Справа № 754/17430/14-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/793/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.11.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ПАНЧЕНКО О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києві про
визнання дій протиправними щодо
перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними щодо перерахунку його
пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що
йому, як особі, постраждалій внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, та
інваліду 2 групи від захворювання,
пов"язаного із наслідками аварії на
ЧАЕС, не в повному обсязі нараховується
та виплачується додаткова пенсія
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що
становить 40% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Крім
того, відповідно до вимог ст. 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», йому
повинні нараховувати і виплачувати як
інваліду 2 групи 30% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Також він є інвалідом
війни 2 групи, оскільки приймав участь у
ліквідації аварії в зоні відчуження в
1986 році. Оскільки йому було призначено
підвищення до пенсії як інваліду війни,
відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю відповідно до ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» закрито. Вважає, що
рішенням Управління пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
порушене його конституційне право на
соціальний захист, тому був вимушений
звернутися до суду з даним позовом, в
якому просить визнати дії відповідача
протиправними та зобов'язати
відповідача призначити та виплачувати
йому додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров»ю, встановлену для 2
групи інвалідів у розмірі 30% від
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність відповідно до
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
щомісячне довічне грошове утримання,
що виплачується замість пенсії,
інвалідам 2 групи у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» з
02.06.2014 року.

В судовому засіданні позивач підтримав
в повному обсязі викладене в
адміністративному позові, просив суд
про його задоволення.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову та просив суд
відмовити повністю у його вимогах.

Заслухавши пояснення позивача,
заперечення представника відповідача,
вивчивши письмові матеріали справи,
судом було встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи
захворювання якого пов»язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, отримує пенсію, яку йому
обчислено відповідно до ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва і отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, передбачену ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 має статус особи, постраждалого
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, є
інвалідом ІІ групи, що підтверджується
копіями посвідчень, наявних в
матеріалах справи та не заперечується
відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 46 Конституції України
передбачає, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Стосовно позовних вимог щодо
перерахунку та виплати недоотриманої
додаткової пенсії, то судом
встановлено наступне.

Згідно із ст. 49 вищевказаного Закону
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Статтею 50 Закону визначено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, а
саме для 2 групи у розмірі 40 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Крім того, відповідно до вимог ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» зазначено осіб, які належать
до інвалідів війни з числа:

- військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час захисту Батьківщини,
виконання інших обов»язків військової
служби, пов»язаних з перебуванням на
фронті в інші періоди, з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
ядерних аварій, ядерних випробувань, з
участю у військових навчаннях із
застосуванням ядерної зброї, іншим
ураженням ядерними матеріалами.

Інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються в
наступних розмірах: інвалідам 1 групи у
розмірі 50% прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність, 2
групи 40 %, 3 групи 30% прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

Крім того, позивач є інвалідом війни 2
групи, оскільки приймав участь по
ліквідації наслідків аварії в зоні
відчуження в 1986 році, має право на
отримання пенсійних виплат
передбачених ст. 7 ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

В зв»язку із набранням чинності
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.03.2014 року № 112 «Про внесення змін
до деяких постанов Кабінету Міністрів
України з питань пенсійного
забезпечення» позивач має право на
одну з виплат передбаченої Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
чи Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». Позивачу було
призначено підвищення до пенсії як
інваліду війни, відповідно до ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а виплату
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю відповідно до ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» закрито.

Пенсійний фонд України з даного
питання звертався до Міністерства
соціальної політики України за
наданням роз»яснення щодо виконання п.
15.1 Порядку обчислення пенсій особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В своєму зверненні Пенсійний фонд
України просив дати роз»яснення щодо
можливості отримання особою
встановленої виплати, яка є більшою за
розміром, якщо пенсіонер не обрав
іншого, та якщо особа має право
одночасно отримувати надбавку до
додаткової пенсії, підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, відповідно до Законів
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Міністерство соціальної політики
України не погодилось із обмеженням
виплат, передбачених ст.ст. 39,52 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки ці виплати не належать до
надбавок, додаткових пенсій,
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії. Дія п. 15.1
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи на ці виплати не
поширюється та Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.03.2014 року №112 ці
виплати не передбачені.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України судові витрати суд відносить
на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Конституцією України, Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Законом
України та «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва в зв»язку
з відмовою в призначенні та виплаті
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю та щомісячного
довічного грошового утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Києва призначити та виплачувати ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров»ю, встановлену для 2 групи
інвалідів у розмірі 30% від прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність відповідно до ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
щомісячне довічне грошове утримання,
що виплачується замість пенсії,
інвалідам 2 групи у розмірі 40%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» з
02.06.2014 року з урахуванням проведених
виплат.

Судові витрати по справі компенсуються
за рахунок коштів з Державного Бюджету
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: