Справа № 810/5817/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
810/5817/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доДержавної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській
областіпроскасування наказу, визнання
протиправними дій та скасування вимоги
про сплату боргу, рішення про
застосування штрафних санкцій та
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування наказу від
24.06.2014 №578 "Про проведення позапланової
документальної виїзної перевірки",
визнання протиправними дій при
проведенні перевірки та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
08.07.2014 №Ф-603, рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від 21.07.2014
№20 та податкових повідомлень-рішень
від 21.07.2014 №, №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог
законодавства є необґрунтованими, а
прийняті на їх підставі оскаржувані
рішення - протиправними.

Представник відповідача надав
письмові заперечення проти позову,
згідно яких просить відмовити у його
задоволенні з тих підстав, що
оскаржувані рішення є обґрунтованими.

Представник позивача звернувся до суду
з письмовим клопотанням, яким просив
розглядати справу за його відсутності
в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів
поважності причин неможливості
забезпечення явки представника
відповідача на судове засідання, а тому
суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 30.03.1995
Києво-Святошинською районною
державною адміністрацією Київської
області, як платник податків перебуває
на обліку в Державній податковій
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області.
Позивач також зареєстрований як
платник податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 24.06.2014 по 01.07.2014 посадовою
особою ДПІ у Києво-Святошинському
районі проведено документальну виїзну
позапланову перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства і правильності
нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) при проведенні
господарських операцій з ТОВ "УК
Транссервіс" за весь період
фінансово-господарських
взаємовідносин, за результатами якої
складено Акт від 08.07.2014 №343/17-03/НОМЕР_1.

Як вбачається з акта перевірки,
перевірку призначено на підставі
постанови від 21.05.2014 про призначення
позапланової документальної перевірки
в рамках кримінального провадження №
0000009 від 18.03.2014, винесеної слідчим
з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у
Київській області, та наказу ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів Київської області від 24.06.2014
№ 578.

Внаслідок перевірки посадова особа
податкового органу дійшла висновку про
порушення позивачем наступних вимог
податкового законодавства, а саме:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на доходи фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності
за 2011 рік на суму 2760,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит за жовтень 2011 року та як
наслідок завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 24
Декларації), задекларованого в
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2011 року на
загальну суму 3680,00 грн.;

- ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", в результаті
чого занижено єдиний внесок за 2011 рік
на суму 6385,00 грн.

За результатами перевірки ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
прийнято наступні рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від
21.07.2014 №, згідно з яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на доходи фізичних
осіб" у розмірі 3450 грн., з яких: 2760 грн. -
за основним платежем; 690 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від
21.07.2014 № , згідно з яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
листопад 2011 року в розмірі 3680 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
08.07.2014 №Ф-603, згідно з якою нараховано
єдиний соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6385 грн.;

- рішення про застосування штрафних
санкцій від 21.07.2014 №20, згідно з яким до
позивача застосовано штрафну санкцію в
розмірі 1277 грн.

Вважаючи податкові
повідомлення-рішення, рішення про
застосування штрафних санкцій та
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
неправомірними, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Під час проведення підготовчого
провадження представник позивача
зазначив, що жодного судового рішення
(обвинувального вироку, ухвали про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами), що
набрало законної сили, на час розгляду
даної справи не прийнято. Відповідач з
цього приводу жодних даних суду не
представив.

Крім того, представник позивача
вказував на те, що позивач повідомив
податковий орган про знищення
документів фінансово-господарської
діяльності за весь період діяльності
до 31.12.2011, однак були зроблені висновки
про порушення вимог податкового
законодавства.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, зокрема, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Функції та правові основи діяльності
контролюючих органів, зокрема, з
приводу проведення перевірок
платників податків та визначення
податкових зобов'язань визначаються
положеннями Податкового кодексу
України.

Так, підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України
передбачено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин, зокрема, отримано судове
рішення суду (слідчого судді) про
призначення перевірки або постанову
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом (пункт 78.4
статті 78 ПК України).

В силу пункту 86.9 статті 86 Податкового
кодексу України у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується
контролюючим органом за результатами
перевірки, проведеної з обставин,
визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.

Приписами пункту 58.4 статті 58
Податкового кодексу України
передбачено, в разі коли судом за
результатами розгляду кримінального
провадження про кримінальне
правопорушення, предметом якого є
податки, збори, винесено обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
винесено рішення про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням,
забороняється до набрання законної
сили судовим рішенням у кримінальному
провадженні або винесення ухвали про
закриття такого кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами.

Під час розгляду справи встановлено, що
оскаржувані вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 08.07.2014 №Ф-603, рішення про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску від 21.07.2014 №20, податкові
повідомлення-рішення від 21.07.2014 №,
№ прийняті податковим органом за
результатами перевірки позивача, що
проводилась на підставі постанови
слідчого, при цьому доказів існування
судового рішення (обвинувального
вироку, ухвали про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами), що б
набрало законної сили, податковий
орган в порушення вимог частини другої
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України суду не надав.

Це означає, що приймаючи вказані
оскаржувані рішення, ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області діяла
не у спосіб, що передбачений Податковим
кодексом України.

Зазначена правова позиція щодо
застосування приписів пункту 86.9 ст. 86
ПК України у взаємозв'язку з
положеннями п.п.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, зокрема щодо відсутності
права органів ДПС приймати податкове
повідомлення-рішення за результатами
проведених перевірок, призначених
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, до дня набрання законної
сили відповідним рішенням суду у
кримінальній справі, визначена в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 01.10.2012 по справі К/9991/42373/12
(номер рішення в ЄДРСР 26353557), від 23.01.2013
по справі К/9991/52366/12 (номер рішення в
ЄДРСР 28835528) та у постанові Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2012 по справі К/9991/64526/12 (номер рішення
в ЄДРСР 28102570).

За наведених обставин, суд вважає, що
спірні рішення є такими, що прийняті
протиправно та підлягають скасуванню.

Щодо відсутності на момент перевірки
первинних документів по
взаємовідносинам з ТОВ "УК
Транссервіс", слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що листом від 24.06.2014
№24/06-14 ФОП ОСОБА_1 повідомив
Відповідача, що документи
фінансово-господарської діяльності та
первинного бухгалтерського обліку за
весь період його діяльності по 31.12.2011
включно знищено згідно наказу від
27.01.2014 "Про знищення документів, що не
підлягають зберіганню".

Суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст.
44 Податкового кодексу України
передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно з п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу
України платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 статті 44 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
втрати, пошкодження або дострокового
знищення документів, зазначених в
пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник
податків зобов'язаний у п'ятиденний
строк з дня такої події письмово
повідомити контролюючий орган за
місцем обліку в порядку, встановленому
цим Кодексом для подання податкової
звітності, та контролюючий орган, яким
було здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
контролюючого органу.

У разі неможливості проведення
перевірки платника податків у
випадках, передбачених цим підпунктом,
терміни проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Однак, судом встановлено, що в
порушення п. 44.5 ст.44 Податкового
кодексу України ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області не було
перенесено строки здійснення
перевірки до дня відновлення Позивачем
первинних документів в межах 90-то
денного строку, у зв'язку із чим
висновок Відповідача про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства за відсутності на момент
перевірки первинних документів є
незаконним.

Отже, з наведеного слідує, що дії
відповідача щодо проведення
документальної виїзної позапланової
перевірки позивача є протиправними,
оскільки відповідач був зобов'язаний
перенести строки здійснення перевірки.

Щодо позовної вимоги позивача про
скасування наказу від 24.06.2014 №578 "Про
проведення позапланової
документальної виїзної перевірки",
слід зазначити наступне.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючі органи
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 вказаного Кодексу,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється у разі, якщо отримано
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Кодексу, про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки

Аналізуючи зазначені положення
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку, що функція
здійснення контролю податковим
органом за дотриманням платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, реалізується
шляхом проведення, зокрема,
документальної позапланової
перевірки, підставою для якої може
слугувати факт отримання постанови
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого про призначення перевірки,
винесену ним відповідно до закону.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що оскаржуваний наказ на час його
прийняття винесений відповідачем у
межах та у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У даній справі відповідачем не надано
належних та достатніх доказів, на
підтвердження правомірності дій щодо
проведення перевірки, та не доведено
належними та допустимими доказами
правомірність оскаржуваних рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України,
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про часткову
правомірність позовних вимог та вважає
їх такими, що підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області при проведенні перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за
результатами якої складено Акт 08.07.2014
№343/17-03/НОМЕР_1.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у Києво-Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області про сплату боргу
(недоїмки) від 08.07.2014 №Ф-603.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску від 21.07.2014 №20.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 21.07.2014 № та №.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
сплачений судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.