Справа № 808/9053/13-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 808/9053/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі 808/9053/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Запорізької митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області

про скасування рішень та стягнення
сум,-

В С Т А Н О В И
В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив скасувати
рішення Запорізької митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості № 112050000/2013/000645/1 від 07 серпня 2013
року,№ 112050000/2013/000549/2 від 03 липня 2013 року
та № 112050000/2013/000734/1 від 11 вересня 2013 року
та стягнути з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 надмірно
сплачений за митними деклараціями №
112050000/2013/023881 від 11 вересня 2013 року, №
112050000/2013/017226 від 04 липня 2013 року та №
112050000/2013/020505 від 07 серпня 2013 року
податок на додану вартість на загальну
суму 63 944 грн. В обґрунтування позовних
вимог зазначив, що відмова у прийнятті
заявленої митної вартості не була
обґрунтована у відповідності до вимог
ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України.
Вказує, що 27 червня 2013 року, 12 липня 2013
року та 06 серпня 2013 року до митного
посту "Запоріжжя-Центральний"
позивачем були подані для митного
оформлення митні декларації на товар -
виноград сушений без кісточок, митна
вартість якого була визначена за ціною
господарської операції. Проте, митний
орган дійшов висновку, що документи,
які надані до митного оформлення
товару не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості та
містять розбіжності, які, як вважає
підприємець, не мають практичного
значення, оскільки стосуються
формальних недоліків документів.
Зазначає, що посилання в якості
розбіжностей на нічим не підтверджене
припущення про різні умови поставок,
про обов'язок надати документи, які не є
обов'язковими при митному оформленні
тощо по-перше, не має вплив на обрахунок
числового значення складових митної
вартості, який підтверджений усіма
іншими документами в сукупності;
по-друге, є перевищенням службових
повноважень, по-третє, прямо заборонено
в силу приписів ст. 62 Конституції
України. Стверджує, що в межах строку
дії гарантійних зобов'язань,
відповідно до ч. 8 ст. 55 Митного кодексу
України підприємцем були надані всі
додаткові документи та відомості, які
підтверджують правильність числового
визначення митної вартості
декларантом за першим методом (за ціною
угоди).

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано рішення Запорізької митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 03 липня 2913 року
№112050000/2013/000549/2, від 07 серпня 2013 року
№112050000/2013/000645/1 та від 11 вересня 2013 року
№112050000/2013/000734/1.

Не погодившись з рішенням суду,
Запорізька митниця Міндоходів
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувану
постанову, у задоволенні позовних
вимог відмовити. Апелянт зазначає, що
при подачі документів для митного
оформлення були виявлені розбіжності
в поданих документах, що це дало
митниці право витребувати, для
підтвердження заявленої митної
вартості, додаткових документів. У
зв'язку з тим, що вони не були надані, а
наявні документи не підтверджували
митну вартість товару, митниця
правомірно визначила її за другорядним
методом.

У судовому засіданні сторони доводи,
викладені в апеляційних скаргах та
запереченнях на неї підтримали в
повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, 16 квітня
2013 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та
компанією EKREM NARIN ITH.IHR.ULUS.NAK.HAYV IMLT.TAR.TAAH.VE
TIC.LTD.STI, Турція (продавець) укладено
контракт № 30, відповідно до якого
продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти та оплатити товар:
виноград сушений без кісточок. На
виконання зазначеного контракту
сторони уклали Специфікацію № 1 від 16
квітня 2013 року, якою визначили поставку
винограду сушеного без кісточок в
кількості 40мт., за ціною 1670дол.США/мт.27
червня 2013 року до митного посту
"Запоріжжя-Центральний" Фізична
особа-підпиємець ОСОБА_1 була подана
для оформлення митна декларація №
112050000/2013/016540 на товар - виноград сушений
без кісточок, митна вартість якого
визначена позивачем за ціною
контракту. На підтвердження
обґрунтованості заявленої у
декларації митної вартості товару
позивачем подано митному органу:
контракт № 30 від 16 квітня 2013 року;
специфікація № 1 від 16 квітня 2013 року;
рахунок-фактура (інвойс) 15816 від 08
травня 2013 року; коносамент GCL/MRD/ODS/130362
від 25 травня 2013 року; пакувальний лист
б/н від 08 травня 2013 року; платіжне
доручення № 34 від 03 червня 2013року;
платіжне доручення № 26 від 29 квітня 2013
року; СMR 153966 від 19 червня 2013 року;
сертифікат походження NUT-465 від 19 травня
2013 року; сертифікат якості 650201/48448 від 19
травня 2013 року та інш. При перевірці
правильності визначення митної
вартості товару, Запорізька митниця
дійшла висновку, що документи, які
надані для оформлення товару не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару та
містять розбіжності: 1) адреса продавця
в інвойсі № 15816 від 08.05.2013 (Cumhuriyet Cad.No.105)
відрізняється від його адреси в цьому ж
інвойсі та інших документах (Cumhuriyet
Cad.No.61); 2) в платіжних дорученнях № 26 від
29.04.2013 та № 34 від 03.06.2013 не зазначено
номер рахунку, за яким здійснено
передплату, що не дає змоги впевнитись,
що дані документи стосуються
оцінюваного товару. У відповідності до
ст. 53 МК України, 27 червня 2013 року
декларанту була пред'явлена письмова
вимога щодо необхідності подання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товарів,
а саме: договір (угода, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); виписку
з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.03 липня 2013
року декларантом додатково надано:
бухгалтерську виписку по
взаєморозрахункам з нерезидентом без
номеру та без дати; прас-лист продавця
товару від квітня 2013 року; звіт № 121 від
14червня 2013року про незалежну
експертизу юридичної компанії
"Правозахист Україна"; копію митної
декларації країни відправлення від 05
травня 2013 року № 60003162Е; лист продавця
б/н від 02 липня 2013 року.03 липня 2013 року в
оформлені МД № 112050000/2013/016540 від 27 червня
2013 рокус було відмовлено за карткою
відмови № 112050000/2013/00686 та прийнято
рішення про визначення митної вартості
за резервним методом згідно вимог ст. 59
Митного кодексу України №
112050000/2013/000549/2. Товар випущено у вільний
обіг за МД № 112050000/2013/017226 від 04 липня 2013
року під гарантію відповідно до
розділу Х Митного кодексу України. На
виконання контракту № 30 від 16 квітня 2013
сторони уклали Специфікацію № 2 від
04.07.2013, якою визначили поставку
винограду сушеного без кісточок, без
сортового, некаліброваного в кількості
42 мт., за ціною 1740дол.США/мт. Умови
поставки - CIP Запоріжжя.06 серпня 2013 року
до митного посту
"Запоріжжя-Центральний" Фізичною
особою-підпиємцем ОСОБА_1 була подана
для митного оформлення митна
декларація № 112050000/2013/020391 на товар -
виноград сушений без кісточок, митна
вартість якого визначена позивачем за
ціною контракту.На підтвердження
обґрунтованості заявленої у
декларації митної вартості товару
позивачем подано митному органу:
контракт № 30 від 16 квітня 2013 року;
додаткова угода № 1 від 04 липня 2013 року;
додаткова угода № 2 від 04 липня 2013 року;
специфікація № 2 від 04 липня 2013 року;
рахунок-фактура (інвойс) 15847 від 20 липня
2013 року; СMR 1178493 від 20 липня 2013 року; СMR
22665 від 20 липня 2013 року; пакувальний
лист б/н від 20 липня 2013 року; платіжне
доручення № 47 від 05 серпня 2013 року;
платіжне доручення № 40 від 08 липня 2013
року; сертифікат походження NUT-1321 від 24
липня 2013 року; сертифікат походження
NUT-1322 від 24 липня 2013 року; бухгалтерська
виписка б/н від 06 серпня 2013 року та інш.
При перевірці правильності визначення
митної вартості товару, Запорізька
митниця дійшла висновку, що документи,
які надані для оформлення товару не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару та
містять розбіжності: 1) SWIFT-код банку
бенефіціара в платіжному доручені від
08 липня 2013 року № 40 та в платіжному
дорученні від 05 серпня 2013 року № 47 не
відповідає SWIFT-коду банку бенефіціара в
контракті від 16 квітня 2013 року № 30, в
специфікації від 04липня 2013 року № 2 до
контракту від 16квітня 2013 року № 30, в
угоді № 1 від 04 липня 2013 року до
контракту № 30 від 16 квітня 2013 року, в
угоді № 2 від 04 липня 2013 року до
контракту № 30 від 16.04.2013; 2) в платіжному
дорученні від 08 липня 2013 року № 40 не
зазначено номер рахунку, за яким
здійснено передплату, що не дає змоги
впевнитись, що дані документи
стосуються оцінюваного товару. У
відповідності до ст. 53 Митного кодексу
України, 06 серпня 2013 року декларанту
була пред'явлена письмова вимога щодо
необхідності подання додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів, а саме: договір
(угода, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
каталоги, специфікації виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.07 серпня
2013 року декларантом додатково надано:
прас-лист продавця товару від липня 2013
року; звіт № 168 від 29 липня 2013 року про
незалежну експертизу юридичної
компанії "Правозахист Україна"; копію
митної декларації країни відправлення
від 22 липня 2013 року № 6006803Е.07 серпня 2013
року в оформлені МД № 112050000/2013/020391 від 06
серпня 2013 року було відмовлено за
карткою відмови № 112050000/2013/00808 та
прийнято рішення про визначення митної
вартості за резервним методом згідно
вимог ст. 59 Митного кодексу України №
112050000/2013/000645/1. Товар випущено у вільний
обіг за МД № 112050000/2013/020505 від 07 серпня 2013
року під гарантію відповідно до
розділу Х Митного кодексу України. 12
липня 2013 між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та
компанією Anita Gida San ve Dis Ticaret LTD Co, Турція
(продавець) укладено контракт № 5
відповідно до якого продавець
зобов'язувався поставити, а покупець
прийняти та оплатити товар: виноград
сушений без кісточок. На виконання
зазначеного контракту сторони уклали
специфікацію № 4 від 04 липня 2013 року,
якою визначили поставку винограду
сушеного без кісточок в кількості 40мт
за ціною 1725дол.США/мт.10 вересня 2013 року
до митного посту
"Запоріжжя-Центральний" Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 була подана
митна декларація № 112050000/2013/023747 на
товар - виноград сушений без кісточок,
митну вартість якого позивач визначив
за ціною контракту.На підтвердження
обґрунтованості заявленої у
декларації митної вартості товару
позивачем подано митному органу:
контракт № 5 від 12 липня 2013 року;
специфікація № 4 від 04 липня 2013 року;
рахунок-фактура (інвойс) UK012-P02-10KGA від 04
липня 2013 року; коносамент ARKIST від
28 серпня 2013 року; СMR 153977 від 06вересня 2013
року; пакувальний лист б/н від 04 липня
2013 року; платіжне доручення № 56 від 29
серпня 2013 року; платіжне доручення № 41
від 08 липня 2013 року; сертифікат
походження 92/2398 від 29 липня 2013 року;
сертифікат якості б/н від 28 липня 2013
року; бухгалтерська виписка б/н від 05
вересня 2013 року та інш. При перевірці
правильності визначення митної
вартості товару, Запорізька митниця
дійшла висновку, що документи, які
надані для оформлення товару не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару та
містять розбіжності: п.п. 6.1 -6.2 п. 6
зовнішньоекономічного контракту № 5
від 12 липня 2012 року передбачено, що
строк і місце фактичної передачі
товару визначається в специфікаціях до
товару, але в специфікації № 4 від 04
липня 2013року дана інформація відсутня;
п. 2.4 зовнішньоекономічного контракту
№ 5 від 12 липня 2013 року обумовлено
підтвердження якості товару фіто
санітарним сертифікатом виробника,
який до митного оформлення не подано, а
зазначено, що він зберігається в
справах декларанта; п. 2 специфікації №
4 від 04 липня 2013 року обумовлено надання
продавцем оригіналів наступних
документів - фіто санітарний
сертифікат, фумігацій ний сертифікат,
експортна декларація, прас-лист,
калькуляція; бухгалтерська виписка не
містить жодних реєстраційних даних,
таких як номер та дата.У відповідності
до ст. 53 Митного кодексу України, 06
серпня 2013 року декларанту була
пред'явлена письмова вимога щодо
необхідності подання додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів, а саме: виписку з
бухгалтерської документації; висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; документи, подання
яких передбачено зовнішньоекономічним
контрактом № 5 від 12 липня 2012 року та
специфікації № 4 від 04 липня 2013 року,
яка є невід'ємною частиною контракту №
5 від 12 липня 2012 року.11 вересня 2013 року
декларантом додатково надано:
прас-лист продавця товару від липня 2013
року з перекладом; копія експортної
декларації завірена печаткою продавця
№ 6007101Е від 29 липня 2013 року; звіт № 203
від 04 вересня 2013 року про незалежну
експертну оцінку; копії
фітосанітарного та фумігаційного
сертифікатів з перекладом; копія
калькуляції виробника б/н від 04 вересня
2013 року з перекладом.11 вересня 2013року в
оформлені МД № 112050000/2013/023747 від 10
вересня 2013 року було відмовлено за
карткою відмови № 112050000/2013/00937 та
прийнято рішення про визначення митної
вартості за резервним методом згідно
вимог ст. 59 Митного кодексу України №
112050000/2013/000734/1.Товар випущено у вільний
обіг за МД № 112050000/2013/023881 від 11 вересня
2013 року під гарантію відповідно до
розділу Х Митного кодексу України.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність у митниці правових
підстав для надсилання декларанту
письмових вимог щодо подання
додаткових документів, та достатності
поданих позивачем документів для
митного оформлення товару за основним
методом, а також недостатності доказів
правомірності прийняття рішень про
коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частин 1 та 2 ст. 51 вказаного
Кодексу, митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу, а
митна вартість товарів, що ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
передбачено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Водночас, частиною 3 вказаної статті
встановлено, що у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем надано до митного органу всі
необхідні документи, що визначені ч. 2
ст. 53 Митного кодексу України і аналіз
вказаних документів не дає підстави
вважати, що вони містять розбіжності,
які ставлять під сумнів числові
значення складових митної вартості
товарів або відомості щодо ціни, яка
була сплачена за товар, та на які
посилається митний орган.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів зазначає, що подані позивачем до
митного органу документи належні,
стосуються предмету контракту, на
підставі яких можливо визначити митну
вартість за ціною контракту. Відтак,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
того, що компетенція митниці при
перевірці митної вартості
імпортованих товарів, та зазначення
розбіжностей повинні бути не
будь-якими, а лише тими, що стосуються
числового значення заявленої митної
вартості чи розрахунку митної вартості
здійсненої декларантом.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта
не спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених в оскарженій
постанові, апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Запорізької митниці
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі 808/9053/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко