Справа № 2-а-747/11/0226
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-747/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Береговий
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
11 січня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні позивач звернулась в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання
вчинити дії щодо перерахунку та
виплати пенсії.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 11 січня 2011
року позов задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на не повне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для
справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення та
отримує додаткову пенсію у
відповідності до ст. 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
проживає в зоні посиленого
радіологічного контролю, та отримує за
проживання відповідну доплату за ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які проживають на територіях
посиленого радіоактивного
забруднення, проводиться доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.ст. 39,51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року Постановою Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня 2008
року, а не в розмірі, як того вимагає
вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року, Постановою Міністрів України № 530
від 28 травня 2008 року відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст.ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду вважає за необхідне вказати на те,
що суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплат до
пенсії в розмірі, визначеному ст.ст. 39,51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
помилково застосував норми
процесуального права, а саме:
зобов'язав управління в Тульчинському
районі Вінницької області з 11 січня 2011
року в подальшому виплачувати позивачу
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, і щомісячне підвищення до
пенсії за проживання на забрудненій
території відповідно до вимог ст.ст. 39,51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Ч. 1 ст. 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відтак, із системного аналізу
вищенаведених законодавчих положень
вбачається, що метою та завданнями
адміністративного судочинства,
зокрема, є захист та поновлення уже
порушених прав, свобод та охоронюваних
законом інтересів особи, яка
звернулась з відповідним позовом до
суду. Тобто захисту підлягає уже
порушене право, а не ті права та
інтереси, щодо яких наразі не відомо, чи
матиме місце їх порушення у
майбутньому чи ні.

У зв'язку із чим, рішення суду не може
бути прийнято на майбутнє, судове
рішення повинне бути наслідком чинного
правового регулювання та не може
обмежувати волю законодавчого органу в
майбутньому, змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

В силу пункту 2 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право, зокрема,
змінити постанову суду

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 11 січня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Виключити абзац 5 із резолютивної
частини постанови Тульчинського
районного суду Вінницької області від
11 січня 2011 року.

В решті постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
11 січня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.