаних будівельних робіт, довідками
про вартість виконаних будівельних
робіт, податковими накладними.

Також, позивач (покупець) мав
відносини із ПП «Фінтехснаб»
(постачальник) на підставі договору про
виконання робіт від 01.08.2012 № 50/105/1, за
умовами якого постачальник
зобов'язується виготовити і передати у
власність покупцю фасадні алюмінієві
світлопрозорі конструкції (зимовий
сад) з теплого алюмінію на будівлю
садка-школи, розміщеного за адресою: м.
Кременчук, квартал 278, а покупець
прийняти ці конструкції та своєчасно
здійснити їх оплату.

В рамках зазначеного договору ПП
«Фінтехснаб» виготовлено та
поставлено на адресу позивача
обумовлений договором товар на
загальну суму 148 000,40 грн., що було
оформлено видатковою накладною та
податковими накладними.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що придбанні позивачем послуги у
контрагентів ПП «Грандбуд-К», ТОВ «БК
«Ростбуд», ТОВ «Будівельна компанія
«Зодчий» та товару, придбаного у ПП
«Фінтехснаб» відповідають меті та
змісту господарської діяльності
товариства в межах зареєстрованих
видів господарської діяльності за КВЕД
та реально використані при будівництві
дитячого садка-школи в мікрорайоні 278
міста Кременчука на виконання договору
про закупівлю робіт за державні кошти
від 08.08.2011 за № 250/96/2, укладеного із
виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області.

Суд касаційної інстанції погоджується
з таким висновком судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 цього
Кодексу право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 зазначеного
Кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. п. 201.1, 201.8 ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну;
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Таким чином, для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість необхідно: наявність у
платника податку - покупця належно
оформлених податкових накладних,
виданих особами, що зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
фактична сплата грошових коштів
контрагентам в сумі визначеній в
податкових накладних, а також фактичне
виконання господарських операцій, за
наслідками яких у платника податку на
додану вартість виникає право на
податковий кредит, що в даному випадку
судами обох інстанцій встановлено з
підтвердженням матеріалів справи.

За вказаних обставин, меж перегляду,
відсутності порушень норм
матеріального та процесуального права,
висновок судів першої та апеляційної
інстанцій про часткове задоволення
позовних вимог є вірним, а касаційна
скарга відповідача - необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2013 та
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.07.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді Л.І.
Бившева І.В. Борисенко