Справа № 804/12415/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії
Василівни при секретаріТалаш Д.В.
за участю: позивача представників
відповідача 1 відповідача
2 ОСОБА_3 Бабаніної Т.І. Щербак О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області,
Синельниківського міського відділу (з
обслуговування м.Синельникове та
Синельниківського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області Бабенко В.М.
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу,-
ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровської
області, Синельниківського міського
відділу (з обслуговування
м.Синельникове та Синельниківського
району) ГУМВС України в
Дніпропетровській області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровської
області Бабенко В.М. в якому, з
урахуванням уточнень, просить визнати
незаконним та скасувати наказ
начальника ГУМВС України в
Дніпропетровській області №82 о/с від
09.04.2013 року щодо звільнення позивача зі
служби в ОВС в запас Збройних Сил за п. 64
«є» (за порушення дисципліни) Положення
про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, визнати незаконним
та скасувати наказ начальника ГУМВС
України в Дніпропетровській області №
656 від 01.04.2013 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
окремих працівників Синельниківського
MB в частині, що стосується його
звільнення з ОВС за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, зобов'язати ГУМВС
України в Дніпропетровській області
поновити позивача з 09.04.2013 року на
посаді слідчого СВ Синельниківського MB
(з обслуговування міста Синельникове
та Синельниківського району) ГУМВС
України в Дніпропетровській області та
стягнути з Синельниківського MB (з
обслуговування міста Синельникове та
Синельниківського району) ГУМВС
України в Дніпропетровській області
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 27 862, 40
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувані ним накази є
такими, що грубо порушують його права, з
актом службового розслідування, на
підставі якого такі накази прийняті,
він ознайомлений не був, спірний наказ
від 01.04.13року №656 прийнятий під час
перебування позивача на лікарняному.
Також позивачем зазначено, що
пояснення, які ним надавались під час
службового розслідування не могли бути
надані ним об'єктивно, вони не
відповідають дійсності, оскільки
надавались в стресовому стані.
Службове розслідування проведено та
складено висновок з порушенням
Інструкції. Також позивачем зазначено,
що під час несення служби в
Синельниківському MB ГУМВС України він
був членом первинної профспілкової
організації при Синельниківському MB.
Проте, відповідачем, в порушення ст.43,
ст. 43-1, ст. 252 КЗпП України, ст. 41 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності», з яких
випливає, що звільнення працівника,
який є членом профспілки або
накладення дисциплінарного стягнення
на такого працівника допускається лише
за попередньою згодою виборного
профспілкового органу, членом якого
він є, не узгоджувалось звільнення
позивача з профспілкою організацією.
Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 року по справі № 804/6978/13-а
відмовлено у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_3 до
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області,
Синельниківського міськвідділу (з
обслуговуванням м. Синельникове та
Синельниківського району) ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача, начальник Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області Бабенко В.М. про скасування
наказів, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку.
Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
18.06.2013 року залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20.08.2013 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.07.2014 року, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.06.2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20.08.2013 року скасовано та матеріали
справи направлено на новий розгляд до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду, в якій
зазначено, що при новому розгляді судам
необхідно врахувати, що звільнення
атестованих працівників органів
внутрішніх справ, членів виборного
профспілкового органу, його
керівників, крім додержання загального
порядку, допускається відповідно до
частини третьої статті 41 Закону
України №1045 - ХІV, а саме за наявністю
попередньої згоди виборного органу,
членами якого вони є, а також
вищестоящого виборного органу цієї
Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав викладених в
адміністративному позові та письмових
поясненнях, що містяться в матеріалах
справи.
Представники відповідачів
заперечували проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
запереченнях, що містяться в
матеріалах справи, зазначивши в
судовому засіданні, що позивач вчинив
дії, які повністю суперечать завданню
правоохоронних органів, є несумісними
з перебуванням на службі в ОВС і не
дозволяють йому уособлювати
правоохоронні органи без шкоди для їх
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача, начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області Бабенко В.М., про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, правом участі в
судовому засіданні не скористався,
клопотання про відкладення розгляду
справи не надав, причини неявки не
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.
ОСОБА_3 проходив службу в органах
внутрішніх справ України, з 01.09.2011 року
обіймав посаду слідчого відділення
Синельниківського міського відділу (з
обслуговуванням м. Синельникове та
Синельниківського району) та мав
спеціальне звання - лейтенант міліції.
З функціональними обов'язками був
ознайомлений під підпис, що
підтверджується матеріалами справи.
Наказом начальника Головного
управління МВС України в
Дніпропетровській області від 09.04.2013
№82 о/с дск позивача звільнено за п.64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України за
порушення дисципліни.
Зазначеному рішенню передував наказ
Головного управління МВС України в
Дніпропетровській області «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
Синельниківського PB» від 01.04.2013 року
№656, відповідно до п. 1 наказової
частини якого за порушення службової
дисципліни, ст.7 Дисциплінарного
статуту ОВС України, Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.05р. №155, що
виразилось у вчинені дій, які призвели
до втрати об'єктивності та
неупередженості при розслідуванні
кримінальної справи відносно ОСОБА_8,
позивача наказано звільнити з органів
внутрішніх справи України за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.
Звільненню позивача передував
висновок службового розслідування, зі
змісту якого вбачається, що 25 березня
2013 року до ГУМВС надійшла інформація
про те, що слідчий СВ Синельниківського
MB лейтенант міліції ОСОБА_3 у
відкритому 8 березня 2013 року за
частиною 1 статті 289 КК України, вимагає
від ОСОБА_8 грошові кошти за вирішення
питання про не притягнення до
кримінальної відповідальності за
статтею 185 КК України, за фактом
крадіжки майна з легкового автомобіля
«ВАЗ -2105», д.з НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_9, у зв'язку з чим із залученням
Синельниківської міжрайонної
прокуратури, якою за отриманою
інформацією відкрито кримінальне
правовою кваліфікацією кримінального
правопорушення за частиною 2 статті 15,
частини 3 статті 368 КК України,
проведені негласні слідчі (розшукові)
дії, за результатами яких приблизно о
15:45 біля адміністративної будівлі
Синельниківського міськрайонного
суду, розташованої за адресою: м.
Синельникове, вул. Чехова, 1,
задокументовано факт передачі гр.
ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 1300
грн. лейтенанту міліції ОСОБА_3 При
допиті працівниками Синельниківської
міжрайонної прокуратури у якості
свідка слідчий ОСОБА_12. підтвердив факт
вимагання та отримання ним хабара від
гр. ОСОБА_8 за не притягнення останнього
до кримінальної відповідальності за
крадіжку автомагнітоли з автомобіля
«ВАЗ - 2105», д.н. НОМЕР_1.
Факт надання таких пояснень
працівникам Синельниківської
міжрайонної прокуратури позивачем не
Разом з тим, при опитуванні
працівниками ГУМВС слідчий ОСОБА_12.
надав інші пояснення, за якими у ході
розслідування вищезазначеного
кримінального провадження за фактом
незаконного заволодіння автомобілем
«ВАЗ -2105», д.з НОМЕР_1, потерпілий ОСОБА_9
неодноразово висловлювався з приводу
того, що для нього вкрай важливо
повернення матеріальних збитків. При
цьому, останній був агресивно
настроєний відносно підозрюваного
ОСОБА_8 Тому, з метою повернення
потерпілому матеріальних збитків, хоча
б у якійсь мірі, слідчий ОСОБА_12.
запропонував ОСОБА_8 передати через
нього гроші для ОСОБА_9 При цьому
зводити зазначених громадян слідчий не
став з метою уникнення конфліктної
ситуації. Самостійно передати гроші
ОСОБА_9 підозрюваний ОСОБА_8 не міг,
оскільки потерпілий хворів. На
пропозицію слідчого ОСОБА_8 погодився
і 25 березня 2013 року у приміщенні
Синельниківського міськрайонного суду
передав гроші у сумі 1300 грн.
Проведеним службовим розслідуванням
встановлений, зокрема, факт допущення
позивачем порушення службової
дисципліни, що виразилось у вступі в
неслужбові відносини з цивільною
особою, а саме отримання ним грошових
коштів у розмірі 1300 грн. від ОСОБА_8,
відносно якого відкрито кримінальне
статті 289 КК України, що призвело до
втрати об'єктивності та
неупередженості при розслідуванні
означеної кримінальної справи.
З приводу пояснень, наданих позивачем
працівникам Синельниківської
міжрайонної прокуратури позивач
зазначив, що такі пояснення були надані
ним під психологічним впливом, однак
належних та допустимих доказів такого
факту до суду не надано.
Так, відносини, пов'язані з прийняттям,
проходженням та звільненням зі служби
в органах внутрішніх справ,
регулюються, зокрема, Законом України
«Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №
565-XII (зі змінами та доповненнями),
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114
(зі змінами та доповненнями),
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV (зі змінами та
доповненнями), Правилами поведінки та
професійної етики осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України,
затвердженими наказом МВС України від
22.02.12 № 155, які ґрунтуються на
Конституції України,Законах України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», «Про міліцію», Положенні про
Міністерство внутрішніх справ України,
затвердженому Указом Президента
України від 06.04.11 № 383, принципах
діяльності, спрямованих на підвищення
авторитету і зміцнення репутації
працівників органів внутрішніх справ
та інформування громадян про норми
поведінки, якої вони повинні вимагати
від працівників міліції.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про
міліцію», порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України (частина перша). При
звільненні зі служби в міліції за
ініціативою адміністрації у разі
відхилення скарги з цього приводу
вищестоящими в порядку підлеглості
службовою особою чи органом звільнений
працівник міліції має право оскаржити
звільнення в суд (частина восьма).
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України
затверджується Верховною Радою
України (частина шоста).
Відповідно до норм ст. 25 Закону України
«Про міліцію», працівник міліції у
межах повноважень, наданих цим Законом
та іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за
свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність. Службова особа
міліції, яка порушила вимоги закону або
неналежно виконує свої обов'язки, несе
відповідальність у встановленому
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначається Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України»від 22.02.2006
року № 3460-ІV.
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України (далі -
Статут), визначає сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.
Службова дисципліна, відповідно до
Статуту це - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного
статуту працівників органів
внутрішніх справ України, службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу:
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
Види дисциплінарних стягнень наведені
в ст. 12 Дисциплінарного статуту, а саме,
п.8 згаданої статті визначено
звільнення з органів внутрішніх справ.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту щодо порядку накладення
дисциплінарних стягнень передбачено,
що з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
місяць. Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
Міністром внутрішніх справ України.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення. Про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Оголошувати
дисциплінарне стягнення особі
начальницького складу в присутності
його підлеглих заборонено. Зміст
наказу доводиться до відома особи
рядового або начальницького складу,
яку притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. У разі
звільнення з посади або звільнення з
органів внутрішніх справ особі
рядового або начальницького складу
видається витяг з наказу.
При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода,
попередня поведінка особи та визнання
нею своєї вини, її ставлення до
виконання службових обов'язків,
рівень кваліфікації тощо.
Так, за вказівкою керівництва
Головного управління від 25.03.2013р. на
підставі Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
затвердженої Наказом МВС України від
06.12.91 №552 (надалі - Інструкція №552) 25.03.13р.
старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
майором міліції ОСОБА_10 та старшим
слідчим відділу СУ ГУМВСУ в
Дніпропетровській області майором
ОСОБА_11 за фактом порушення позивачем
службової дисципліни проведено
службове розслідування.
Висновок про результати такого
службового розслідування затверджений
начальником ГУМВС України в
Дніпропетровській області
генерал-лейтенантом міліції В.М.
Бабенко 01.04.2013 р.. За результатами
службового розслідування ОСОБА_3
підлягав звільненню з органів
внутрішніх справи України за п. 64 «є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС за порушення
службової дисципліни, ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС України,
Присяги працівника органів внутрішніх
справ України, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, що
виразилось у вчиненні дій, які призвели
до втрати об'єктивності та
неупередженості при розслідуванні
кримінальної справи відносно ОСОБА_8.
Положеннями п. 14.8. Інструкції №552
передбачено познайомлення з
затвердженим висновком службового
розслідування особи, у відношенні якої
воно проводилось, за бажанням на те
останньої, якщо це не суперечить
вимогам дотримання державної або
службової таємниці. Відповідно до п. 15
Інструкції особа, у відношення якої
проводиться службове розслідування,
має право: давати усні та письмові
пояснення, заявляти клопотання,
надавати докази по суті досліджуваних
обставин; заявляти відводи у
відношенні працівника, який проводить
службове розслідування, подавати
скарги на його дії чи рішення
керівнику, який приймає рішення по суті
і інформує заявника. Пункт 14 Інструкції
зобов'язує посадову особу при
проведенні службового розслідуванням
дотримуватися передбачених законом
прав та інтересів заявника, особи, у
відношенні якої проводиться службове
Як вбачається матеріалів справи,
позивачем під час проведення
службового розслідування на ім'я
начальника ГУМВС України в
Дніпропетровській області
генерал-лейтенанта міліції Бабенко В.М.
були надані письмові пояснення з
приводу факту отримання ним коштів в
розмірі 1 300 грн. від гр. ОСОБА_8.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач був обізнаний про факт
проведення службового розслідування
відносно нього, оскільки ним були
наданні письмові пояснення, а тому при
виявленні бажання міг ознайомитись з
висновком службового розслідування. В
тому числі, як вбачається з листка
непрацездатності Серії АВЮ №511000,
позивач знаходився на лікарняному з
26.03.13 по 08.04.13 включно з діагнозом
«ГРВИ», що не позбавляло його
можливості заявити про бажання
ознайомитись зі службовим
розслідуванням як під час надання
письмових пояснень, так і з 26.03.2013р. по
08.04.2013р. шляхом направлення відповідної
заяви на адресу відповідачів.
За викладених обставин суд зазначає
про відсутність з боку відповідача
порушень п. п. 14, 15 Інструкції, ст. 14
Дисциплінарного статуту.
В тому числі, з наданих письмових
пояснень позивачем вбачається також
про ознайомлення позивача зі ст.63
Конституції України, про що свідчить
На підставі наведеного, суд вважає, що
позивачем допущено порушення
службової дисципліни, яке виразилось в
отриманні ним у службовий час від
особи, щодо якої позивачем в рамках
кримінального провадження
здійснювалось досудове слідство,
коштів в розмірі 1300 грн., що
підтверджується самим позивачем, та
вказує на вступ у неслужбові відносини
Суд також зауважує, що наявність чи
відсутність в діях позивача складу
кримінального чи адміністративного
правопорушення не спростовують фату
вчинення дисциплінарного проступку, що
став підставою для звільнення
Доводи позивача щодо порушення
відповідачем-1 його прав, передбачених
в Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України»,
затвердженої наказом МВС від 12.03.2013
року № 230, суд не приймає до уваги,
оскільки вказаний наказ
зареєстрований в Мінюсті України
26.04.2013 р., тобто після виникнення та
складення спірних правовідносин.
Відповідно до ст.16 Дисциплінарного
статуту дисциплінарне стягнення
накладається у строк до одного місяця з
дня, коли про проступок стало відомо
начальнику. У разі проведення за
фактом учинення проступку службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці. Дисциплінарне стягнення не
може бути накладено, якщо з дня
вчинення проступку минуло більше
півроку. У цей період не включається
строк проведення службового
розслідування або кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення.
Ст.18 Дисциплінарного статуту
передбачено, що дисциплінарне
стягнення виконується негайно, але не
пізніше місяця з дня його накладення,
не враховуючи періоду перебування
особи рядового або начальницького
складу у відпустці, відрядженні або її
тимчасової непрацездатності. Після
закінчення цього строку дисциплінарне
стягнення не виконується. Такі
дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади та звільнення з
органів внутрішніх справ, накладені на
осіб рядового і начальницького
складу, які тимчасово непрацездатні
або перебувають у відпустці,
відрядженні, виконуються після їх
прибуття до місця проходження служби.
Так, дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення за п.64 «є» Положення №114 (за
порушення дисципліни) було накладено
на позивача 01.04.2013р. наказом начальника
ГУ МВС України в Дніпропетровській
області № 656, а виконано 09.04.2013р. наказом
начальника ГУ МВС України в
Дніпропетровській області № 82 о/с дск.
Таким чином, суд зазначає, що відсутні
порушення статей 16, 18 Дисциплінарного
статуту, оскільки відповідно до листка
непрацездатності серії АВЮ №511000
позивач був на лікарняному з 26 березня
2013 року по 8 квітня 2013 року включно, а
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ,
накладене на нього під час тимчасової
непрацездатності, виконано
відповідачем після його прибуття до
місця проходження служби 9 квітня 2013
року (наказ по особовому складу).
Факт проведення атестації позивача, на
виконання п.48 Положення №114, положення
якого вимагають проведення атестації
осіб при звільненні з органів
внутрішніх справ, підтверджений
Атестаційним листом, підписаним
головою атестаційної комісії та
секретарем атестаційної комісії,
затвердженим заступником начальника
ГУМВСУ України в Дніпропетровській
області 09.04.2013 р.. Як вбачається з
Атестаційного листа, відповідне
рішення оголошено позивачу 09.04.13, що
підтверджується його особистим
підписом та зазначенням ним «згоден».

Стосовно посилань позивача, що його
звільнення мало відбутися лише
відповідно до п. 67 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, за змістом якого
особи рядового або начальницького
складу, засуджені за вчинення злочину
або притягнуті до адміністративної
відповідальності за адміністративне
корупційне правопорушення, підлягають
звільненню із служби в органах
внутрішніх справ у триденний строк з
дня отримання органом внутрішніх справ
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили, суд зазначає
наступне.

Як вбачається зі змісту спірних
наказів, позивач звільнений з органів
внутрішніх справ за п.64 «є» - за
порушення дисципліни, відтак приписи
п.67 Положення, які врегульовують
порядок звільнення особи за п.64 «й» - у
разі набрання законної сили рішенням
суду щодо притягнення до
відповідальності за вчинення злочину
або адміністративного корупційного
правопорушення, застосуванню не
підлягають.

Щодо погодження звільнення позивача із
профспілковим органом, суд зазначає
наступне.

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України «Про міліцію» порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ.

Пунктами 10, 22 Положення встановлено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ для охорони
своїх професійних, службових,
соціально-економічних прав та
інтересів можуть об'єднуватись в
громадські організації, діяльність
яких здійснюється згідно з
законодавством.

Частиною сьомою статті 18 Закону №565-XII
передбачено, що працівники міліції
вправі створювати професійні спілки.

Право кожної людини створювати
професійні спілки і входити до них для
захисту своїх інтересів закріплене у
Загальній декларації прав людини,
прийнятій і проголошеній резолюцією 217
A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10
грудня 1948 року.

Особливості правового регулювання,
засади створення, права та гарантії
діяльності професійних спілок
визначаються Законом України від 15
вересня 1999 року №1045-XIV «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності» (далі - Закон №1045-XIV).

Відповідно до частини першої статті 2
зазначеного Закону професійні спілки
створюються з метою здійснення
представництва та захисту трудових,
соціально-економічних прав та
інтересів членів профспілки.

За приписами частини третьої статті 41
Закону №1045-XIV звільнення членів
виборного профспілкового органу
підприємства, установи, організації (у
тому числі структурних підрозділів),
його керівників, профспілкового
представника (там, де не обирається
виборний орган профспілки), крім
додержання загального порядку,
допускається за наявності попередньої
згоди виборного органу, членами якого
вони є, а також вищестоящого виборного
органу цієї профспілки (об'єднання
профспілок).

Пунктом 5.3.1 Статуту Профспілки "Захист"
передбачено право членів профспілки
розглядати та вирішувати питання про
надання чи ненадання згоди на
розірвання трудового договору з членом
спілки.

Крім того, у Галузевій угоді між МВС та
Професійною спілкою атестованих
працівників органів внутрішніх справ
України і Професійною спілкою
працівників державних установ України
передбачено, що звільнення членів
виборного профспілкового органу
структурних і територіальних органів,
установ, навчальних закладів, що
перебувають у сфері діяльності сторін,
його керівників, профспілкового
представника (там, де не обирається
виборний орган профспілки) за
відсутності попередньої згоди
виборного органу, членами якого вони є,
а також виборного органу профспілки
вищого рівня не допускається.

Ці норми встановлюють додаткові
гарантії для працівників, обраних до
профспілкових органів, і
застосовуються із дотриманням
загальних норм.

Таким чином, звільнення атестованих
працівників органів внутрішніх справ,
членів виборного профспілкового
органу, його керівників, крім
додержання загального порядку,
допускається відповідно до частини
третьої статті 41 Закону №1045-XIV за
наявності попередньої згоди виборного
органу, членами якого вони є, а також
вищестоящого виборного органу цієї
профспілки.

21 серпня 2014 року ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду було зупинено
провадження у справі до прийняття
рішення первинною профспілковою
організацією атестованих працівників
Синельниківського МВ УМВС України в
області щодо звільнення з ОВС слідчого
СВ лейтенанта міліції ОСОБА_3 та
одержання його судом.

На виконання ухвали суду було прийнято
рішення первинною профспілковою
організацією атестованих працівників
Синельниківського МВ УМВС України в
області щодо звільнення з ОВС слідчого
СВ лейтенанта міліції ОСОБА_3, а саме
надано згоду на його звільнення, що
підтверджується протоколом №9 від
12.09.2014 року зборів членів первинної
профспілкової організації
Синельниківського MB Дніпропетровської
профспілкової організації ПАП ОВС
України.

Як вбачається з протоколу №9 від 12.09.2014
року зборів членів первинної
профспілкової організації
Синельниківського MB Дніпропетровської
профспілкової організації ПАП ОВС
України, ОСОБА_12 був членом первинної
профспілкової організації атестованих
працівників Синельнівського МВ. Восени
2013 року був звільнений з органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни. На час
звільнення ОСОБА_3 не звертався до
профспілкового органу щодо розгляду
питання про його звільнення. При
зверненні з позовом до суду щодо
поновлення на роботі вважає, що
звільнили його без урахування думки
профспілкової організації. Тому
питання звільнення виноситься на
розгляд первинної профспілкової
організації атестованих працівників
Синельниковського МВ в
Дніпропетровській області. ОСОБА_3 був
запрошений в усній формі на збори
профспілки та CMC повідомленням на його
мобільний номер телефону. У відповідь
на запрошення ОСОБА_12 пояснив, що за
сімейними обставинами не може бути
присутнім на зборах та в CMC
повідомленні на номер телефону голови
ППО письмово підтвердив, що не
заперечує про розгляд питання його
звільнення без його участі. Також
просив довести до відома присутніх на
зборах, що він бажає продовжити службу
в ОВС, про що також підтвердив у
судовому засіданні.

Даним протоколом надано згоду
первинної профспілкової організації
атестованих працівників
Синельниковського МВ ДООПС ПАП ОВС
України на звільнення ОСОБА_3 з ОВС.

Відповідно до протоколу №10 від 12.09.2014
року засідання профкому професійної
спілки атестованих працівників
міліції Синельниківського МВ (з
обслуговування м. Синельникове та
Синельниківського району) ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
надало згоду первинної профспілкової
організації атестованих працівників
Синельниківського МВ (з обслуговування
м. Синельникове та Синельниківського
району) ГУМВС України в
Дніпропетровській області, підтримано
рішення загальних зборів первинної
профспілкової організації
Синельниківського MB (з обслуговування
м. Синельникове та Синельниківського
району) ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 12.09.2014
року про надання згоди первинної
профспілкової організації атестованих
працівників Синельниковського МВ (з
обслуговування м. Синельникове та
Синельниківського району) ГУМВС
України в Дніпропетровській області на
звільнення працівника
Синельниківського міського відділу
ОСОБА_3.

Таким чином, була надана згода
виборчого органу, членом якого є
позивач, а також вищестоящого
виборчого органу цієї профспілки на
звільнення позивача, згідно ст.ст. 39, 41
Закону України №1045 - ХІV.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що підстави для поновлення позивача в
органах внутрішніх справ відсутні,
оскільки ним вчинено проступок -
порушено службову дисципліну,
наслідком чого є притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення з органів внутрішніх справ,
згоду на яке також надано
профспілковою організацією.

З урахуванням висновків суду,
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області,
Синельниківського міського відділу (з
обслуговування м.Синельникове та
Синельниківського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів - начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області Бабенко В.М.
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу - відмовити в
повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
згідно ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.В. Боженко