Справа № 809/932/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Справа №
876/7395/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Виробничо-комерційного
підприємства "Рожнятівська друкарня"
на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області до
виробничо-комерційного підприємства
"Рожнятівська друкарня" про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2013 року управління
Пенсійного фонду України в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області звернулось
в суд з адміністративним позовом, в
якому просило стягнути з
Виробничо-комерційного підприємства
(ВКП) "Рожнятівська друкарня" в користь
управління Пенсійного фонду України
(УПФУ) в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії по ОСОБА_1 по
списку №2 за лютий 2013 року в розмірі
1076,04 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивував
тим, що відповідач в порушення частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663, не відшкодував витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії
за лютий 2013 року по ОСОБА_1 за списком №
2 в розмірі 1076,04 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2013 року позов задоволено в
повному обсязі та постановлено
стягнути з виробничо-комерційного
підприємства "Рожнятівська друкарня"
на користь управління Пенсійного фонду
України в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області
заборгованість з відшкодування сум
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій в сумі 1076 гривень 04 копійки.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ВКП "Рожнятівська
друкарня" подало апеляційну скаргу,
оскільки вважає оскаржувану постанову
незаконною та прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, з неповним з'ясуванням обставин,
що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу відповідач мотивує
тим, що ОСОБА_1 не має право на
призначення їй пільгової пенсії
відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», оскільки
після 31.07.1992 року не була зайнята на
роботах, які дають право на пільгову
пенсію.

Крім того, в апеляційній скарзі
зазначено, що витрати по відшкодуванню
пільгової пенсії не підлягають
стягненню з ВКП "Рожнятівська
друкарня", оскільки вказана сума була
не узгоджена та не підлягала до
стягнення.

Також, відповідач вказує, що судом
виніс рішення без участі відповідача,
який перший раз не прибув в засідання
без поважних причин, чим позбавив права
на захист.

З огляду на викладене, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

На вказану апеляційну скаргу УПФУ в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області подало
заперечення, оскільки вважає
оскаржувану постанову обґрунтованою
та винесеною у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права,
а апеляційну скаргу - безпідставною з
мотивів викладених у запереченні.
Просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану постанову -
без змін.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь в справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження, за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з таких
підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ВКП
"Рожнятівська друкарня" 18.12.1996 року
зареєстроване Рожнятівською районною
державною адміністрацією
Івано-Франківської області як юридична
особа, що підтверджується витягом з
Єдиного держаного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, взяте на
облік управлінням Пенсійного фонду
України в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області та є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах, здійснюється згідно
з окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди вказаним особам
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (а це суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за № 64/8663
від 16.01.2004 року.

Підпунктом 6.1. пункту 6 Інструкції Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та зареєстрованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за № 64/8663
від 16.01.2004 року, передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
зокрема, 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
вищевказаної Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підпунктом 6.8 пункту 6 Інструкції
передбачено обов'язок підприємства
щомісяця до 25-го числа вносити до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач
зобов'язаний здійснювати
відшкодування витрат Пенсійного фонду
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах його
працівникам.

Зобов'язання відповідача за фактичними
витратами на виплату та доставку
пільгових пенсій у вказаній сумі
підтверджується розрахунком фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та карткою
особового рахунку платника.

Однак, відповідачем у передбачені
строки не здійснено відшкодування сум
понесених позивачем витрат.
Заборгованість по фактичних витратах
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2, згідно із поданим
розрахунком становить 1076,04 грн. і
складається із заборгованості по
виплаченій та доставленій пільговій
пенсії за лютий 2013 року ОСОБА_1.

Посилання апелянта на те, що сума боргу
не була узгоджена з підприємством, не
відповідає дійсності, оскільки згідно
супровідного листа від 14.01.2013 року за №
261/06, управлінням Пенсійного фонду
України в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області
направлявся відповідачу розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з 2013 року.
Зазначене також підтверджується
поштовою квитанцією від 15.01.2013 року, що
міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України,
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення з апелянта заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій за Списком
№2, предметом доказування у даній
справі мають бути обставини, які
свідчать про наявність підстав, з якими
закон пов'язує можливість такого
стягнення у судовому порядку,
встановлення факту її сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
а не правомірність призначення пенсій
за віком на пільгових умовах.

Таким чином, апеляційний суд не бере до
уваги доводи апелянта про те, що
призначення пільгової пенсії
відбулось безпідставно та всупереч
встановленому чинному законодавству,
оскільки це не є предметом розгляду
даної адміністративної справи.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції винесено рішення без
участі відповідача, який перший раз не
прибув в засідання без поважних причин,
чим позбавлено права на захист, не
відповідає дійсності, так як згідно з
матеріалами справи судове засідання
призначене на 08.04.2013 року відкладалось,
оскільки відповідач не прибув в судове
засідання. В другому судовому
засіданні , яке відбулось 22.04.2013 року
прийнято рішення по справі без
представника відповідача, оскільки
останній повторно не прибув без
поважних причин в судове засідання,
хоча належним чином був повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про
невідповідність оскарженого судового
рішення нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу
Виробничо-комерційного підприємства
"Рожнятівська друкарня" залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року у справі № 809/932/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов