Справа № 761/24947/14-а
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/577/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головучого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспектора ДПС полку ДПС ДАІ
ГУ МВС України в місті Києві старшого
сержанта міліції Марейченка
Олександра Володимировича про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить скасувати
постанову серії ПС1№ 706838 від 15 серпня
2014 року; провадження по
адміністративній справі закрити, у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, та зобов'язати органи
ДАІ виключити запис про
адміністративне правопорушення з
відповідної бази.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
вимоги та просили позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
його представника та відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
серпня 2014 року відносно позивача
інспектором ДПС полку ДПС ДАІ ГУ МВС
України в місті Києві старшим
сержантом міліції Марейченка О.В.
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення, якою
на позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
гривень.

З вказаної постанови вбачається, що
ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом
«Фольксваген», д.н. НОМЕР_1, 2 серпня 2014
року о 14 год. 15 хв. в м. Києві на
Столичному шосе на дорозі, яка має
чотири смуги руху в одному напрямку,
рухався в крайній лівій смузі при
вільних інших смугах руху, чим порушив
п. 11.2 ПДР України.

Відповідно до п. 2 даної постанови
зазначено, що на підставі ч.2 ст. 308 КУпАП
у разі несплати позивачем штрафу
протягом 15 днів з метою примусового
виконання даної постанови органами ДВС
стягнути з правопорушника подвійний
розмір штрафу в сумі 850 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
в обґрунтування позовних вимог, також
посилається на те, що ним не було
порушено вимог ПДР, а саме: п. 11.2,
оскільки він виїхав в крайню ліву смугу
руху тимчасово - для виконання
випередження, а три праві смуги руху
були зайняті іншими транспортними
засобами, що рухались в тому ж напрямку.

Відповідно до п. 11.2. Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N
1306, на дорогах, які мають дві і більше
смуг для руху в одному напрямку,
нерейкові транспортні засоби повинні
рухатися якнайближче до правого краю
проїзної частини, крім випадків, коли
виконується випередження, об'їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом.

Згідно п. 11.5 зазначених правил, на
дорогах, які мають дві і більше смуги
для руху в одному напрямку, виїзд на
крайню ліву смугу для руху в цьому ж
напрямку дозволяється, якщо праві
зайняті, а також для повороту ліворуч,
розвороту або для зупинки чи стоянки на
лівому боці дороги з одностороннім
рухом у населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

Таким чином, при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення та
винесені постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем порушені вимоги
вищенаведеної норми КАС України, а
також порушено положення ст. 280 КУпАП
України, оскільки будь-яких доказів
вини позивача в постанові по справі про
адміністративне правопорушення не
наведено.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченими
статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній,
зокрема, потрібно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП
України, доказами по справі є також
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові, прийнятій відповідачем не
наведено будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Згідно з ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною третьою ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги, а
відповідно до частини третьої
коментованого кодексу, обставини, які
за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Крім того, відповідно до частини другої
статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач проти задоволення позову
заперечував, проте доказів про
правомірність прийняття рішення про
накладення на позивача
адміністративного стягнення суду не
надав.

Разом з тим, позовні вимоги про
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення та
зобов'язання виключити запис про
адміністративне правопорушення з
відповідної бази, на думку суду,
задоволенню не підлягають, оскільки це
питання не підлягає вирішенню в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст.ст.159,160, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС полку
ДПС ДАІ ГУ МВС України в місті Києві
старшого сержанта міліції Марейченка
Олександра Володимировича про
скасування постанови задовольнити
частково.

Скасувати постанову серії ПС1 №706838 про
адміністративне правопорушення,
винесену 15 серпня 2014 року інспектором
ДПС полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в місті
Києві старшого сержанта міліції
Марейченко Олександром
Володимировичем про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

СУДДЯ: