Справа № 2а-14381/11/2670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури
України, Генерального прокурора
України, треті особи - Державна
виконавча служба України, Міністерство
юстиції України, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року ОСОБА_2 (далі -
Позивач-1, ОСОБА_2.) та ОСОБА_3 (далі -
Позивач-2, ОСОБА_3.) звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Генеральної
прокуратури України (далі -
Відповідач-1, ГПУ) про: визнання
протиправними дій ГПУ щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 від 31.08.2010 року вх.9, поданої
згідно ст. 97 КПК України, адресованої
Генеральному прокурору України, для
розгляду заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту МВС
України Міністерства юстиції України
Стадніку Г.В.; зобов'язання Відповідача
вирішити питання про повторний розгляд
скарги Позивачів від 31.08.2010 року вх. №9
шляхом винесення рішення відповідно до
ст. 97 КПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.03.2011 року у відкритті
провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2011 року
частково задоволено апеляційну скаргу
Позивачів - скасовано ухвалу від 17.03.2011
року в частині вимог про визнання
протиправними дій ГПУ щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, від 31.08.2010 року вх. №9, поданої
згідно ст. 97 КПК України, адресованої
Генеральному прокурору України, для
розгляду заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та направлено на продовження
розгляду. Справу № 2-а-3674/11/2670 в цій
частині направлено до суду першої
інстанції для продовження її розгляду,
в іншій частині ухвала про відмову у
відкритті провадження залишена в силі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.10.2011 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 2а-14381/11/2670 в
частині позовних вимог щодо визнання
протиправними дій Генеральної
прокуратури України щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2
від 31.08.2010 р. вх. № 9, поданої згідно ст. 97
Кримінально-процесуального кодексу
України (далі - КПК України),
адресованої Генеральному прокурору
України для розгляду Заступнику
Міністра юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В.

Ухвалою суду першої інстанції від
19.12.2011 року залучено до участі у справі
у якості другого відповідача
Генерального прокурора України (далі -
Відповідач-2, Генпрокурор), а також
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору - Державну виконавчу
службу України (далі - Третя особа-1),
Міністерство юстиції України (далі -
Третя особа-2).

Відтак, з урахуванням уточнених
позовних вимог Позивачі просили:

1) врахувати і застосувати при розгляді
справи та винесенні судових рішень
верховенство права, вимоги ст. 8, ч. 1 ст.
9, ст. 22, ст. 68 Конституції України, п. 1 ст.
6, ст. 13, ст. 46 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод, ст. 26,
27 Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 15, 19 Закону
України "Про міжнародні договори", ст. 6,
7 Закону України "Про
правонаступництво";

2) визнати протиправними дії та
бездіяльність Генеральної прокуратури
України, що проявились в не розгляді та
пере направленні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
від 31.08.2010 року № 9, поданої згідно ст. 97
КПК України та адресованої
Генеральному прокурору України для
розгляду Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В.;

3) визнати протиправною бездіяльність
Генеральної прокуратури України щодо
відсутності належного контролю за
дотриманням та виконанням
доручення/вимоги заступника
Генерального прокурора України
В.Кудрявцева від 06.09.2010 року № 05/2/3-7209-07
заступником Міністра юстиції -
директором Департаменту ДВС Стадніком
Г.В.;

4) визнати протиправною бездіяльність
Генеральної прокуратури України по
непритягненню до передбачуваної
законом відповідальності за
невиконання без поважних причин
законних вимог/доручення заступника
Генерального прокурора України
В.Кудрявцева від 06.09.2010 року № 05/2/3-7209-07;
доручення від 28.08.2008 року № 05/2/3-7209-07
першого заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; доручення від 29.09.2009 року №
05/2/3-7209-07 заступника Генерального
прокурора України С.Винокурова.;

5) визнати протиправними всі дії,
рішення та бездіяльність Генеральної
прокуратури України щодо не розгляду
та перенаправлення листом - дорученням
від 28.08.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
29.09.2009 року № 05/2/3-7209-07 заступника
Генерального прокурора України
С.Винокурова; листом - дорученням від
07.09.2008 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
14.12.2009 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
31.12.2009 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
04.06.2010 року № 07/1/1-11224-07 в.о. начальника
ГПУ Р.Романчук; листом - дорученням від
23.06.2010 року № 07/2/1-р в.о. начальника ГУ
нагляду за додержанням законів щодо
прав і свобод та захисту інтересів
держави ГПУ О. Онищенко; листом -
дорученням від 19.03.2010 року № 05/2/3-7209-07
першого заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
12.04.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом - дорученням від
09.09.2010 року № 05/2/3-7209-07 першого
заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень ГПУ
В.В.Салкова; листом від 19.01.2011 року №
05/2/3-7209-07 в.о. начальника відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ В. Новікова; листом від 28.04.2011
року № 05/2/3-7209-07 начальник відділу
представництва при виконанні судових
рішень ГПУ Ю. Цигана всіх заяв, скарг
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії, рішення та
бездіяльність посадових і службових
осіб Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Урядового Уповноваженого у
справах Європейського суду з прав
людини Ю.Є. Зайцева до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України,
Заступнику Міністра юстиції України -
директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ;

6) визнати необґрунтованим,
безпідставним, протиправним та
скасувати рішення від 23.09.2011 року №
05/2/3-7209-07 начальника ГУ представництва в
суді, захисту інтересів громадян та
держави при виконанні судових рішень О.
Кучера як таке, що не стосується
відповідей/рішення від 26.04.2011 року №
05/2/3-7209-07 заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян і держави при
виконанні судових рішень ГПУ М.
Банчука, від 12.05.2011 року № 05/2/3-7209-07
начальника управління організації
представництва ГПУ І. Суховетрука.;

7) визнати необґрунтованою,
протиправною та скасувати
відповідь/рішення від 05.09.2011 року №
05/2/3-7209-07 заступника начальника ГУ
представництва в суді, захисту
інтересів громадян і держави при
виконанні судових рішень ГПУ М. Банчука
при неналежному та необґрунтованому
розгляді скарги № 2гпу ОСОБА_2, ОСОБА_3
від 08.08.2011 року вх. № 14;

8) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України повторно розглянути скаргу
ОСОБА_2, ОСОБА_3 № 2гпу від 08.08.2011 вх. № 14
та скаргу № 3гпу від 20.09.2011 року вх. № 29,
відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" шляхом винесення
протесту та порушення у встановленому
законом порядку кримінальної справи,
дисциплінарного провадження та
провадження про адміністративне
правопорушення, надання припису про
усунення порушень закону, внесення
подання до Міністерства юстиції
України, ДВС України, КМУ про усунення
порушень закону та умов, що сприяли та
скасування рішень;

9) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України вжити заходів та прийняти
рішення щодо усунення причини та умов,
які сприяли порушенням прав та
законних інтересів ОСОБА_2, ОСОБА_3 при
довготривалому та безпідставному
невиконанню КМУ, Міністерством
юстиції України, Департаментом ДВС
Міністерства юстиції України, ДВС
України в повному та фактичному обсязі
рішення Європейського суду з прав
людини від 15.02.2007 року № 25476/02 по справі
"ОСОБА_2 проти України" шляхом внесення
подання, протесту, припису по/для
скасування постанови державного
виконавця Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України від 20.12.2007
року про закінчення виконавчого
провадження № 4529908 та доплати ОСОБА_2
недоплачених коштів з присуджених 1700
євро;

10) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України вжити заходів прокурорського
реагування та вирішити питання про
розгляд звернень ОСОБА_2, ОСОБА_3, що
випливають із загальновизнаних норм
міжнародного права, ст. 1, 13, 46 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод, ст. ст. 26, 27
Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 1, 16, 19 Закону
України "Про міжнародні договори" при
довготривалому та безпідставному не
виконанні в повному та фактичному
обсязі рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 по
справі "ОСОБА_2 проти України",
фальсифікації, знищенні, вилученні
процесуальних документів з матеріалів
ВП № 4529908 та неправильної конвертації і
невиплати в повному обсязі 1700 євро по
вказаному рішенню суду;

11) зобов'язати Генеральну прокуратуру
України, Генерального прокурора
України розглянути скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 від 31.08.2010 року № 9, скаргу ОСОБА_3
від 03.09.2010 № 6, заяву ОСОБА_3 від 06.04.2010
року № 8, скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 від
12.01.2011 року № 19, які були перенаправлені
до Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ шляхом прийняття подання,
протесту, припису;

12) заборонити Генеральній прокуратурі
України, не розглядаючи звернення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, перенаправляти їх до
інших державних органів;

13) суду прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання, не порушення,
поновлення, захист та відновлення на
стільки на скільки це можливо
порушених, не визнаних, оспорюваних
прав та інтересів ОСОБА_2, ОСОБА_3 через
протиправні рішення, дії та
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень Генеральної прокуратури
України, що проявилися в не розгляді
заяв, скарг до Міністерства юстиції
України, Департаменту ДВС Міністерства
юстиції України, Заступнику Міністра
юстиції України - директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Стадніку Г.В. та до КМУ;

14) винести окрему ухвалу для вжиття
заходів щодо усунення причин та умов,
що сприяли порушенню законів;

15) відшкодувати судові витрати;

16) встановити судом спосіб та порядок
виконання судового рішення;

17) зобов'язати судом відповідача надати
звіт про виконання постанови суду.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.08.2014 року закрито
провадження у справі в частині
позовних вимог про: зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
повторно розглянути скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 № 2гпу від 08.08.2011 року вх. № 14 та
скаргу № 3гпу від 20.09.2011 року вх. № 29,
відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру» шляхом винесення
протесту та порушення у встановленому
законом порядку кримінальної справи,
дисциплінарного провадження та
провадження про адміністративне
правопорушення, надання припису про
усунення порушень закону, внесення
подання до Міністерства юстиції
України, ДВС України, КМУ про усунення
порушень закону та умов, що сприяли та
скасування рішень; зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України вжити
заходів та прийняти рішення щодо
усунення причини та умов, які сприяли
порушенням прав та законних інтересів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 при довготривалому та
безпідставному невиконанню КМУ,
Міністерством юстиції України,
Департаментом ДВС Міністерства
юстиції України, ДВС України в повному
та фактичному обсязі рішення
Європейського суду з прав людини від
15.02.2007 року № 25476/02 по справі «ОСОБА_2
проти України» шляхом внесення
подання, протесту, припису по/для
скасування постанови державного
виконавця Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України від 20.12.2007
року про закінчення виконавчого
провадження № 4529908 та до сплати ОСОБА_2
недоплачених коштів з присуджених 1700
євро; зобов'язання Генеральної
прокуратури України, Генерального
прокурора України вжити заходів
прокурорського реагування та вирішити
питання про розгляд звернень ОСОБА_2,
ОСОБА_3, що випливають із
загальновизнаних норм міжнародного
права, ст. 1, 13, 46 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод,
ст. 26, 27 Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 1, 16, 19 Закону
України «Про міжнародні договори» при
довготривалому та безпідставному не
виконанні в повному та фактичному
обсязі рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02 по
справі "ОСОБА_2 проти України",
фальсифікації, знищенні, вилученні
процесуальних документів з матеріалів
ВП № 4529908 та неправильної конвертації і
невиплати в повному обсязі 1700 євро по
вказаному рішенню суду; зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
розглянути скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 від
31.08.2010 року № 9, скаргу ОСОБА_3 від 03.09.2010
року № 6, заяву ОСОБА_3 від 06.04.2010 року №
8, скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 12.01.2011 року
№ 19, які були перенаправлені до
Міністерства юстиції України,
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, Заступнику Міністра юстиції
України - директору Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Стадніку
Г.В. та до КМУ шляхом прийняття подання,
протесту, припису.

При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що позовна вимога про
зобов'язання Відповідача розглянути
скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 31.08.2010 року
вх. №9 шляхом прийняття подання,
протесту, припису вже була предметом
розгляду, а тому у вказаній частині
провадження підлягає закриттю у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС
України.

Щодо позовних вимог, викладених у
пунктах 8, 9, 10, 11 позовної заяви в
частині, судом зазначено, що вказані
вимоги повинні розглядатися у порядку
КПК України, оскільки спірні відносини
належать до кримінально-правових.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, Позивачі подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду. При цьому посилався на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права. Наголошували на
тому, що суд невірно розтлумачив
положення ст. ст. 12, 20 Закону України
«Про прокуратуру».

Позивач наполягав на задоволенні
власної апеляційної скарги з підстав,
викладених в останній. Крім того,
наголосив на тому, що заперечує проти
задоволення апеляційної скарги ГПУ у
повному обсязі.

Представник Відповідачів та Третьої
особи-1 проти задоволення апеляційної
скарги Позивачів заперечували.

Третя особа-2, будучи належним чином
повідомленою про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибула.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

При винесенні оскаржуваної ухвали суд
першої інстанції керувався приписами
п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, згідно
якої позовна заява повертається
позивачеві, якщо є такі, що набрали
законної сили, постанова чи ухвала суду
з того самого спору і між тими самими
сторонами; якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З таким висновком Окружного
адміністративного суду м. Києва не
можна не погодитися з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
є такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.03.2011 року було відмовлено у відкритті
провадження у справі, зокрема, в
частині позовних вимог про
зобов'язання ГПУ вирішити питання про
повторний розгляд скарги Позивачів від
31.08.2010 року вх. №9 шляхом винесення
рішення відповідно до вимог ст. 97 КПК
України. У цій частині ухвала суду
першої інстанції залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2011 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 01.07.2014 року, а тому
Окружний адміністративний суд м. Києва
прийшов до вірного висновку про те, що
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду набрала
законної сили 14.09.2011 року.

При цьому, колегія суддів погоджується
з твердженням суду першої інстанції
про те, що позовна вимога в частині
зобов'язання ГПУ розглянути, зокрема,
скаргу Позивачів від 31.08.2010 року №9, яка
була направлена до заступника Міністра
юстиції України - директора
Департаменту МВС України Міністерства
юстиції України Стадніка Г.В., шляхом
прийняття подання, протесту, припису є
тотожною до тієї, щодо якої вже набрала
законної сили ухвала суду. За таких
обставин підстави для скасування
ухвали суду від 20.08.2014 року в частині
закриття провадження у справі у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС
України відсутні.

Що стосується висновків суду першої
інстанції про необхідність закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог, викладених у пунктах 8,
9, 10, 11 (в частині) позовної заяви,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Приписи п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
визначають, що юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Колегією суддів враховується, що з
приводу подібних спірних
правовідносин свою позицію у рішенні
від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 висловив
Конституційний Суд України, який
зазначив, що кримінальне судочинство -
це врегульований нормами КПК України
порядок діяльності органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду (судді) щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
- підозрюваних, обвинувачених,
підсудних, потерпілих, цивільних
позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості при розслідуванні
кримінальної справи оскаржити до суду
окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури.
Але таке оскарження може здійснюватись
у порядку, встановленому КПК України,
оскільки діяльність посадових осіб, як
і діяльність суду, має свої
особливості, не належить до сфери
управлінської і не може бути предметом
оскарження в порядку, визначеному
главою 31-А ЦПК України.

Водночас, колегією суддів
враховується, що відповідно до ст. 236
КПК України, який діяв на момент
виникнення спірних правовідносин,
скарга на дії прокурора при проведенні
ним досудового слідства або окремих
слідчих дій у справі подається
вищестоящому прокуророві, який її
розв'язує в порядку і в строки, що
передбачені статтями 234 і 235 цього
Кодексу. Дії прокурора можуть бути
оскаржені до суду. Скарги на дії
прокурора розглядаються судом першої
інстанції при попередньому розгляді
справи або при розгляді її по суті, якщо
інше не передбачено цим Кодексом.

Поряд з цим, суд першої інстанції не
врахував, що Конституційний Суд
України у рішенні від 14 грудня 2011 року
№ 19-рп/2011 прийшов до висновку, що з
метою реалізації положень статті 55
Конституції України та недопущення
обмеження конституційних прав і свобод
людини і громадянина у разі оскарження
до суду рішень, дій чи бездіяльності
прокурора, слідчого, органу дізнання
стосовно заяв і повідомлень про
вчинені або підготовлювані злочини
такі скарги суди повинні розглядати
аналогічно до порядку оскарження до
суду рішень і дій прокурора, слідчого,
органу дізнання, встановленого КПК
України.

З наведеного випливає висновок, що у
порядку кримінального судочинства
можуть бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність прокурора виключно
стосовно заяв і повідомлень про
вчинені або підготовлювані злочини.

При цьому, повноваження прокурора,
визначені у статті 20 Закону України
«Про прокуратуру», в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин, свідчать, що поряд з
повноваженнями, передбаченими КПК
України, прокурор має окремі функції з
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, що до входить до правового
регулювання
кримінально-процесуального
законодавства.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині: 8) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
повторно розглянути скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 № 2гпу від 08.08.2011 року вх. № 14 та
скаргу № 3гпу від 20.09.2011 року вх. № 29,
відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру» шляхом винесення
протесту та порушення у встановленому
законом порядку кримінальної справи,
дисциплінарного провадження та
провадження про адміністративне
правопорушення, надання припису про
усунення порушень закону, внесення
подання до Міністерства юстиції
України, ДВС України, КМУ про усунення
порушень закону та умов, що сприяли та
скасування рішень; 9) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України вжити
заходів та прийняти рішення щодо
усунення причини та умов, які сприяли
порушенням прав та законних інтересів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 при довготривалому та
безпідставному невиконанню КМУ,
Міністерством юстиції України,
Департаментом ДВС Міністерства
юстиції України, ДВС України в повному
та фактичному обсязі рішення
Європейського суду з прав людини від
15.02.2007 № 25476/02 по справі «ОСОБА_2 проти
України» шляхом внесення подання,
протесту, припису по/для скасування
постанови державного виконавця
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України від 20.12.2007 про закінчення
виконавчого провадження № 4529908 та
досплати ОСОБА_2 недоплачених коштів з
присуджених 1700 євро; 10) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України вжити
заходів прокурорського реагування та
вирішити питання про розгляд звернень
ОСОБА_2, ОСОБА_3, що випливають із
загальновизнаних норм міжнародного
права, ст. 1, 13, 46 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод,
ст. 26, 27 Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 1, 16, 19 Закону
України «Про міжнародні договори» при
довготривалому та безпідставному не
виконанні в повному та фактичному
обсязі рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 № 25476/02 по справі
«ОСОБА_2 проти України», фальсифікації,
знищенні, вилученні процесуальних
документів з матеріалів ВП № 4529908 та
неправильної конвертації і невиплати в
повному обсязі 1700 євро по вказаному
рішенню суду; 11) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
розглянути скаргу ОСОБА_3 від 03.09.2010 № 6,
заяву ОСОБА_3 від 06.04.2010 № 8, скаргу
ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 12.01.2011 № 19, які були
перенаправлені до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України та до КМУ
шляхом прийняття подання, протесту,
припису підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки, за своєю правовою природою
пов'язані з виконанням органами
прокуратури публічно-правових функцій
у сфері здійснення прокурорського
нагляду за дотриманням законів.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у зв'язку з чим
вважає за необхідне у зазначеній вище
частині позовних вимог ухвалу суду
першої інстанції скасувати, направивши
справу у вказаній частині до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Приписи ч. 1 ст. 200 КАС України
визначають, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 204 КАС України
передбачено, що підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 199, 200, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 серпня 2014 року про
закриття провадження в частині
позовних вимог про: 8) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
повторно розглянути скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 № 2гпу від 08.08.2011 року вх. № 14 та
скаргу № 3гпу від 20.09.2011 року вх. № 29,
відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
«Про прокуратуру» шляхом винесення
протесту та порушення у встановленому
законом порядку кримінальної справи,
дисциплінарного провадження та
провадження про адміністративне
правопорушення, надання припису про
усунення порушень закону, внесення
подання до Міністерства юстиції
України, ДВС України, КМУ про усунення
порушень закону та умов, що сприяли та
скасування рішень; 9) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України вжити
заходів та прийняти рішення щодо
усунення причини та умов, які сприяли
порушенням прав та законних інтересів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 при довготривалому та
безпідставному невиконанню КМУ,
Міністерством юстиції України,
Департаментом ДВС Міністерства
юстиції України, ДВС України в повному
та фактичному обсязі рішення
Європейського суду з прав людини від
15.02.2007 № 25476/02 по справі «ОСОБА_2 проти
України» шляхом внесення подання,
протесту, припису по/для скасування
постанови державного виконавця
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України від 20.12.2007 про закінчення
виконавчого провадження № 4529908 та
досплати ОСОБА_2 недоплачених коштів з
присуджених 1700 євро; 10) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України вжити
заходів прокурорського реагування та
вирішити питання про розгляд звернень
ОСОБА_2, ОСОБА_3, що випливають із
загальновизнаних норм міжнародного
права, ст. 1, 13, 46 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод,
ст. 26, 27 Віденської конвенції про право
міжнародних договорів, ст. 1, 16, 19 Закону
України «Про міжнародні договори» при
довготривалому та безпідставному не
виконанні в повному та фактичному
обсязі рішення Європейського суду з
прав людини від 15.02.2007 № 25476/02 по справі
«ОСОБА_2 проти України», фальсифікації,
знищенні, вилученні процесуальних
документів з матеріалів ВП № 4529908 та
неправильної конвертації і невиплати в
повному обсязі 1700 євро по вказаному
рішенню суду; 11) зобов'язання
Генеральної прокуратури України,
Генерального прокурора України
розглянути скаргу ОСОБА_3 від 03.09.2010 № 6,
заяву ОСОБА_3 від 06.04.2010 № 8, скаргу
ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 12.01.2011 № 19, які були
перенаправлені до Міністерства
юстиції України, Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України та до КМУ
шляхом прийняття подання, протесту,
припису - скасувати, направивши справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

У решті ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури
України, Генерального прокурора
України, треті особи - Державна
виконавча служба України, Міністерство
юстиції України, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення в
частині, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, подається в
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.