Справа № 872/7102/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2014 рокусправа № 804/720/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2013 року у справі № 804/720/13-а за
позовом Криворізької південної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Приватного підприємства
«Кривбасасінтерпром» про накладення
арешту на кошти платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Криворізька південна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до суду з адміністративним позовом, в
якому просила накласти арешт на кошти
Приватного підприємства
«Кривбасасінтерпром», які знаходяться
на розрахунковому рахунку у банку: р/р
5260 ПАТ "Банк Форум" МФО 322948, р/р
3001 "Банк національний кредит" МФО
320702, р/р 1360 Публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк" МФО 300023. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що Приватне підприємство
«Кривбасасінтерпром» має податковий
борг перед бюджетом по податку на
прибуток приватних підприємств в сумі 6
331,40 грн., який виник 10 серпня 2012 року, по
комунальному податку в сумі 340,0 грн.,
який виник 18 серпня 2011 року, по податку
на додану вартість в сумі 54,72 грн., який
виник 28 травня 2012 року, через не сплату
таких відповідачем у встановлені
законом строки, тому у зв'язку із
відсутністю у відповідача майна
контролюючий орган просить на підставі
п.20.1.17 ст.20 Податкового кодексу України
накласти арешт на кошти боржника та
інші цінності з метою погашення
заборгованості.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Криворізька південна
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
з апеляційною скаргою, в якій.
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.
Апелянт посилається на
безпідставність відмови в задоволені
позову судом першої інстанції про
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку у зв'язку з
відсутністю майна для погашення
податкового боргу.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули,
відповідач у поданому до суду
клопотанні, просив проводити
апеляційний розгляд без участі його
уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог, дійшла
висновку про наявність підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
Приватне підприємство
"Крнивбасінтрепром" зареєстровано як
юридична особа виконавчим комітетом
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області 14 вересня
2009р. та включено до ЄДРПОУ за
№0011226, за юридичною адресою: 50005,
Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг,
вул. Пісочна, буд. 3Б. Відповідно до
чинного законодавства відповідач є
платником податків, зборів
(обов'язкових платежів) і перебуває на
податковому обліку в Криворізькій
південній міжрайонній державній
податковій інспекції. Як вбачається зі
справи, відповідачем порушено п.п.16.1.4
п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України у
частині несплати у встановлені
законодавством строки самостійно
задекларованих податкових зобов'язань
у деклараціях, які є узгодженими з дня
подання податкових декларацій.
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби виставлена
відповідачу податкова вимога №1/564 від
02 грудня 2010р. на суму податкового
зобов'язання 2774,60 грн..Дані податкова
вимога отримана 06 грудня 2010 року
директором підприємства, про що
свідчить підпис на податковій вимозі.
Згідно довідки про наявність
заборгованості відповідача станом на 28
листопада 2012р. у відповідача рахується
заборгованість в розмірі 6 726,12 грн. (з
яких 6 629,72 грн. - недоїмка, 96,40 грн. -
залишок несплаченої пені).

Відмовляючи у задоволення позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано належних
доказів, що підтверджують наявність
обставин, передбачених п.94.2 ст.94
Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Загальна процедура і підстави
застосування адміністративного арешту
органами державної податкової служби
визначені статтею 94 Податкового
кодексу України. Поняття
адміністративного арешту як
виняткового способу забезпечення
виконання обов'язків платника
податків, наведене в пункті 94.1 статті 94
Податкового кодексу України і за своїм
змістом однаково перпедбачає як арешт
коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 Податкового
кодексу України регулюють
застосування будь-якого
адміністративного арешту незалежно
від предмета такого арешту. Водночас
Податковим кодексом України
передбачені також інші, додаткові
випадки накладення арешту на кошти
платника податків, крім тих, що
визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.17
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює
одночасно як право податкового органу
на звернення до суду з вимогою про
накладення арешту на кошти платника
податків, так і підстави для реалізації
цього повноваження. Такими підставами
є: 1) відсутність майна, за рахунок якого
може бути погашений податковий борг; 2)
недостатність такого майна для
погашення суми податкового боргу через
те, що балансова вартість цього майна
менша за відповідну суму податкового
боргу; 3) майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу у
відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування
арешту коштів платника податків,
передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
серед підстав для застосування
адміністративного арешту, що входять
до переліку, встановленого пунктом 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
(сформульованого як вичерпний), не
повинна розглядатися судами як
перешкода для застосування арешту
коштів на рахунках платника податків у
відповідних випадках. Норми підпункту
20.1.17 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
не суперечать за змістом одна одну,
оскільки регулюють різні
правовідносини. Так, норми пункту 94.2
Податкового кодексу України
визначають загальні підстави для
застосування арешту як майна, так і
коштів платника податків. Натомість
підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України регулює
інше коло суспільних відносин, а саме
питання накладення арешту виключно на
кошти платника податків та інші
цінності, що знаходяться у банках,
причому в специфічній ситуації за
відсутності достатнього для погашення
податкового боргу майна.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що позивач, звертаючись до суду,
надав докази наявності підстав для
реалізації повноважень звернення до
суду з вимогою про накладення арешту
передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України.

Так, в матеріалах наявні докази
відсутності у відповідача майна, за
рахунок якого може бути погашений
податковий борг - лист Комунального
підприємства "Криворізьке бюро
технічної інвентаризації" від 13 грудня
2010 року №3564, згідно якого право
власності на нерухоме майно за
відповідачем не зареєстровано; лист
інспекції державного технічного
нагляду від 29 грудня 2010 року № 3808-02-11
реєстрацію сільськогосподарської
техніки за відповідачем відсутня (а.с.
19); лист Криворізького
гірничопромислового територіального
управління від 04 січня 2010 року №12-13/3
згідно якого технологічні транспортні
засоби відповідача на обліку в
Криворізькому гірничопромисловому
територіальному управління не
перебувають (а.с.33-36), що є підставами
для застосування п.п. 20.1.17 п.20.1 ст. 20
Податкового кодексу України -
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника, що
знаходяться в банку.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про скасування
постанови суду першої інстанції із
ухваленням нового рішення про
задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2013 року у справі № 804/720/13-а -
скасувати.

Адміністративний позов Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Приватного підприємства
«Кривбасасінтерпром» про накладення
арешту на кошти платника податків -
задовольнити.

Накласти арешт на кошти Приватного
підприємства «Кривбасінтерпром», які
знаходяться на розрахунковому рахунку
у банку: р/р 5260 Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
МФО 322948, р/р 3001 "Банк національний
кредит" МФО 320702, р/р 1360 Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
МФО 300023.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко