Справа № 820/15673/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 листопада 2014 р.
№ 820/15673/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання -
Гайворонського В.С.,

представників позивача - Одерій І.В.,
Святченко В.Є.,

представника відповідача - Вензель Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Південної регіональної служби
державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному
кордоні та транспорті до Полтавської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері про
визнання неправомірною та скасування
постанови, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач, Південна регіональна служба
державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному
кордоні та транспорті, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері, в якому просить суд визнати
неправомірною та скасувати постанову
виконуючого обов'язки прокурора
Полтавської прокуратури з нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
транспортній сфері № 48/14 від 19.08. 2014 р.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 19 червня 2014 року
виконуючим обов'язки прокурора
Полтавської прокуратури з нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
транспортній сфері старшим радником
юстиції Кармазиною В.П. прийнято
«Постанову про проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів» №48/14. Об'єктом
перевірки постановою №48/14 визначено
невідокремлений підрозділ Полтавський
прикордонний інспекційний пункт
ветеринарної медицини Південної
регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті. Зазначена постанова №48/14
отримана позивачем 28 серпня 2014 року.
Позивач вважає постанову №48/14 такою, що
не відповідає вимогам чинного
законодавства, не містить обов'язкових
положень, а отже є неправомірною та
такою, яка підлягає скасуванню з
наступних підстав: постанова не
містить інформації щодо заяв чи
повідомлень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб; відповідач в постанові
посилається як на підставу проведення
перевірки позивача у 2014 року на наказ
Генерального прокурора України 2011
року, однак при цьому п.3 зазначеного
наказу №3/2гн містить лише загальні
принципи здійснення прокуратурою саме
правозахисної діяльності, а не
конкретне коло осіб або сфери
проведення прокуратурою перевірок, або
конкретне завдання щодо проведення
перевірок законності, зокрема і
позивача; постанова №48/14 не містить
жодної підстави, що свідчить про
можливі порушення законності допущені
позивачем; в постанові відповідачем не
наведено жодного доказу, факту чи
аргументу на підтвердження
необхідності вчинення перевірочних
дій, щодо позивача. Посилаючись на
викладені вище доводи і міркування,
позивач просив суд прийняти рішення
про задоволення позовних вимог.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
в позовній заяві, просили суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в наданих
письмових запереченнях на позов (а.с.
33-36) проти задоволення позову
заперечував, вважає доводи викладені у
позовній заяві Південної регіональної
служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті безпідставними та
необґрунтованими, прийняття постанови
від 19.08.2014 відповідає вимогам Закону
України «Про прокуратуру» та Положенню
про порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України №111 від
12.11.2012, щодо підстав та порядку
проведення перевірки в діяльності
Полтавського прикордонного
інспекційного пункту ветеринарної
медицини Південної регіональної
служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті. Крім того, відповідачем, на
виконання постанови про проведення
перевірки № 48/14 від 19.08.2014 року, було
проведено перевірку додержання вимог
Законів України «Про транспорт», «Про
охорону навколишнього природного
середовища» у Полтавському
інспекційному прикордонному пункті
держветсанконтролю та нагляду на
державному кордоні та транспорті
Південної регіональної служби
державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному
кордоні та транспорті, в ході якої
вибірково опрацьовано Ветеринарні
свідоцтва за період з 29.01.14 по 13.02.14 року.
За результатами перевірки підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування не встановлено.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримала доводи, викладені
у письмових запереченнях на позов,
просила суд ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з наступних
підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом
встановлено, що 19.08.2014 р. в. о.
Полтавського прокурора з нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
транспортній сфері старшим радником
юстиції Кармазиною В.П., з власної
ініціативи, розглянувши матеріали
підготовки до проведення перевірки
прийнято рішення, оформлене постановою
№ 48/14 «Про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів», якою вирішено
провести перевірку в порядку
прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням законів
в діяльності Полтавського
прикордонного інспекційного пункту
ветеринарної медицини Південної
регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті (а.с.10-12).

Порядок проведення перевірок
встановлений ст. 21 Закону України "Про
прокуратуру" .

Відповідно до ч. 1 цієї статті
Перевірки проводяться за письмовими
зверненнями органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, а також за власною
ініціативою прокурора. При цьому
перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

Як з'ясовано судом, юридичною підставою
для видання спірної постанови прокурор
обрав положення ч.3 ст.21 Закону України
"Про прокуратуру". Підставою проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів
щодо дотримання вимог Закону України
«Про транспорт», «Про охорону
навколишнього природного середовища»
є власна ініціатива.

Відповідно до п. 2.4. Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурору України 12.11.2013р.
№ 111 Підставами для проведення
перевірки прокурором за власною
ініціативою є дані, що свідчать про
можливі порушення законності.

Висновки про наявність підстав
для проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: - дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; - наказах
Генерального прокурора України; -
планах роботи органів прокуратури; -
рішеннях колегій Генеральної
прокуратури України, прокуратур
обласного рівня; - рішеннях нарад у
керівників органів прокуратури; -
дорученнях прокуратури іншого регіону
щодо проведення перевірки, яка
потребує вчинення окремих дій у межах
повноважень, передбачених статтею 20
Закону України "Про прокуратуру"; -
інших організаційно-розпорядчих
документах.

Для здійснення перевірки
прокурор приймає постанову, в якій
зазначає підстави, що свідчать про
можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю.

Як з'ясовано судом, до винесення
спірної постанови відповідачем,
витребувано, зібрано та узагальнено
інформацію про можливі порушення, а
саме було направлено вимоги 20
підприємствам України та області щодо
подання заявок та видачі ветеринарних
свідоцтв Полтавським прикордонним
інспекційним пунктом ветеринарної
медицини Південної регіональної
служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті, опрацьовані відповіді на
вказані вимогри. Крім того у ході
моніторингу судових рішень
встановлено, що 27.01.2014р. Знам"янським
міскрайонним судом винесено вирок
відносно посадових осіб Одеської
регіональної групи державного
ветерінарно - санітарного контролю на
державному кордонні та транспорті за
кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Проаналізовано даний вирок та
можливість аналогічних порушень у
діяльності позивача.

Статтею 19 Закону України "Про
прокуратуру" встановлено, що предметом
нагляду за додержанням і
застосуванням законів є: 1)
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України ( 254к/96-ВР ) та
чинним законам; 2) додержання законів
про недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання
законів, що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Перевіряючи відповідність закону
спірного рішення відповідача, суд
відмічає, що критерії правомірності
рішень та діянь суб'єкта владних
повноважень викладені законодавцем в
ч.3 ст.2 КАС України.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Вивчивши зміст спірного рішення, суд
доходить висновку, що текст постанови
про призначення перевірки містить
підстави, котрі можуть показувати на
можливі порушення законності, та
обґрунтування необхідності вчинення
дій в порядку п.п.3-5 ч.1 ст.20 Закону
України "Про прокуратуру", а також
приводи прийняття рішення про
призначення перевірки.

З огляду на викладене, суд вважає, що
спірна постанова задовольняє вимогам
ч.3 ст.21 Закону України "Про прокуратуру"
за ознакою забезпечення принципу
юридичної визначеності.

Суд також відзначає, що на виконання
спірної постанови відповідачем була
проведена перевірка, за наслідками
проведеної перевірки підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування не встановлено.

Отже, спірна постанова про проведення
перевірки як акт одноразового
застосування вичерпала свою дію фактом
її виконання.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не
встановлено факт порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, то у задоволенні позову
належить відмовити.

На підставі викладено, керуючись
ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 94,
159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Південної
регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті до Полтавської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері про
визнання неправомірною та скасування
постанови залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення, у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. 3. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова
виготовлена 11.11.2014 року.

Суддя
Рубан В.В.