Справа № 2а-547/12/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

31 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-547/12/2170

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина Л.В., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Херсонської області
Державної податкової служби про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по
тексту - ФОП ОСОБА_1) звернулася до
Херсонського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 30 січня 2012 року
№ та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що визначення грошових
зобов'язань за платежем збір за
спеціальне використання води
здійснено відповідачем незаконно,
оскільки вона не являється платником
такого збору, так як використовує воду
виключно для задоволення власних
питних і санітарно-гігієнічних потреб.
Також, позивач не погоджується з
висновками ДПІ у м.Херсоні про
безпідставне включення до податкового
кредиту сум податку на додану вартість
в загальному розмірі 5375,35 грн.
пов'язаних з придбанням матеріальних
активів (послуг), які, на думку
податкового органу, не призначалися
для їх використання у господарській
діяльності, а також суми 1145,26 грн.,
підстави нарахування якої податковим
органом не обґрунтовано.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Херсонським
окружним адміністративним судом 22
серпня 2012 року ухвалено постанову про
часткове задоволення
адміністративного позову ФОП ОСОБА_1

Суд частково скасував податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби від 30 січня 2012 року
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 7175,35 грн., у тому
числі за основним платежем - на 5740,28
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - на 1435,07 грн. В задоволенні
решти позовних вимог - відмовив.

Приймаючи означене рішення,
Херсонський окружний адміністративний
суд дійшов висновку про
необґрунтованість донарахування
відповідачем грошових зобов'язань
позивачу з податку на додану вартість в
сумі 4595,02 грн. у зв'язку з виключенням із
складу податкового кредиту сум ПДВ,
сплачених при придбанні товарів,
використання яких в господарській
діяльності ФОП ОСОБА_1 підтверджено
первинними документами. Судом, також,
встановлено наявність розбіжностей
між виявленими порушеннями та сумою,
визначеною в податковому
повідомленні-рішенні від 30 січня 2012
року №, існування якої податковий
орган поясними не зміг. Херсонський
окружний адміністративний суд
критично поставився до тверджень
позивача, що вона не є платником збору
за спеціальне використання води,
зазначивши, що використання води для
приготування напоїв для
обслуговування клієнтів - споживачів
бару, свідчить про використання води в
межах здійснення господарської
діяльності.

В апеляційній скарзі Державна
податкова інспекція у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби, не обґрунтовуючи
вимог та не зазначаючи у чому полягає
неправильність чи неповнота
дослідження доказів і встановлення
обставин у справі та (або) застосування
норм права, просить суд скасувати
оскаржуване судове рішення та
постановити нове - про відмову ФОП
ОСОБА_1 у задоволенні
адміністративного позову.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду сторони в
судове засідання не прибули, а тому на
підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20,
п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77 Податкового
кодексу України, відповідно до наказу
від 12.12.2011р. №3091 та направлення від
14.12.2011р. №3530/17-2, у період з 14.12.2011р. по
03.01.2012р. головним державним податковим
ревізором-інспектором ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) за період з
01.04.2008р. по 31.12.2010р., за результатами якої
складено акт перевірки №91/17-2/НОМЕР_1
від 13.01.2012р.

У висновках акту перевірки, серед
іншого, вказується на порушення
позивачем:

- п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4,
п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого донараховано ПДВ в
сумі 13979 грн.;

- ст.3, ст.5, ст.14 Постанови Кабінету
Міністрів України від 16.09.1999р. №1494 «Про
порядок справляння збору за спеціальне
використання водних ресурсів та збору
за користування водами для потреб
гідроенергетики та водного
транспорту», п.1.7 ст.1, п.2.1 ст.2, п.3.5 ст.3,
п.4.1 ст.4 Інструкції від 01.10.1999р.
№231/539/118/219 «Про порядок справляння і
стягнення збору за спеціальне
користування водами для потреб
гідроенергетики та водного
транспорту», в результаті чого не
нарахований і не сплачений до бюджету
збір за спеціальне використання водних
ресурсів в сумі 100,56 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
та за результатами адміністративного
оскарження ФОП ОСОБА_1 висновків акту
перевірки №91/17-2/НОМЕР_1 від 13.01.2012р., 30
січня 2012 року ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в розмірі
8113,75 грн. (в т.ч. за основним платежем - 6491
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 1622,75 грн.);

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
збір за спеціальне використання води в
розмірі 1655,68 грн. (в т.ч. за основним
платежем - 100,56 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1555,12 грн.).

Як зазначалось вище, оскаржуваною
постановою Херсонський окружний
адміністративний суд частково
скасував податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби від 30 січня 2012 року
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 7175,35 грн., а в
задоволенні решти позовних вимог -
відмовив.

На підставі ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
постанову суду від 22 серпня 2012 року в
межах вимог апеляційної скарги
податкової інспекції, тобто в частині
вимог, які задоволено оскаржуваним
судовим рішенням.

З наявної в матеріалах справи
службової записки податкового органу
від 19.07.2012р. вбачається, що до порушень,
які стали підставою для визначення ФОП
ОСОБА_1 податковим
повідомленням-рішенням № від
30.01.2012р. грошових зобов'язань з податку
на додану вартість відповідач, серед
іншого, відніс включення позивачем до
складу податкового кредиту сум ПДВ за
придбані матеріальні активи (послуги),
які, на думку перевіряючих, не
призначалися для їх використання в
господарській діяльності суб'єкта
господарювання. Зокрема, маршрутизатор
D-Link dir-300/nr4 wireless 802, навушники соsonik cd-828
(податкова накладна від 30.09.2010р. №1911 на
суму 393,50 грн., у т.ч. ПДВ 65,58 грн.,
отримана від ПП фірма «Надійний
компаньйон»); мультимедійний проектор,
екран (податкова накладна від 17.06.2010р.
№21 на суму 9120 грн., у т.ч. ПДВ 1520 грн.,
отримана від ПП «КЕТ»); кабель АВВГ3*25*1*16
(податкова накладна від 02.06.2010р. №00007/01
на суму 968,80 грн., у т.ч. ПДВ 161,47 грн.,
отримана від ТОВ фірма «Паритет»);
будівельні матеріали в асортименті
(податкова накладна від 30.06.2010р. №87 на
суму 5162 грн., у т.ч. ПДВ 858,67 грн., отримана
від ТОВ «Степ ЛТД»); телефон Nokia
(податкова накладна від 20.05.2010р. №V487020696
на суму 269 грн., у т.ч. ПДВ 44,83 грн.,
отримана від ТОВ «Євросеть Юг»);
домофони GARDI (податкова накладна від
12.07.2010р. №19 на суму 5636,99 грн., у т.ч. ПДВ
935,50 грн., отримана від ПП «Амід
система»); будівельні матеріали в
асортименті (податкова накладна від
30.08.2010р. №000596512 на суму 992,28 грн., у т.ч.
ПДВ 165,38 грн., отримана від ТОВ
«Епіцентр»); домофони GARDI, акумулятор,
перехід (податкова накладна від
30.04.2010р. №5 на суму 3250,91 грн., у т.ч. ПДВ
541,81 грн., отримана від ПП «Амід
система»); панель пластмасова
(податкова накладна від 30.03.2010р. №327 на
суму 1810,61 грн., у т.ч. ПДВ 301,78 грн.,
отримана від ФОП ОСОБА_2). Загальна суму
ПДВ у складі цін вказаних товарів
(матеріалів) склала 4595,02 грн.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон) податковий
кредит звітного періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку протягом такого
звітного періоду.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7
вказаного Закону передбачено, що якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Згідно п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону підставою
для включення до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг) є податкові накладні чи митні
декларації, інші подібні документи
відповідно до підпункту 7.2.6 цього
Закону.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: - або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
і оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; - або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними. Якщо на момент
перевірки платника податків органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені в склад
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими податковою накладною,
то платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, визначених законодавством.

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу
їх отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм
законодавства, право на віднесення сум
ПДВ, сплачених при придбанні товару, до
податкового кредиту виникає у суб'єкта
господарювання у разі наявності
податкових накладних, складених
особою, зареєстрованою платником
податку на підтвердження придбання
такого товару та сплати відповідної
суми ПДВ, а також подальшого
використання придбаного товару в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Наявність у ФОП ОСОБА_1 належним чином
оформлених податкових накладних при
придбанні перерахованих актом
перевірки товарів податковим органом
не заперечується.

Що ж до висновків ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби про те, що придбані
товари не призначені для використання
у господарській діяльності позивача,
то колегія суддів погоджується з
Херсонським окружним адміністративним
судом про їх необґрунтованість, так як
це спростовується наявними в
матеріалах справи документами, а саме:
наказом про придбання мультимедійного
проектору та настінного екрану від
10.06.2010р.; актом про встановлення,
налагодження та введення в
експлуатацію мультимедійного
проектору та настінного екрану та
використання будівельних матеріалів;
актом про налагодження, функціонування
та введення в експлуатацію локальної
комп'ютерної мережі з використанням
маршрутизаторів D-Link dir-300/nr4 wireless 802 та
навушників соsonik cd-828; актом про
виконання ремонтних робіт з
використання панелі пластмасової та
кабелю; наказом про запровадження
використання мобільного зв'язку у
підприємницькій діяльності; відомістю
про отримання мобільних телефонів Nokia
працівниками; правилами користування
мобільним зв'язком при здійсненні
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1;
актами про встановлення, налагодження
функціонування та введення в
експлуатацію домофонів GARDI; актом про
виконання ремонтних робіт та
використання будівельних матеріалів.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції про необґрунтованість
донарахування ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби ФОП ОСОБА_1,
податковим повідомленням-рішенням
№ від 30.01.2012р., грошових
зобов'язань з ПДВ в сумі 4595,02 грн.

Поряд з цим, ні під час розгляду справи
в суді першої інстанції, а ні під час
перегляду постанови суду судом
апеляційної інстанції, ДПІ у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби, як суб'єктом владних
повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС
України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді,
не зазначено підстав визначення ФОП
ОСОБА_1 грошового зобов'язання з ПДВ в
сумі 1145,26 грн., а тому Херсонський
окружний адміністративний суд дійшов
вірного висновку про необхідність
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
30.01.2012р. в цій частині, у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2012 року за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Єщенко О.В.