Справа № 357/16476/13-а (2а/357/512/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/800/12893/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції (далі - міській
відділ ДВС Білоцерківського МУЮ) про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з адміністративним позовом, в
якому просила: визнати протиправними
дії головного державного виконавця
міського відділу ДВС Білоцерківського
МУЮ щодо закінчення виконавчого
провадження та винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
№20732879 від 31 серпня 2010 року; визнати
протиправними дії начальника міського
відділу ДВС Білоцерківського МУЮ щодо
затвердження постанови про закінчення
виконавчого провадження №20732879 від 31
серпня 2010 року; визнати незаконною та
скасувати постанову головного
державного виконавця міського відділу
ДВС Білоцерківського МУЮ про
закінчення виконавчого провадження та
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження №20732879 від 31
серпня 2010 року; зобов'язати
міський відділ ДВС Білоцерківського
МУЮ відновити виконавче провадження
№20732879 по примусовому виконанню
виконавчого листа №2а-4074/2010 рік.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 7 червня 2010 року у
справі № 2-а-4074/2010 було зобов'язано
управління Пенсійного Фонду України в
м. Білій Церкві провести перерахунок та
виплату доплати до пенсії ОСОБА_2
згідно з статтею 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII)
за проживання на території
радіоактивного забруднення,
встановивши її у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
визначеної законодавством на
відповідний період, починаючи з 22
травня 2008 року. Вказана постанова суду
набрала законної сили 17 червня 2010 року.

10 серпня 2010 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
ВП №20732879 та зобов'язано боржника -
управління Пенсійного Фонду України в
м. Білій Церкві добровільно виконати
постанову суду у строк до семи днів з
моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

31 серпня 2010 року до міського відділу
ДВС надійшла копія розпорядження
управління Пенсійного Фонду України в
м. Білій Церкві №170259 від 26 серпня
2010 року про проведення перерахунку
пенсії ОСОБА_2 за вказаним судовим
рішенням. У зв'язку з цим, державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.

В силу пункту 8 частини першої статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Оскільки в постанові Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 7 червня 2010 року не встановлено
кінцевої дати проведення перерахунку і
виплати доплати до пенсії, то воно
підлягало виконанню до часу існування
правових підстав для здійснення
відповідних виплат, тобто до змін
законодавства, що регулює спірні
правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що
управління Пенсійного Фонду України в
м. Білій Церкві у добровільному
порядку нараховувало та виплачувало
позивачу доплату до пенсії за
проживання на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
згідно з вказаним судовим рішенням
включно по жовтень 2011 року, з 1
листопада 2011 року управління припинило
виплату вказаних коштів.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011
року №3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» (далі - Закон №3491-VI)
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
№796-XII застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Отже, цим Законом визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини Рішення
від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив, що конкретна сфера
суспільних відносин не може бути
водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є
Закон №3491-VI, то пріоритетними в даному
випадку є положення саме цього Закону.

На виконання вимог пункту 7 Закону
№3491-VI Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 6 липня 2011 року
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, встановлено в абсолютних
сумах. Ця постанова набрала чинності з
23 липня 2011 року.

Таким чином, положення статті 39 Закону
№796-XII щодо розміру доплати до пенсії
підлягали застосуванню до 23 липня 2011
року.

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 грудня 2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І.
Ємельянова

В.М. Кочан