Справа № 428/2305/13-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.Справа №
428/2305/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області на постанову Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від
10.04.2013р. по справі № 428/2305/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області

про визнання дій протиправними,
зобов'язання провести перерахунок
пільгового обчислення стажу за роботу
в районах Крайньої Півночі та
зобов'язання здійснити обчислення
пільгового стажу з 01.03.2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_1 (надалі по тексту -
позивач), ОСОБА_2, діючий в інтересах
позивача подав до належного суду
адміністративний позов до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
(надалі по тексту - відповідач ), в якому
просив суд: визнати дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
протиправними щодо відмови ОСОБА_1 у
пільговому розрахунку стажу за період
роботи з 10.09.1976 року по 10.03.1987 року;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Сєвєродонецьку
Луганської області здійснити ОСОБА_1
обчислення пільгового страхового
стажу з розрахунку один рік роботи в
районі Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі за один рік і шість
місяців; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити ОСОБА_1 перерахунок
обчислення пенсії за період з 01.01.2012
року по 28.02.2013 року; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити ОСОБА_1 обчислення
пільгового страхового стажу з
розрахунку один рік роботи в районі
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі за один рік і шість місяців з
01.03.2013 року.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 10.04.2013 року
позов задоволено.

Визнано дії управління
Пенсійного фонду України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
протиправними щодо відмови ОСОБА_1 у
пільговому розрахунку стажу за період
роботи з 10.09.1976 року по 10.03.1987 року.

Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити ОСОБА_1 обчислення
пільгового страхового стажу з
розрахунку один рік роботи в районі
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі а один рік і шість місяців.

Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити ОСОБА_1 перерахунок
обчислення пенсії за період з 01.01.2012
року по 28.02.2013 року.

Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити ОСОБА_1 обчислення
пільгового страхового стажу з
розрахунку один рік роботи в районі
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі за один рік і шість місяців з
01.03.2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26
вересня 1967р. «Про розширення пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», що призвело
до неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України
міста Сєвєродонецька Луганської
області і отримує пенсію згідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», має
відповідний трудовий стаж, в тому числі
за роботу в районах Крайньої Півночі за
період часу з 10.09.1976 року по 10.03.1987 року.

З трудової книжки позивача
вбачається, що з 10.09.1976 року по 10.03.1987
року він працював в
Будівельно-монтажному управлінні №4
тресту «Приобьтрубопроводбуд» з 10.09.1976
року по 28.08.1979 року на посаді плотника; з
28.08.1979 року по 27.03.1982 року на посаді
машиніста трубоукладника «САТ-594»; з
27.03.1982 року по 05.11.1986 року на посаді
трудоукдника «Комацу», з 05.11.1986 року по
10.03.1987 року на посаді машиніста
трубоукладника «Комацу», «С AT», тобто
трудовий стаж у позивача був
безперервний, хоча строкових договорів
про його роботу в районах Крайньої
Півночі і немає (а.с.11).

Відповідно до копій довідок ВАТ
«Приобьтрубопроводбуд» від 09.09.2005 року
№ 791, від 07.06.2012 p. (а.с.7,8) позивач дійсно
працював в Будівельно-монтажному
управлінні №4 тресту
«Приобьтрубопроводбуд» с Перегребне,
Октябрьського Району, Ханти-
Мансійського автономного округу з
10.09.1976 року по 10.03.1987 року укладався
трудовий договір, користувався
пільгами згідно Указу Призидіума
Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про
впорядкування пільг для осіб ,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої півночі», вислати копії
трудових договорів на ОСОБА_1
підприємство не має можливості в
зв'язку з їх відсутністю. Водночас
підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно
користувався усіма пільгами
встановленими Указом Призидіума
Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про
впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої півночі» та від 26.09.1967р. «Про
розширення пільг для осіб, працюючих в
районах Крайньої півночі і в
місцевостях , прирівняних до районів
Крайньої півночі».

Як вбачається з довідки , що
уточнює особливий характер роботи та
умов праці, які необхідні для
призначення пільгової пенсії і
підтверджуюча постійну зайнятість на
пільговій роботі № 02/1795, виданої
позивачу ВАТ «Приобьтрубопроводбуд»
він дійсно працював повний робочий
день в Будівельно-монтажному
управлінні №4 тресту
«Приобьтрубопроводбуд» с. Перегребе,
Тюменської області Ханти-Мансійського
автономного округу, місцевості,
прирівняній до районів Крайньої
півночі, районний коефіцієнт 70% : з
10.09.1976 року по 28.08.1979 року на посаді
плотника; з 28.08.1979 року по 27.03.1982 року на
посаді машиніста трубоукладника
«САТ-594»; з 27.03.1982 року по 05.11.1986 року на
посаді трубоукладника «Комацу», з
05.11.1986 року по 10.03.1987 року на посаді
машиніста трубоукладника «Комацу», «С
AT» (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
неправомірності дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач в період з 10.09.1976 року по 10.03.1987
року працював в районах Крайньої
Півночі.

Між тим, при призначенні пенсії ОСОБА_1
відповідачем не було зараховано до
його трудового стажу період роботи з
10.09.1976 року по 13.07.1985 року, та період
роботи з 05.11.1986 року по 10.03.1987 року в
Будівельно-монтажному управлінні №4
тресту «Приобьтрубопроводбуд» в
пільговому обчисленні.

Зазначені дії відповідач обґрунтовує
тим, що позивачем не надано доказів на
підтвердження його права на пільги,
встановлені для осіб, які працювали в
районах Крайньої Півночі чи
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі. Крім того, в період з
02.09.1983 року по 23.01.1985 року позивач
знаходився у закордонному відрядженні
в Алжирі.

Колегія суддів вважає безпідставними
такі доводи відповідача, з наступних
підстав.

Умови, норми та порядок зарахування
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі проводиться
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058, а також
відповідно п.110 Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972року.

Пунктом 5 розділу 15 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шліценберг, зараховуються
до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло до 1 січня 1991 року.

Пунктом 110 Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановю Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року,
встановлено, що робота в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, з 01 березня 1960 року
зараховується до стажу в полуторному
розмірі за умови, що працівник мав
право на пільги, встановлені ст. 5 Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від
10лютого 1960року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Так, відповідно до ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10лютого
1960року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» пільги
встановлюються всім працівникам
переведеним, направленим або
запрошеним на роботу в райони Крайньої
Півночі та місцевості, прирівняні до
районів Крайньої Півночі за умови
укладення ними трудових договорів про
працю в цих районах строком на 3 роки.

Статтею 5 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідно до приписів
зазначеної норми підтвердження
пільгового стажу може провадиться на
підставі трудової книжки, тобто
наявність письмового трудового
договору не є обов'язковим.

Право позивача на зарахування до його
трудового стажу періоду роботи з 10.09.1976
року по 13.07.1985 року, та період роботи з
05.11.1986 року по 10.03.1987 року в
Будівельно-монтажному управлінні №4
тресту «Приобьтрубопроводбуд» в
пільговому обчисленні, повністю
підтверджується трудовою книжкою
позивача.

Крім того, на підтвердження права на
зарахування стажу в пільговому
обчисленні, позивачем надано довідку
уточнюючу особливий характер роботи та
умов праці, які необхідні для
призначення пільгової пенсії і
підтверджуюча постійну зайнятість на
пільговій роботі № 02/1795 від червня 2012
року, видану акціонерним товариством
«Приоьтрубопроводбуд» Тюменської
області Ханти-Мансійського
автономного округу, Росія.

Відповідно до зазначеної довідки
позивач дійсно працював повний робочий
день в Будівельно-монтажному
управлінні №4 тресту
«Приобьтрубопроводбуд» с. Перегребе,
Тюменської області Ханти-Мансійського
автономного округу, місцевості,
прирівняній до районів Крайньої
півночі, районний коефіцієнт 70% : з
10.09.1976 року по 28.08.1979 року на посаді
плотника; з 28.08.1979 року по 27.03.1982 року на
посаді машиніста трубоукладника
«САТ-594»; з 27.03.1982 року по 05.11.1986 року на
посаді трубоукдника «Комацу», з 05.11.1986
року по 10.03.1987 року на посаді машиніста
трубоукладника «Комацу», «СAT» , що дає
право на пільгове пенсійне
забезпечення з урахуванням районного
коефіцієнту та північних надбавок.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем не надано
належних та достатніх доказів по
справі на підтвердження правомірності
оскаржуваних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів переглядаючи рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги у відповідності до
ст. 195 КАС України, підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 10.04.2013р. по
справі № 428/2305/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О.