Справа № 286/3365/14-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" листопада 2014 р.
Справа № 286/3365/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Євпак В.В.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "26" вересня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про зобов'язання вчинити дії
,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Овруцького районного суду
Житомирської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок і виплату пенсії
в розмірах, передбачених ст.ст.50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від "26" вересня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести ОСОБА_3 донарахування та
виплату:

- додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у відповідності до ст.50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
01.01.2014 року по 31.05.2014 року, виходячи з
розміру 50 % мінімальної пенсії за віком,
розмір якої дорівнює розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, який
визначено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
щомісячно;

- пенсії, як інваліду ІІІ-ї групи, щодо
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи з
розміру, встановленого ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
01.01.2014 року по 31.05.2014 року, виходячи з
розміру 6-ти мінімальних пенсій за
віком, розмір якої дорівнює розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, який
визначено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
щомісячно.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким у задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Матеріали справи свідчать, що позивач
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області, про проведення
перерахунку та виплати коштів,
відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегією суддів встановлено, що
позивач - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є
пенсіонером та перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області; проживає в АДРЕСА_1 яке
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року
віднесено до зони гарантованого
(добровільного) відселення; а також є
потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та має
третю групу інвалідності.

Відповідач виплачував позивачу кошти у
сумах, які на думку позивача, є значно
нижчими, ніж передбачено ст.ст.50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
у зв'язку з чим позивач звернувся до
суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", інвалідам
3-ї групи віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до статті 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", розмір
пенсії для інвалідів 3 групи, яка
повинна призначатись позивачу у
відповідності з цим Законом, не може
бути нижчою 6 мінімальних пенсій за
віком.

Однак, ст.ст.50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що порядок обчислення
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі
віднесеній до категорії 1, визначається
Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного положення
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року № 1210.

Відповідно до вказаної постанови
Кабінету Міністрів України, позивачу
проводиться нарахування та виплата
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі
віднесеній до категорії 1.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України "Про державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" № 107-VI, яким
були внесені зміни до статті 50 та
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", які обмежували права
громадян, щодо виплати державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особі віднесеній до
категорії 1, рішенням Конституційного
суду України у справі № 10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їхні окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Відтак, вище наведені положення статті
50 та статті 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
"Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Закони України "Про державний бюджет
України на 2011 рік", "Про державний
бюджет України на 2012 рік" та "Про
державний бюджет України на 2013 рік"
втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №
719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014
року, такі обмеження не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, починаючи з
01 січня 2014 року, є чинними і підлягають
застосуванню:

- стаття 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особі віднесеній до
категорії 1, призначається у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком;

- стаття 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції, відповідно до
якої розмір державної пенсії для
інвалідів 3 групи, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Доводи відповідача, щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не виступає предметом даного
спору.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від "26" вересня 2014 року винесено з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав, які
могли б призвести до зміни чи
скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "26" вересня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
В.В. Євпак

Є.М. Мацький

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано: рек з пов
про вруч

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3 - відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,12,
м.Овруч, Овруцький район, Житомирська
область, 11100

- ,