Справа № 2а-/0770/2873/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року

Справа № 134326/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

представника позивача
Ігнатенка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
14.10.2011 року в справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Штад-Міш» до
Державної податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И
В :

У серпні 2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТзОВ)
«Штад-Міш» звернулося до суду з позовом
до Державної податкової інспекції
(далі ДПІ) у Виноградівському районі
Закарпатської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
2.06.2011 року № /0, яким визначено
суму грошового зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного
середовища в розмірі 15776, 61 грн. за
основним платежем та 3944, 15 грн. за
штрафними санкціями.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2011 року
позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Виноградівському районі від 2.06.2011 року
№ /0.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ДПІ у Виноградівському
районі Закарпатської області, яка в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи, судом неправильно
надано правову оцінку доказам, які були
надані податковим органом для
підтвердження обґрунтованості
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог ДПІ
у Виноградівському районі
Закарпатської області вказує на те, що
ТзОВ «Штад-Міш» порушило порядок
переведення відходів із метрів
кубічних на тонни, що призвело до
заниження фактичних обсягів
розміщення відходів (тирси деревної).
Тому податкове повідомлення-рішення
від 2.06.2011 року № /0, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
по збору за забруднення навколишнього
природного середовища є правомірним.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника позивача, який просить
апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення з таких
підстав.

В справі встановлено, що ДПІ у
Виноградівському районі було
проведено планову виїзну перевірку
ТзОВ «Штад - Міш» з питань дотримання
вимог податкового, валютного
законодавства за період з 1.01.2009 року по
30.09.2010 року, якою встановлено порушення
позивачем п. 3.1 ст. 3 та п. 5.4 ст. 5.
Інструкції про порядок обчислення та
сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища,
затвердженої Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
та Міністерством ядерної безпеки
України, ДПА України від 19.07.1999 року №
162/379, зареєстрованої в Мін'юсті України
9.08.1999 року за № 544/3837, в результаті чого
виявлено заниження збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2009 рік на загальну суму
8111,04 грн. та за 9 місяців 2010 року на суму
7665,57 грн., про що складено акт перевірки
№ 14/23-0112/32839777 від 25.02.2011 року.

На підставі акта перевірки №
14/23-0112/32839777 від 25.02.2011 року відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від
17.03.2011 року про збільшення ТзОВ «Штад -
Міш» суми грошового зобов'язання збору
за забруднення навколишнього
природного середовища в розмірі 15776,61
грн. за основним платежем та 3982,60 грн. за
штрафними санкціями.

Позивач оскаржив дане податкове
повідомлення-рішення до ДПА в
Закарпатської області (скарга № 31 від
25.03.2011 року). ДПА в Закарпатської
області рішенням про результат
розгляду скарги № 1532/10/25-044 від 27.05.2011
року податкове повідомлення-рішення №
/0 від 17.03.2011 року скасувала в
частині 38,45 грн. штрафу, тому ДПІ у
Виноградівському районі було прийнято
нове податкове повідомлення-рішення №
/0 від 2.06.2011 року про збільшення
ТзОВ «Штад - Міш» суми грошового
зобов'язання по збору за забруднення
навколишнього природного середовища в
загальному розмірі 20720,76 грн., в тому
числі за основним платежем - 15776,61 грн.
та 3944,15 грн. - за штрафними санкціями.

Податкове повідомлення-рішення №
/0 від 2.06.2011 року позивачем було
оскаржено в адміністративному порядку
до ДПА України (скарга від 6.06.2011 року.
ДПА України рішенням про результат
розгляду повторної скарги № 14558/6/25-0215
від 11.08.2011 року оскаржене податкове
повідомлення-рішення залишила без
змін, а скаргу позивача без
задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було порушено вимог
Інструкції про порядок обчислення та
сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища,
тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.3.1. Інструкції про порядок
обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного
середовища, затвердженої
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища та
Міністерством ядерної безпеки України,
ДПА України від 19.07.1999 року № 162/379 в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин (далі
Інструкція), об'єктами обчислення збору
є:

для стаціонарних джерел забруднення -
обсяги забруднюючих речовин, які
викидаються в атмосферне повітря або
скидаються безпосередньо у водний
об'єкт, та обсяги відходів, що
розміщуються у спеціально відведених
для цього місцях чи на об'єктах;

для пересувних джерел забруднення -
обсяги фактично використаних видів
пального, в результаті спалення яких
утворюються забруднюючі речовини.

Відповідно до п.6.4 Інструкції, суми
збору, який справляється за розміщення
відходів обчислюються платниками
самостійно щокварталу наростаючим
підсумком з початку звітного року на
підставі затверджених лімітів,
виходячи з фактичних обсягів
розміщення відходів, нормативів збору
та визначених за місцем знаходження
спеціально відведених для розміщення
відходів місць чи об'єктів коригуючих
коефіцієнтів, наведених у таблицях 2.4,
2.5 додатка 2 до Порядку встановлення
нормативів збору за забруднення
навколишнього природного середовища і
стягнення цього збору, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 303 від 1.03.1999 року. Фактичні обсяги
розміщення відходів при проведенні
відповідних обчислень мають
визначатися в тонах.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
донарахування спірних сум грошового
зобов'язання по платежу «збір за
забруднення навколишнього природного
середовища» було проведено ДПІ у
Виноградівському районі на тій
підставі, що на думку відповідача,
позивачем занижено фактичні обсяги
розміщення відходів у результаті
помилкового порядку переведення
утворених відходів із метрів кубічних
на тонни. Зокрема, в акті перевірки
зазначено, що відповідно до актів
розпиловки деревини за 2009 рік загальна
кількість відходів, що утворилася в
процесі проведення розпиловки
становить 403,64 м. куб. або 245,2 тонн, а за
січень-вересень 2010 року - 373,07 м. куб. або
226,6 тонн.

Згідно рішення ДПА в Закарпатської
області про результат розгляду скарги
№1532/10/25-044 від 27.05.2011 року (а.с.41-43),
додаткових пояснень №3118/10/10-00 від 14.10.2011
року (а.с.127-128), показів свідка,
щільність отриманого половника ялини
визначалася по щільності
відвантажених пиломатеріалів згідно
даних вантажно-митних декларацій за
формулою Р=m/v, де Р - щільність породи
дерева, m - вага відповідної породи
дерева, v - об'єм відповідного дерева.

Однак, податковим органом не враховано,
що щільність пиломатеріалів (деревини
ялини) і щільність тирси деревної
встановлюється державними стандартами
України. Відповідно до ДСТ України 2034-92
(Приложение 6. Обязательное) «Отходы
древесные. Общие технические условия»
середній коефіцієнт повнодеревності
тирси деревної становить 0,28 - насипом,
тоді як перевіркою безпідставно
використані показники ялини деревної,
які є значно вищими, що призвело до
необґрунтованого збільшення обсягу
показника відходів.

Відповідно до листа Закарпатської
торгово-промислової палати № 15.03-2/170
від 24.03.2011 року середній коефіцієнт
повнодеревності тирси деревної також
становить 0,28 (насипом).

Судом першої інстанції встановлено, що
тирса утворена в результаті розпилу
половника хвойних порід на території
ТзОВ «Штад - Міш» була укладена насипом,
що підтверджується показами свідка та
не спростовано відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що визначення
щільності тирси дерева повинно
розраховуватися шляхом множення
показника щільності породи дерева (Р)
на середній коефіцієнт
повнодеревності тирси деревної (К),
який встановлюється Державними
стандартами України 2034-92. Відповідачем
при визначенні обсягу розміщення
відходів такий коефіцієнт не
застосовувався, про що повідомив під
час розгляду справи в суді першої
інстанції свідок ОСОБА_2

Посилання апелянта на те, що відходи
тирси в актах розпиловки та актах про
списання пиломатеріалів вказано у
стані повнодеревності не можуть бути
взяті до уваги, оскільки дані акти
таких відомостей не містять. Зі змісту
даних документів видно, що відходи
вказувалися у відсотковому відношенні
до загального виходу продукції та
зазначався їх об'єм.

За таких обставин висновки податкового
органу щодо порушення позивачем п. 3.1
ст. 3 та п. 5.4 ст. 5. Інструкції про порядок
обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного
середовища не знайшли свого
підтвердження, оскільки були
спростовані належними та допустимими
доказами, поданими ТзОВ «Штад-Міш».

З огляду на вищевказане, постанова суду
першої інстанції, якою визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача від
2.06.2011 року № /0, прийнята на
підставі повно встановлених обставин
справи, належної оцінки доказів,
правильно застосованих нормах
матеріального та процесуального права,
тому підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Доводи апелянта висновків суду першої
інстанції не спростовують, тому
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
207, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Закарпатської
області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2011 року
в справі № 2а-0770/2873/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський