Справа № 2а-1227/11/2670
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1227/11/2670
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" на постанову
Київського Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "28" листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
до Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" у якому
просив прийняти рішення про стягнення
з відповідача, заборгованості з
відшкодування різниці між сумою пенсії
та виплаченої на підставі Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» в розмірі
360 361,15грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "28" листопада 2013 року позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції від
28.11.2013 року та прийняте нове рішення,
яким відмовити в задоволені позову.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" - задовольнити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "28" листопада 2013
року - скасувати, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про те, що підстави виникнення
заборгованості, наявність боргу у
визначеному позивачем розмірі, а також
дотримання територіальним управлінням
Пенсійного фонду України встановленої
законодавством процедури, що передує
стягненню заборгованості, є
підтвердженими.

Матеріали справи свідчать, що УПФУ в
Червонозаводському районі м. Харкова
супровідними листами № 7018/03-33 від 13.10.2010
р., № 7874/03-33 від 12.11.2010 р. та № 9080/03-33 від
15.12.2010 р. були направлені ПАТ
«Укргазвидобування» повідомлення про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», і сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на загальну суму 360 361,15 грн.

В свою чергу. відповідач не має цієї
заборгованості перед позивачем, а дії
позивача порушують принцип,
закріплений в ч. 2 ст. 19 Конституції
України, відповідно до якого орган
державної влади зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України та чинним законодавством.

Відповідно до ч. 9 ст. 24 Закону України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 р.
різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом.

Механізм фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи врегульований
Порядком, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р.
№ 372, (надалі Порядок № 372).

П. 5 Порядку № 372 передбачено, що розмір
витрат на фінансування різниці у
розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається. Зазначені підприємства,
установи, організації та заклади
самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

За змістом положень Закону України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність» та Порядку № 372 правом на
направлення повідомлень та функціями
по контролю за відшкодуванням
підприємством різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств
згідно із Законом України «Про наукову
і науково-технічну діяльність», та
сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, надано лише
органу Пенсійного фонду за
місцезнаходженням цього підприємства.

Закон не передбачає фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, відокремленими
підрозділами цього підприємства.

Ч. 1 та ч. 4 ст. 62 ГК України передбачено,
що підприємство - самостійний суб'єкт
господарювання, створений
компетентним органом державної влади
або органом місцевого самоврядування,
або іншими суб'єктами для задоволення
суспільних та особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
законами. Підприємство є юридичною
особою, має відокремлене майно,
самостійний баланс, рахунки в
установах банків, печатку із своїм
найменуванням та ідентифікаційним
кодом.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України місцезнаходженням
відповідача є м. Київ, Шевченківський
район, вул. Кудрявська, 26/28.

УПФУ в Червонозаводському районі м.
Харкова не є органом Пенсійного фонду
за місцезнаходженням відповідача, а
тому позивач не наділений чинним
законодавством функціями по збиранню
коштів на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, які не віднесені до
страхових внесків, та вимагати їх
сплати на свій рахунок.
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та п. 52
Порядку № 372 відповідач, як інше
державне підприємство, здійснює
фінансування різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник: за рахунок коштів
підприємства в розмірі 50%; за рахунок
коштів державного бюджету в розмірі 50%.

Суд першої інстанції безпідставно
стягнув з відповідача, який
відноситься до інших державних
підприємств, різницю між сумою пенсії,
призначеної за Законом України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, у розмірі 100
відсотків різниці пенсії, призначеної
за цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 p. №
1058-IV цей Закон, розроблений відповідно
до Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом. Зміна
умов і норм загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
здійснюється виключно шляхом внесення
змін до цього Закону.

Згідно ст. 1 Закону № 1058 передбачено, що
у цьому Законі наведені нижче терміни
вживаються в такому значенні, зокрема,
страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058
передбачено, що цей Закон регулює
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 p. № 2464-VI (надалі - Закон № 2464)
встановлює перелік видів збору, які
здійснюються підприємством саме
Пенсійному фонду. До складу страхових
внесків не віднесені кошти, які
складають різницю в пенсіях наукових
працівників.

Права Пенсійного фонду та його
територіальних органів встановлені ст.
13 Закону № 2464. До повноважень позивача,
як територіального органу Пенсійного
фонду України, не віднесені
повноваження зі стягнення коштів на
відшкодування різниці між сумою
пенсії, призначеної та виплаченою на
підставі Закону України «Про наукову
та науково-технічну діяльність», та
сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів.

Пенсійний фонд України відповідно до
повноважень, наданих п. 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р.
№ 372, листом № 9180/03-20 від 02.08.2005 р.
роз'яснив, що різниця між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III -IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, фінансується за
рахунок коштів, спрямованих із джерел,
визначених Законом України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність». Порядок фінансування
зазначеної різниці визначено
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 року № 372.

З наведеного вбачається, що ані Закони
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», «Про наукову
та науково-технічну діяльність», ані
Порядок, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р.
№ 372, не наділяють Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова, в
якому зареєстрований відокремлений
підрозділ позивача як платник
страхових внесків, функціями з
направлення позивачу повідомлень про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», і сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, та по збиранню коштів, які не
віднесені до страхових внесків.

З огляду на викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 28
листопада 2013 року, та є підставою для
її скасування. З огляду на
навелене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" - задовольнити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "28" листопада 2013
року - скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позову.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 19 8, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "28" листопада 2013
року - скасувати та постановити нову,
якою в задоволені позову Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
до Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" про стягнення
заборгованості - відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя

Шостак О.О.

Судді:

Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.