Справа № 2а-/2322/2860/12(2а-2322/68/12)
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-/2322/2860/12(2а-2322/68/12)
Головуючий у 1-й інстанції: Синецька Л.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області на постанову
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 17 жовтня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області про визнання дій
неправомірними та забов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області із
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області, в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача в частині відмови у
нарахуванні та виплаті йому пенсії за
вислугу років в органах внутрішніх
справ та зобов'язати відповідача
здійснити призначення, нарахування та
виплату пенсії з 03.11.2009р.

Постановою Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 17 жовтня 2012
року адміністративний позов
задоволено.

Відповідач не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 02
листопада 2009 року наказом №235 о/с
майора міліції ОСОБА_2, начальника
сектору дільничних інспекторів
міліції Чорнобаївського РВ УМВС
України в Черкаській області звільнено
з ОВС у відставку ЗС України зі зняттям
з військового обліку (військове звання
по запасу - молодший сержант) за п.п.62,66
(за дискредитацію) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України. Вислуга на
день звільнення складає: календарна 20
років, 10 місяців, 21 день; пільгова: 29
років, 02 місяці, 21 день.

При звільненні позивачу було
відмовлено у праві на пенсійне
забезпечення.

22 квітня 2010 року позивач отримав листа
за №21/20-М-8 з відмовою у реалізації його
права на підготовку та передачу до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області
документів для призначення йому пенсії
за вислугу років в органах внутрішніх
справ України, в зв'язку з чим позивач 26
квітня 2010 року звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ГУМВС
України в Черкаській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року справі № 2а-1887/10/2370 (головуючий
суддя Гаращенко В.В.) дії ГУМВС України
в Черкаській області в частині відмови
у підготовці та передачі до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області документів для
призначення пенсії ОСОБА_2 за вислугу
років в органах внутрішніх справ було
визнано протиправними, зобов'язано
ГУМВС України в Черкаській області
підготувати та передати документи до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області для
призначення пенсії ОСОБА_2 за вислугу
років в органах внутрішніх справ.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року апеляційна скарга ГУМВС
України в Черкаській області
залишена без задоволення, а постанова
Черкаського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року - без змін.

25 червня 2012 року позивач звернувся до
відповідача із письмовою заявою, в якій
просив провести йому призначення,
нарахування та виплату пенсії на
підставі поданих ГУМВС України в
Черкаській області документів.

Рішенням Головного Управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області №16 від 03 серпня 2012 року
позивачу було відмовлено у праві на
призначення та отримання пенсії.

Позивач не погоджується з підставами
для відмови у призначенні, нарахуванні
та отриманні пенсії, наслідком чого
стало звернення позивача до суду з
даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ст.23-1 Закону України «Про
міліцію» пенсійне забезпечення
працівників міліції після звільнення
їх зі служби в органах внутрішніх справ
здійснюється в порядку та на умовах,
встановлених Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII в
редакції, що діяла на день звільнення.
Пунктом «б» ст.1 Закону №2262-ХІІ
визначено, що особами, які мають право
на пенсійне забезпечення на умовах
цього Закону є особи начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ України.

Відповідно до ст.12 Закону №2262-ХІІ
пенсія за вислугу років призначається
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах «б»-«д»статті 12 цього Закону,
незалежно від віку в разі, якщо вони
мають на день звільнення зі служби
вислугу 20 років і більше, за винятком
осіб, зазначених у частині третій
статті 5 цього Закону. Частиною 3 ст.5
цього Закону передбачено, що порядок
сплати сум несплачених страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
Пенсійному фонду України за відповідні
роки служби щодо осіб, які не набули (не
набудуть) права на пенсію за вислугу
років згідно з цим Законом, або осіб,
звільнених з військової служби, які
виявили бажання отримувати пенсію в
порядку і на умовах, передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ
(в редакції Закону від 15 червня 2004 року
№ 1769-IV «Про внесення змін до статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб»,
який набрав чинності 01 січня 2005 року
(далі -Закон № 1769-IV), особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, а також особам,
які мають право на пенсію згідно із
Законом № 2262-ХІІ, та членам їхніх сімей
пенсії нараховуються виходячи з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням з урахуванням відповідних
окладів за посадою, військовим
(спеціальним) званням, відсоткової
надбавки за вислугу років, щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві
положення»Закону № 1769-IV визначено, що
особи, яким раніше було призначено
пенсії згідно із Законом № 2262-ХІІ, з 01
січня 2005 року мають право на
перерахунок цих пенсій та виплату їм 50 %
від суми перерахованої пенсії, а з 01
січня 2006 року - 100 % цієї суми. У разі,
якщо внаслідок перерахунку за нормами
Закону № 1769-ІV розмір пенсії або
виплачуваної в період з 01 січня 2005 року
до 01 січня 2006 року її частини
зменшується, пенсія виплачується в
раніше встановленому розмірі.

З 01 січня 2006 року набрав чинності Закон
від 16 грудня 2004 року № 2255 -ХІІ «Про
внесення змін до деяких законів
України з питань соціального захисту
військовослужбовців» (далі - № 2255 -ХІІ),
яким змінено редакцію частини третьої
статті 63 Закону та установлено, що всі
призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені частиною другою статті 51
цього Закону.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві
положення» Закону № 2255-ІV передбачено
обов'язковий перерахунок пенсій,
призначених раніше згідно із Законом №
2262-ХІІ, з урахуванням змін розмірів і
введення нових видів грошового
забезпечення, що відбулися чи були
введені після призначення пенсій, з
яких останні обчислюються відповідним
категоріям військовослужбовців та
особам, котрі мають право на пенсію
згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2262-ХІІ,
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, звільненим з
військової служби, та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, позбавленим військових або
спеціальних звань (у тому числі під час
перебування їх у запасі або у
відставці), а також звільненим зі
служби у зв'язку із засудженням за
умисний злочин, вчинений з
використанням свого посадового
становища, та членам їх сімей пенсії
призначаються на підставах,
установлених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Так матеріали даної справи не містять
відомостей (доказів) про позбавлення
ОСОБА_2 військового або спеціального
звання, засудження його за умисний
злочин, вчинений з використанням свого
посадового становища, або вчинення ним
корупційного діяння.

Зважаючи на те, що Закон № 2262-XII, який
визначає порядок, норми, умови та
підстави перерахунку пенсій
військовослужбовцям, не містить
положень, які б давали підстави
позбавити права на перерахунок
призначеної пенсії особі, що звільнена
за дискредитацію звання рядового та
начальницького складу, то суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо наявності правових підстав для
задоволення вимог даного позову.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 15 квітня 2010 року у
справі № К-24373/07.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області - залишити без
задоволення.

Постанову Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 17 жовтня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.