Справа № 489/6329/14-а
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 6а/489/38/2014
14 жовтня 2014 року
Ленінський районний суд м.
головуючого - судді Тихонової
при секретарі - Бреженюк Н.С.,
заявника - ОСОБА_1,
представника УПФУ в Ленінському районі
м. Миколаєві - Мезгодько Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
визнання дій управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Миколаєва протиправними, зобов'язання
В вересні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про
визнання дій УПФУ в Ленінському районі
м. Миколаєва протиправними,
зобов'язання виконання рішення суду
та подати звіт про його виконання.
Свої вимоги мотивує тим, що Рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 5 липня 2010 року визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва в
частині невиконання з 1 червня 2010 року
приписів ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» відповідач
зобов'язаний провести перерахунок йому
пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 1 червня 2010 року пенсії по
інвалідності, виходячи з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком,
встановленої п.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та додаткової
пенсії у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, встановленої п.1 ст.28
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та виплачувати їх з
урахуванням фактично сплачених сум
Проте у серпні 2014 року йому не було
нараховано та сплачено пенсію,
відповідно до рішення суду.
Посилаючись на викладене, заявник
просив суд визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва щодо
невиконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 5
липня 2010 року в частині виплати йому
пенсії за серпень 2014 року в сумі 6263
грн. 40 коп. протиправними, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва
виконати рішення суду в частині
виплати йому пенсії за серпень 2014 року
в сумі 6263 грн. 40 коп., зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва подати
звіт про виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 5 липня 2010 року за
ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги
заяви підтримав в повному обсязі.
Представник УПФУ в Ленінському районі
м. Миколаєва проти задоволення заяви
Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд
ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва та
отримує пенсію, призначену відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
Відповідно до Рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 5 липня 2010 року частково
задоволено позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва.
Бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва в частині невиконання з 1
червня 2010 року приписів ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визнано протиправною. Відповідач
зобов'язаний провести перерахунок
ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 1 червня 2010 року по
інвалідності, виходячи з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком,
встановленої п.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та додаткової
пенсії у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, встановленої п.1 ст. 28
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та виплачувати їх з
урахуванням фактично сплачених сум
Рішення набрало законної сили та
по даній справі було видано
виконавчий лист.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26 липня 2011 року
зазначене рішення суду було роз'яснено
щодо кінцевого нарахування та виплати
пенсії.

До липня 2014 року пенсію ОСОБА_1 було
нараховано та сплачено, відповідно до
рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Із цим
конституційним правом громадян
кореспондується обов'язок держави
щодо його забезпечення.

Розміри соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї, гарантоване статтею 48
Конституції України.

На залежність розмірів соціальних
виплат особі від економічних чинників
вказав і Конституційний Суд України,
зокрема у Рішенні від 19 червня 2001 року
№ 9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової
роботи, зазначивши, що право на пенсію,
її розмір та суми виплат можна
пов'язувати з фінансовими можливостями
держави, з економічною доцільністю,
соціально-економічними обставинами у
той чи інший період її розвитку, а також
з часом ухвалення відповідних
нормативно-правових актів.

Крім того, у Рішенні від 8 жовтня 2008 року
№ 20-рп/2008 у справі про страхові виплати
Конституційний суд України вказав, що
види і розміри соціальних послуг та
виплат потерпілим… встановлюються
державою з урахуванням його фінансових
можливостей.

Конституційний суд України, вирішуючи
це питання, враховує також положення
актів міжнародного права. Так, згідно
зі статтею 22 загальної декларації прав
людини розміри соціальних виплат і
допомоги встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.
Європейський суд з прав людини у
рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі
«Ейрі проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового.

Такі положення поширюються й на
питання допустимості зменшення
соціальних виплат, про що зазначено в
рішенні цього суду у справі «Кйартан
Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня
2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у
регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного переразподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічної безпеці
України, що згідно з частиною першою
статті 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави….

Отже зміна механізму нарахування
певних видів соціальних виплат та
допомоги є конституційно допустимою до
тих меж, за якими ставить під сумнів
сама сутність змісту права на
соціальний захист.»

Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII,
з 03.08.2014 року розмір виплат за статтями
50,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлюється в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України (Постанова від 23.11.2011
року № 1210).

Через що, сума нарахованої в серпні 2014
року Управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва ОСОБА_1 складає 2419 грн.95 коп.,
яку виплачено в повному обсязі.

Отже, Управління пенсійного фону
України в Ленінському районі м.
Миколаєва у серпні 2014 року діяло в
межах своїх повноважень, відповідно до
вимог діючого законодавства.

Крім того, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1
в частині визнання дій Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва щодо
невиконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 5
липня 2010 року протиправними,
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва виконати рішення суду не
підлягають задоволенню, оскільки
ОСОБА_1 невірно обраний спосіб захисту
порушених прав, свобод , інтересів,
оскільки у випадку незгоди з діями
суб'єкта владних повноважень при
виконанні рішення суду, що набрало
законної сили, чинне законодавство
наділяє особу правом звернення до суду
у порядку, визначеному ст..ст.181, 267 КАС
України та Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 267 КАС України
встановлені повноваження
адміністративного суду щодо
здійснення контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах з метою забезпечення їх
повного, правильного і своєчасного
виконання. При цьому суд, який ухвалив
судове рішення в адміністративній
справі, має право зобов'язати суб'єкта
владних повноважень, не на користь
якого ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання с судового рішення. Цій нормі
кореспондують положення абз.7 п.4 ч.1
ст.163, абз.5 п.4 ч.1 ст.207 КАС України,
згідно з якими у резолютивній частині
постанови суду першої чи апеляційної
інстанції зазначається встановлений
судом строк для подання суб'єктом
владних повноважень - відповідачем до
суду першої інстанції звіт про
виконання постанови, якщо вона вимагає
певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за
виконанням рішення суб'єктом владних
повноважень - відповідачем у справі суд
першої чи апеляційної інстанції може
під час прийняття постанови у справі.

Таким чином, суд вважає, що після
прийняття постанови у справі вимоги
про зобов'язання відповідача подати
звіт про виконання судового рішення не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст 11,14, 104, 122, 159, 160, 161, 163, 167,
171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
визнання дій управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Миколаєва протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги.

Суддя: