Справа № 820/12838/14
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. Справа № 820/12838/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника третьої особи
Шимко Ф.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
21.08.2014р. по справі № 820/12838/14

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3

до Борівської районної Державної
адміністрації третя особа
Фермерське господарство "Кириченко М"

про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив суд визнати протиправним
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації від 01.08.2013 року
№ 247 та скасувати його.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного суду від 21.08.2014 року в справі
№ 820/12838/14 та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови без
повного з'ясування обставин справи з
порушенням норм чинного матеріального
та процесуального права.

Відповідач, третя особа -
фермерське господарство «Кириченко -
М» надали до суду апеляційної
інстанції письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просили
залишити без задоволення апеляційну
скаргу позивача, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з викладених у ній підстав,
просив суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позов позивача у
повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
позивача з викладених у ній підстав,
просив суд апеляційної інстанції
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Представник третьої особи - фермерське
господарство «Кириченко - М» в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги позивача
заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача, відповідача,
третьої особи, перевіривши в межах
апеляційних скарг рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрований як
фізична особа-підприємець 12.06.2002 року.

01 серпня 2013 року Борівською районною
державною адміністрацією Харківської
області прийнято розпорядження № 247
Про надання дозволу третій особі у
справі ФГ "Кириченко М" на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки за рахунок земель
державного водного фонду з подальшою
передачею її в оренду (далі -
Розпорядження).

Відповідно до пункту 1 оскаржуваного
Розпорядження, відповідачем надано
дозвіл фермерському господарству
"Кириченко М" на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за рахунок земель державного
водного фонду, розташованої за межами
населених пунктів, на території
Богуславської сільської ради
Борівського району Харківської
області, загальною площею 85,7850 га, в
тому числі під водою - 53,6352 га,
прибережна смуга - 32,1498 га, з подальшою
передачею в оренду для проведення
зрошування (далі - земельна ділянка).

Позивач не погодився із прийнятим
відповідачем Розпорядженням звернувся
із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване Розпорядження винесено
обґрунтовано та без порушень чинного
законодавства.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновками суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване розпорядження відповідача
№ 247 Про надання дозволу третій особі у
справі ФГ "Кириченко М" прийнято на
підставі звернення ФГ "Кириченко М" до
Борівської районної державної
адміністрації 25.05.2013 року, у якому
зазначило, що отримало дозвіл на
спеціальне водокористування від 14.05.2013
року, у зв'язку з чим та на підставі
статей 122, 124, 134 Земельного кодексу
України просить надати дозвіл на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки земель державного
водного фонду (ставок) загальною площею
85,785 га, в тому числі під водою 53,6352 га,
прибережна смуга 32,1498 га, розташованого
за межами населених пунктів на
території Богуславської сільської
ради, для проведення зрошення
земельної ділянки, загальною площею 10
га. з метою вирощування
сільськогосподарської продукції -
капусти білоголової.

Відповідно до ч.3, ч.4, ч.5 ст. 51 Водного
кодексу України водні об'єкти
надаються у користування за договором
оренди земель водного фонду на
земельних торгах у комплексі із
земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування
на умовах оренди органами, що
здійснюють розпорядження земельними
ділянками під водою (водним простором)
згідно з повноваженнями, визначеними
Земельним кодексом України, відповідно
до договору оренди, погодженого з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
водного господарства.

Надання водних об'єктів у користування
на умовах оренди здійснюється за
наявності паспорта водного об'єкта.

Згідно частини 3 статті 122 Земельного
кодексу України районні державні
адміністрації на їхній території
передають земельні ділянки із земель
державної власності, крім випадків,
визначених частинами четвертою і
восьмою цієї статті, у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

Відповідно до частини 4 статі 59
Земельного кодексу України громадянам
та юридичним особам органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
водного фонду можуть передаватися на
умовах оренди земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення і берегових смуг водних
шляхів, озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови для
сінокосіння, рибогосподарських потреб
(у тому числі рибництва (аквакультури),
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт,
догляду, розміщення та обслуговування
об'єктів портової інфраструктури і
гідротехнічних споруд тощо, а також
штучно створені земельні ділянки для
будівництва та експлуатації об'єктів
портової інфраструктури та інших
об'єктів водного транспорту. Землі
водного фонду можуть бути віднесені до
земель морського і річкового
транспорту в порядку, встановленому
законом.

Часиною 1 статі 51 Водного кодексу
України передбачено, що у користування
на умовах оренди для рибогосподарських
потреб, культурно-оздоровчих,
лікувальних, рекреаційних, спортивних
і туристичних цілей, проведення
науково-дослідних робіт можуть
надаватися водосховища (крім
водосховищ комплексного призначення),
ставки, озера та замкнені природні
водойми.

Вимогами статті 61 Земельного кодексу
України передбачені обмеження у
використанні земельних ділянок
прибережних захисних смуг уздовж
річок, навколо водойм та на островах.

Прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та на островах
забороняється:

розорювання земель (крім підготовки
ґрунту для залуження і залісення), а
також садівництво та городництво;

зберігання та застосування пестицидів
і добрив;

влаштування літніх таборів для худоби;

будівництво будь-яких споруд (крім
гідротехнічних навігаційного
призначення, гідрометричних та
лінійних), у тому числі баз відпочинку,
дач, гаражів та стоянок автомобілів;

влаштування звалищ сміття, гноєсховищ,
накопичувачів рідких і твердих
відходів виробництва, кладовищ,
скотомогильників, полів фільтрації
тощо;

миття та обслуговування транспортних
засобів і техніки.

Аналогічні положення закріплені у
статті 89 Водного кодексу України.

Виходячи із системного аналізу
зазначених норм права, колегія суддів
зазначає, що компетенція місцевих
державних адміністрацій щодо
використання землі визначена
Земельним кодексом, а для земель
водного фонду з урахуванням
особливостей, передбаченими Водним
кодексом України, що судом першої
інстанції не було належним чином
враховано.

Повноваження районної державної
адміністрації щодо передачі земельних
ділянок у власність або у користування
передбачені ч.3 ст.122 Земельного кодексу
України, відносно земель водного фонду
обмежуються лише повноваженнями
передавати земельні ділянки із земель
державної власності виключно, у даному
випадку, для рибогосподарських потреб.

Зрошення земельної ділянки для
сільськогосподарської потреби не
відноситься до рибогосподарських
потреб, таким чином, відповідач,
приймаючи спірне розпорядження щодо
передачі спірної земельної ділянки із
земель державної власності водного
фонду діяв поза межами наданих
повноважень.

Пунктом «г» статті 5 Земельного кодексу
України передбачено принцип
забезпечення раціонального
використання та охорони земель.

Згідно спірного розпорядження
відповідача надано згоду на відведення
земельної ділянки земель державного
водного фонду (ставок) загальною площею
85,785 га, в тому числі під водою 53,6352 га,
прибережна смуга 32,1498 га, розташованого
за межами населених пунктів на
території Богуславської сільської
ради, для проведення зрошення
земельної ділянки, загальною площею 10
га. з метою вирощування
сільськогосподарської продукції -
капусти білоголової, що не відповідає
принципу раціонального використання
земель.

Крім того, попереднє використання
спірної земельної ділянки,
Розпорядженням відповідача №665 від
29.12.2007 року (а.с.43 т.1) було
риборозведення.

Колегія суддів погоджується з
доводами представника позивача,
викладеними у апеляційній скарзі, з
приводу порушень спірним
Розпорядженням прав та інтересів
позивача щодо отримання спірної
земельної ділянки, оскільки позивач у
2009, 2011 роках здійснював уселення водних
живих ресурсів у цей ставок, про що
свідчать акти про про виконання робіт
від 10.08.2009р. та від 15.11.2011р.(а.с.12,13т.1), у 2012
році звертався до голови Борівської
районної державної адміністрації із
заявою про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою на
спірну земельну ділянку для надання її
в оренду з метою розведення риби, але
позивач був повідомлений відповідачем
про необхідність наявності паспорту
водного об'єкту для розробки проекту
землеустрою про що позивача також було
повідомлено листом Сіверсько -
Донецького басейнового управління
водних ресурсів від 20.09.2013р. вих.. №1305
(а.с.15т.1). Водогосподарський паспорт на
Богуславське водосховище (а.с.16-33т.1) був
наданий позивачем до позовної заяви.

Таким чином, позивач, відповідно до
вимог частини1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, мав право звернутися до
адміністративного суду із цим позовом,
оскільки вчиняв необхідні дії для
отримання дозволу на розробку проекту
землеустрою, який згідно статті 123
Земельного кодексу України, є
підставою для надання земельної
ділянки у користування.

Колегія суддів погоджується з доводами
представника позивача, в частині права
на отримання спірної земельної ділянки
в оренду поза конкурсом на підставі
дозволу спеціального водокористування
з застосуванням споруд, що нерозривно
пов'язані з земельною ділянкою,
оскільки відповідно до вимог Закону
України «про меліорацію земель», ДБН
В.2.4-1-99 «Меліоративні системи та
споруди», використання переносного
мотопомпового насосу Хонда WB 30ХТ без
технологічної інженерної
інфраструктури не є підставою для
надання земельної ділянки у поза
конкурсному порядку.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем,
як суб'єктом владних повноважень, не
надано доказів обґрунтованості
оскаржуваного розпорядження, у той час
як позивачем подано переконливі докази
в обґрунтування своєї позиції, з
аналізу яких судом зроблено вичерпні
висновки.

Відповідно до частини другої 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Колегія суддів вважає, що
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації від 01.08.2013 року
№ 247 про надання дозволу ФГ «Кириченко
М» на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки з
подальшою передачею її в оренду, не
кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 19
Конституції України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. по
справі № 820/12838/14 не відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому підлягає
скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Таким чином, через порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198,
п.п.3,4 ст. 202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 209, 254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.08.2014р. по
справі № 820/12838/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації від 01.08.2013 року
№ 247.

Постанова набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст постанови
виготовлений 04.11.2014 р.