Справа № 810/3288/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3288/14
інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільпо ПДВПП» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сільпо ПДВПП» (далі -
позивач, ТОВ «Сільпо ПДВПП») звернулося
до суду з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача про коригування митної
вартості товарів від 10.03.2014 року
№125130003/2014/110007/2.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14 липня 2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, вважаючи, що судом неповно
з'ясовано обставини справи та
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Сільпо ПДВПП» та фірмою «Wonderful Brands
BVBA» (США) укладено
зовнішньоекономічний контракт від
01.04.2013 року №323-S, відповідно до умов
якого суб'єкт зовнішньоекономічної
діяльності здійснює позивачу продаж
мигдалю та фісташок.

Для розмитнення товару, який ввозився
на територію України на підставі
вказаного контракту, позивачем було
надано відповідачу декларацію митної
вартості від 29.11.2013 року №100250000/2013/036820, в
якій митна вартість товару у визначена
ТОВ «Сільпо ПДВПП» за основним методом
(за ціною договору).

Для підтвердження митної вартості
товару, заявленої товариством у
вказаній декларації, позивачем
контролюючому митному органу надано
наступні документи:
зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу товарів, картку обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами, міжнародну автомобільну
накладну (CMR), документ, що підтверджує
вартість перевезення товару,
рахунок-фактури, прейскурант
(прайс-лист) виробника товару,
інформацію про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару, інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару, резервну позицію,
сертифікат про проходження товару
загальної форми та сертифікат якості.

На вимогу відповідача про необхідність
подання ТОВ «Сільпо ПДВПП» додаткових
документів, товариством було надано
прайс-лист і комерційну пропозицію, а
також зазначено, що інші документи
надати немає можливості.

За результатами розгляду вказаних
документів, поданих до митного
оформлення товару, відповідачем
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 10.03.2014 року
№125130003/2014/110007/2, відповідно до якого
митну вартість товару змінено за
другорядним методом.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
документи, які були надані позивачем
контролюючому митному органу під час
здійснення митного оформлення товару,
підтверджують заявлену ним митну
вартість товару та містять всю
необхідну інформацію, включаючи
реквізити, необхідні для його
ідентифікації.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та здійснивши системний аналіз
чинного законодавства, погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України та нормами
Митного кодексу України (далі - МК
України).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Дослідження вимог митного
законодавства, а саме положень статей
49, 51, 53, 57, 58 МК України, надає підстави
стверджувати про те, що митна вартість
товарів, які ввозяться на митну
територію України, відповідно до
митного режиму імпорту, за загальним
правилом обчислюється за першим
методом визначення митної вартості
товарів, тобто за ціною договору.
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Окрім того, колегія суддів звертає
увагу на те, що у ч.2 ст.53 МК України
визначено перелік документів, які
декларант повинен подавати для
підтвердження митної вартості товару,
заявленої у декларації, і методу,
обраного для її обчислення. До таких
документів належать: декларація митної
вартості, зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності, рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару, за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів, копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню, якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Ч.3 ст.53 МК України передбачено, що в
разі якщо документи, зазначені у
частині 2 цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, яка була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Отже, з наведених законодавчих норм
вбачається, що єдиною правовою
підставою для прийняття митними
органами рішення про коригування
заявленої декларантом митної вартості
товару та винесення картки відмови у
митному оформленні товару є наявність
сукупності наступних умов: 1) подання
суб'єктом господарювання до митного
оформлення не повного пакету
документів, перелік яких закріплено у
статті 53 МК України; 2) ненадання на
вимогу контролюючого органу
додаткової уточнюючої документації; 3)
виявлення митним органом розбіжностей
у поданій документації, які
унеможливлюють визначення митної
вартості товару за основним методом (за
ціною договору).

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що як було правильно встановлено
судом першої інстанції, позивачем на
виконання вимог ст.53 МК України для
здійснення митного оформлення вантажу
до контролюючого митного органу було
подано повний пакет документів,
підтверджуючих митну вартість товару,
заявлену ним у відповідній декларації.

Посилання апелянта на те, що документи,
які були подані позивачем до митних
органів для оформлення товару, не
містять всіх відомостей,
підтверджуючих заявлену ним митну
вартість товару, колегія суддів вважає
такими, що не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Так, у доводах апеляційної скарги
відповідач посилається на
неможливість виділити із заявленої
ціни товару вартість його упаковки, на
відсутність документів,
підтверджуючих транспортні витрати, а
також на те, що у прайс-листі, поданому
позивачем до митних органів, не
зазначено умов продажу товару (умови та
термін поставки, характер тари і
упаковки тощо), інформацію про сайти у
мережі Інтернет для контактів покупців
з фірмою-продавцем.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
неможливість виділити із заявленої
ціни товару вартість його упаковки не
впливає на ціну товару, яка підлягає
сплаті позивачем за
зовнішньоекономічним контрактом від
01.04.2013 року №323-S.

Посилання апелянта на відсутність
документів, підтверджуючих
транспортні витрати ТОВ «Сільпо
ПДВПП», спростовуються матеріалами
справи, з яких вбачається, що такі
документи були надані контролюючому
митному органу в повному обсязі (а.с.21-22,
30-31).

Доводи апелянта щодо відсутності у
прайс-листі поданому позивачем до
митних органів, умов продажу товару
(умови та термін поставки, характер
тари і упаковки тощо), інформації про
сайти у мережі Інтернет для контактів
покупців з фірмою-продавцем колегія
суддів вважає не обґрунтованими і
безпідставними, оскільки, по-перше,
жодною нормою чинного законодавства
України не регламентовані загальні
вимоги до форми та змісту прайс-листів,
а по-друге, сутність цього документа, з
урахуванням етимологічного значення
самого терміну, зводиться до
інформування потенційних контрагентів
суб'єкта господарювання про цінові
пропозиції на товар, а не до надання
цьому документу значення оферти, як
помилково вважає апелянт.

Більш того, у спірному рішенні про
коригування митної вартості товару
відповідачем викладені підстави
взагалі не вказані, а також не
зазначено жодних розбіжностей в
документах, поданих позивачем для
митного оформлення товару, які б
впливали на значення складових
показників митної вартості, визначеної
декларантом за першим методом (за ціною
договору).

Таким чином, апелянт, який є суб'єктом
владних повноважень, діючи у порушення
приписів ч.2 ст.71 КАС України, не довів
правомірності оскаржуваного рішення
про корегування митної вартості та не
переконав судову колегію у своїй
правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2014
року.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.