Справа № 1527/1399/12
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 листопада 2014 р.м.ОдесаСправа № 1527/1399/12

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гудіна Ніна Іванівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

Головуючого: судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Зуєвої Л.Є.

розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 16 березня 2012 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2012року позивач звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, вказуючи, що
відповідачем не розглянута її заява
про проведення перерахунку на підставі
постанови Суворовського районного
суду м. Одеси від 18 березня 2011 року.

За результатами розгляду
адміністративного позову Суворовським
районним судом м. Одеси від 16 березня 2012
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржену постанову
та ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що відповідачем
доведено відповідність нормам чинного
законодавства дій та рішень, за
наслідками розгляду заяви, у зв'язку з
чим позовні вимоги є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
20 грудня 2011 року від позивача на адресу
відповідача надійшла заява про
перерахунок та виплати надбавки згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» .

29 грудня 2011 року відповідачем надана
відповідь на вищезазначену заяву.

Позивач вважаючи, що відповідачем
залишено без розгляду вимоги викладені
у заяві звернувся до суду з даним
позовом.

Суд апеляційної інстанції вважає,
правильним висновок суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для задоволення
позову,виходячи з наступного.

Предметом даного спору є незгода
позивача з отриманою відповіддю
начальника УПФ України в Суворовському
районі м. Одеси, яка, на думку позивача,
є неповною та розглянута з порушенням
Закону України «Про звернення
громадян».

Так, згідно із ст. 1 Закону України "Про
звернення громадян" громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 15 цього ж Закону
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян» громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.

На підставі ст. 19 Закону України «Про
звернення громадян органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги скасовувати або змінювати
оскаржувані рішення у випадках,
передбачених законодавством України,
якщо вони не відповідають закону або
іншим нормативним актам, невідкладно
вживати заходів до припинення
неправомірних дій, виявляти, усувати
причини та умови, які сприяли
порушенням; забезпечувати поновлення
порушених прав, реальне виконання
прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою
рішень; письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення; у разі визнання заяви чи
скарги необґрунтованою роз'яснити
порядок оскарження прийнятого за нею
рішення.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про звернення громадян" звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути
скорочено від встановленого цією
статтею терміну.

Суд апеляційної інстанції акцентує
увагу на тому, що при зверненні
громадян із заявою у відповідності до
Закону України «Про звернення
громадян» не надано право заявнику
визначати спосіб вирішення такого
звернення. Тобто, громадянин або інша
особа має право на належний розгляд
скарги, та отримання відповіді, однак
засіб реагування визначає орган або
посадова особа, що її розглядає.

Як вбачається із матеріалів справи та
не спростовується сторонами у справі,
що звернення позивача від 20 грудня 2011
року, УПФ України в Суворовському
районі м. Одеси було розглянуто у
встановленому законодавством порядку
із результатами його розгляду надано 29
грудня 2011 року відповідь, тобто у
встановлені законом строки.

Отже, враховуючи, що терміни надання
відповіді відповідачем не порушено, а
також зважаючи на обґрунтовану
відповідь УПФ України в Суворовському
районі м. Одеси , апеляційний суд
вважає, що відповідачем надана
відповідь позивачу по суті, в межах
своїх повноважень та у термін,
передбачений законом, що вірно було
встановлено судом першої інстанції.

Доводи позивача про те, що в наданій УПФ
України в Суворовському районі м. Одеси
відповіді не прийнято рішення щодо
перерахунку пенсії, апеляційний суд
вважає необґрунтованими та такими, що
суперечать матеріалам справи, оскільки
із змісту вказаної відповіді чітко
вбачається, з яких саме міркувань
виходив відповідач при здійсненні
перерахунку підвищення до пенсії , що
передбачене ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку, що відповідач діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства, надавши відповідь по
суті, в межах своїх повноважень та
компетенції, у термін, передбачений
законом, а відтак підстави для
задоволення позову в частині визнання
дії (бездіяльності) управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси щодо
не вирішення заяви від 20 грудня 2011 року
у спосіб встановлений Законом України
«Про звернення громадян» та не
прийняття рішення по ній -
неправомірною відсутні.

Вимоги позивача стосовно поновлення
його порушеного права шляхом
зобов'язання відповідача вчинити дію,
пов'язану з проведенням перерахунку
підвищення пенсії як дитині війни у
відповідності до постанови суду,
апеляційний суд також вважає
безпідставними з огляду на наступне.

Дійсно, як свідчать матеріали справи,
постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 18 березня 2011 року, яка
набула законної сили 05 квітня 2011 року,
зобов'язано УПФ України в
Суворовському районі м. Одеси
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії, що передбачене
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розрахунку прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством за період з
26 липня 2010 року по 18 березня 2011 року, за
виключенням виплачених за зазначений
період сум.

Відтак, позивач вважає, що відповідач
фактично не поновив порушене право,
обчислення пенсії проведено не в
повному обсязі, без перерахунку
підвищення до пенсії, що призводить до
порушення його прав.

Проте, суд апеляційної інстанції
наголошує на тому, що умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку визначені
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою зокрема і виконавчі листи, що
видаються судами

Таким чином, невірно обраний позивачем
спосіб судового захисту є підставою
для відмови у задоволенні позову в цій
частині, а тому висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову в цій частині є обгрунтованим.

Враховуючи все вищевикладене,
апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції порушень матеріального та
процесуального права не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205,
ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, постанову Суворовського
районного суду м. Одеса від 16 березня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: Л.Є. Зуєва