Справа № 2а/0470/11891/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/20175/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Міністерства внутрішніх справ
Українидо якої
приєднавсяДніпропетровський
державний університет внутрішніх
справ на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства внутрішніх справ України,
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ про
скасування наказу та поновлення на
роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Міністерства внутрішніх
справ України, Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ, у якому просив: визнати
незаконним та скасувати накази
відповідачів від 17.09.2012 року № 772 о/с та
від 26.09.2012 № 140 о/с в частині звільнення
з займаної ним посади; негайно поновити
його на посаді з дня незаконного
звільнення з 17.09.2012 року; період з дня
незаконного звільнення і до дня
поновлення вважати вимушеним прогулом
і зарахувати цей час до спеціального
стажу служи внутрішніх справ; стягнути
з Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ середнє
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з дня звільнення по день
поновлення на посаді.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2012 року, залишеною без змін
ухвалоюДніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2013 року позов задоволений
частково, визнані незаконними та
скасовані оскаржувані накази
відповідачів від 17.09.2012 року № 772 о/с та
від 26.09.2012 № 140 о/с в частині звільнення
позивача з займаної посади. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, Міністерство
внутрішніх справ України звернулось до
Вищого адміністративного суду України
із касаційною скаргою, до якої, в ході
розгляду справи, приєднався
Дніпропетровський державний
університет внутрішніх справ, в яких
просять їх скасувати та прийняти нове
судове рішення, яким у задоволені
позову відмовити.

Позивач письмових заперечень до Вищого
адміністративного суду України не
надав.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга разом з приєднаною до неї заявою
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що 27.08.2012 року
позивач, на виконання постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду України від 17
січня 2012 року в адміністративній
справі № 2а/0470/3175/11, якою були визнані
незаконними та скасовані накази
відповідачів, що стосуються питань про
його звільнення з займаної ним посади,
пересування по службі, відкликання з
відпустки та звільнення у запас (п.3
наказу МВС України від 25.12.2010 року № 1849,
від 30.12.2010 року № 2238 о/с, від 10.02.2011 року
№ 200 наказ ДДУВС від 06.01.2011 року № 1 о/с,
від 22.02.2011 № 11 о/с, від 25.02.2011 року № 14
о/с), звернувся до ректора
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ та до
Міністра внутрішніх справ України з
рапортами, в як просив звільнити його
зі служби у відставку (із зняттям з
військового обліку) за віком та
увільнити його від посади проректора
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ з
економічних питань та ресурсного
забезпечення з 28.09.2012 року.

Вказана постанова суду від 17
січня 2012 року була скасована
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом України, який
постановою від 12 вересня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 27
лютого 2013 року,в частині оскаржуваних
наказів про звільнення позивача
відмовив у задоволенні позову, тим
самим визнав їх законність.

Наказами МВС України від 17.09.2012
року № 772 о/с та ДДУВС від 26.09.2012 року №
140 о/с відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ вирішено звільнити за
п. 45 «в» (за особистим проханням)
підполковника міліції ОСОБА_4 з посади
проректора Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ з економічних питань та
ресурсного забезпечення з 17.09.2012 року.

В день прийняття наказу ДДУВС
(26.09.2012 року) позивач направляє до
університету та до Міністерства
внутрішніх справ телеграми, в яких
просив вважати подані раніше рапорти
27.08.2012 року відкликаними та недійсними.

Задовольняючи частково позов, суди
попередніх інстанцій, виходили з того,
що оскаржуваними в даній справі
наказами відповідачів фактично
відбулося подвійне звільнення ОСОБА_4
із займаної посади, що породжує певну
колізію прав та законних інтересів
позивача.

Відповідно до частини першої статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
Українивід 12 вересня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 27
лютого 2013 року були визнанні такими, що
прийняті у відповідності до вимог
законів оскаржувані накази позивача у
адміністративній справі 2а/0470/3175/11,
якими фактично він був звільнений з
займаної ним посади за порушення
дисципліни.

На виконання положень Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення (частина
п'ята вказаної статті), а отже спірні
накази від 17.09.2012 року та 26.09.2012 року (про
звільнення позивача за власним
бажанням), були прийняті відповідачами
з порушенням прав позивача та
підлягають скасуванню, оскільки
породжують правову невизначеність у
його ж діях та діях відповідачів,
зокремаможуть спричинити відповідну
колізію під час їх виконання, в розрізі
законних наказів, про звільнення
позивача з посади з інших підстав, які
прийнятті раніше.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційних скарг порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційні скарги слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Щодо клопотання позивача про зміну
пункту четвертого резолютивної
частини рішення суду першої інстанції,
то на виконання частини другої статті 11
та частини другої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
у суду касаційної інстанції відсутні
такі повноваження.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргуМіністерства
внутрішніх справ України, до якої
приєднався Дніпропетровський
державний університет внутрішніх
справ залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2013 рокуу справі№ 2а/0470/11891/11залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець