Справа № 352/82/14-а 2-а/352/21/14
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2014 р.

Справа № 3114/14/876 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові заяви Управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області та ОСОБА_1
про роз'яснення постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О
В И В:

15.01.2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (далі - УПФ)
у якому просила визнати дії
відповідача неправомірними та
протиправними; зобов'язати УПФ
перерахувати, з урахуванням уже
виплачених сум, та виплачувати пенсію
по втраті годувальника на двох
утриманців в розмірі 90% заробітної
плати та матеріальної допомоги на
оздоровлення судді, який працює на
відповідній посаді без обмеження
граничного розміру з 01.01.2012, згідно
поданих довідок Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в
Івано-Франківській області (далі - ДСА)
та проводити нарахування і виплату з
урахуванням кожного нового розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
будь-яким терміном, періодом та
максимальним розміром.

Постановою Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 26
лютого 2014 року в справі №352/82/14-а
заявлений позов задоволено.

За результатами апеляційного розгляду
справи постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2014 року апеляційну скаргу
УПФ задоволено частково. Постанову
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 26
лютого 2014 року скасовано та прийнято
нову постанову якою позов задоволено
частково. Адміністративний позов
ОСОБА_1 з 01.01.2012 по 14.07.2013 включно
залишено без розгляду. Визнано
протиправними дії УПФ та зобов'язано
перерахувати та виплатити з 15.07.2013
призначену ОСОБА_1 відповідно до Закону
України «Про державну службу» (далі -
Закон №3723-ХІІ) пенсію по втраті
годувальника на двох утриманців на
підставі довідок ДСА від 10.08.2012 №№269-271
та від 19.11.2013 №№541-543 із врахуванням
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», ст.ст.37, 37-1 Закону
№3723-ХІІ та фактично виплачених сум. В
задоволенні решти позову відмовлено.

28.07.2014 Львівським апеляційним
адміністративним судом отримано заяву
ОСОБА_1, а 03.10.2014 заяву УПФ про
роз'яснення постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2014 року.

Згідно поданих заяв вказана постанова
є незрозумілою в частині того, чи
виплачувати в подальшому пенсію по
втраті годувальника та чи має
відповідач зробити перерахунок пенсії
з матеріальної допомоги на
оздоровлення судді.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце розгляду заяв про
роз'яснення судового рішення були
повідомлені належним чином, а тому,
апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41
та ч.3 ст.170 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду таких заяв за їх
відсутності без здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
запису.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи заяв про
роз'яснення судового рішення,
апеляційний суд не вбачає підстав для
задоволення таких.

Згідно з ч.1 ст.170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Частиною 2 ст.170 КАС України
встановлено, що подання заяви про
роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення
положень вказаної статті, роз'яснено
може бути рішення суду у разі, якщо без
такого роз'яснення його тяжко виконати,
оскільки має місце ймовірність
неправильного його виконання чи
невиконання внаслідок неясності
резолютивної частини рішення.

Вказана норма передбачає підстави для
роз'яснення судового рішення в
судовому засіданні. Отже, роз'яснення
судового рішення є за своєю суттю одним
із способів усунення його недоліків,
але без виправлення і постановлення
додаткового рішення цим же судом.

Також, роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання. Тобто, це стосується
випадків, коли судом недотримані
вимоги ясності, визначеності рішення.
Невизначеність судового рішення
означає, що таке рішення містить
положення, які викликають суперечки
щодо його розуміння та під час
виконання.

Слід зазначити, що фактично УПФ просить
не роз'яснити постанову апеляційного
суду, а не погоджується із нею оскільки
вважає, що відсутні підстави для
подальшої виплати пенсії позивачу.
Вказане виходить за межі повноважень
суду щодо роз'яснення судового рішення,
передбаченого ч.1 ст.170 КАС України.

Більше того, апеляційний суд також
вважає за необхідне звернути увагу на
те, що пенсія є періодичним платежем,
виплата якої, за загальним правилом, не
обмежена у часі. Отже, вирішуючи
питання про зобов'язання нарахувати та
виплатити таку, у разі відсутності
спору про право особи на отримання
пенсії або встановлення такого права в
судовому порядку, не можна обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Тобто, органи Пенсійного фонду України
зобов'язані проводити нарахування та
виплату пенсії відповідній особі до
втрати нею такого права.

В частині заяви ОСОБА_1 щодо
перерахунку пенсії з матеріальної
допомоги на оздоровлення судді, то слід
зазначити, що така є безпідставною,
оскільки в мотивувальній та
резолютивній частинах судового
рішення, яке така просить роз'яснити,
зазначено на підставі чого саме слід
проводити перерахунок та виплату
пенсії. Зокрема, це відповідні довідки
ДСА в яких зазначена і матеріальна
допомога на оздоровлення, а оскільки на
таку допомогу нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та сплачувалися страхові
внески, то така повинна бути включена
до заробітку для обчислення пенсії.

Відтак, апеляційний суд вважає, що як
мотивувальна так і резолютивна частина
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року є чіткими та повністю зрозумілими,
що унеможливлює неоднакове тлумачення
висновків суду та не може стати
причиною ускладнення чи неможливості
виконання судового рішення.

Роз'яснюючи судове рішення суд не може
змінювати його суть. Якщо особа вважає,
що суд припустився помилки - це є
підставою для оскарження постанови в
касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяв про роз'яснення
судового рішення.

Керуючись ст.ст.158-160, 170, 254 КАС України,
суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяв Управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області та ОСОБА_1
про роз'яснення постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2014 року відмовити.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
В.В. Ніколін