Справа № 522/13726/14-а
Суддя: Турецький О. С.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-/522/877/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Одеської міської
ради про скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення та
закриття адміністративної справи, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним вище
позовом, в якому просив суд скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення № 527 від 07.07.2014 року,
винесену адміністративною комісією
виконавчого комітету Одеської міської
ради, та закрити справу про
адміністративне правопорушення щодо
позивача за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 152
КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтував
наступним.

Він працює на посаді голови правління
Приватного акціонерного товариства
«АРКАДІЯ» з 29 жовтня 2013 року.
Товариству на підставі свідоцтва про
право власності №95 від 05.02.1997 року
належить на праві власності будівля
готелю «АДРЕСА_2», що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

10 червня 2014 року Інспекцією з
благоустрою міста Одеської міської
ради був складений протокол № 1006/Б
серії П про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 152
КУпАП.

Згідно цього протоколу, 10 червня 2014
року завідувачем сектору контролю
території Приморського району відділу
контролю території у сфері благоустрою
Балашевським А.В. був зафіксований факт
самовільного зайняття ПрАТ «АРКАДІЯ»
земельної ділянки без дозвільних
документів на її використання, що є
порушенням п. 9.1.21 Правил благоустрою
території міста Одеси.

18 липня 2014 року позивачем поштою була
отримана оскаржувана постанова, якою
його, як голову ПрАТ «АРКАДІЯ», було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 1.700,00 грн. за правопорушення,
встановлене ст. 152 КУпАП.

На думку позивача, вказана вище
постанова є незаконною та винесеною з
порушенням норм діючого законодавства
України, а саме ст. ст. 251-252, 268, 272, 278-279, 280,
283, 285, 288 КУпАП.

Відповідач - виконавчий комітет
Одеської міської ради в судове
засідання не з'явився; про дату, час і
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно ч. 1 ст. 42 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд,
на підставі всебічного, повного,
об'єктивного і безпосереднього
дослідження наявних у справі доказів,
встановив наступне.

10 червня 2014 року Інспекцією з
благоустрою міста Одеської міської
ради був складений протокол № 1006/Б
серії П про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 152
КУпАП.

Постановою у справі про
адміністративне правопорушення від
07.07.2014 року № 527, винесеною
адміністративною комісією виконавчого
комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1,
як голову ПрАТ «АРКАДІЯ», було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 1.700,00 грн. за правопорушення,
встановлене ст. 152 КУпАП, а саме: за
самовільне зайняття земельної ділянки.

Статтею 152 КУпАП встановлена
відповідальність за порушення
державних стандартів, норм і правил у
сфері благоустрою населених пунктів,
правил благоустрою територій
населених пунктів.

Правила благоустрою території міста
Одеси (текстова частина) у новій
редакції були затверджені рішенням
Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011
року.

Згідно з пунктом 9.1.21 Правил
благоустрою, на об'єктах благоустрою
забороняється самовільно займати
земельні ділянки і використовувати їх
при відсутності документа, що
засвідчує право на користування,
володіння земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи,
земельна ділянка, про самовільне
зайняття якої йдеться в протоколі про
адміністративне правопорушення та
постанові у справі про адміністративне
правопорушення №527, належить ПрАТ
«АРКАДІЯ» на праві тимчасового
користування на підставі договору від
21.02.1998 року, укладеного між виконкомом
Одеської міської ради і ЗАТ «АРКАДІЯ»,
правонаступником якого є ПрАТ
«АРКАДІЯ».

За умовами вищевказаного договору,
ПрАТ «АРКАДІЯ» прийняло у
довгострокове користування земельну
ділянку площею 3.154,00 кв.м. по АДРЕСА_1 за
рахунок земель міста Одеса згідно
плану тимчасового користування, який є
додатком до договору. Вказана земельна
ділянка була надана ПрАТ «АРКАДІЯ» у
тимчасове користування строком до 25-ти
років, але не пізніше початку
реконструкції вул. Генуезька, для
благоустрою прилеглої території без
права капітального будівництва.

Згідно ст. 7 Земельного кодексу України
від 18 грудня 1990 року № 561-XII, в редакції,
яка діяла на момент укладення договору
від 21.02.1998 року, користування землею
могло бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнається
землекористування без заздалегідь
установленого строку.

Тимчасове користування землею може
бути короткостроковим - до трьох років
і довгостроковим - від трьох до
двадцяти п'яти років. У разі виробничої
необхідності ці строки може бути
продовжено на період, що не перевищує
одного строку відповідно
короткострокового або довгострокового
тимчасового користування.

Статтею 19 Земельного кодексу України
було встановлено, що міська рада
народних депутатів надає земельні
ділянки (крім ріллі і земельних
ділянок, зайнятих багаторічними
насадженнями) для будь-яких потреб у
межах міста.

Згідно ст. 22 Земельного кодексу України
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникало після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Право тимчасового користування землею,
в тому числі на умовах оренди,
оформлялося договором (ст. 24 ЗК
України).

Форма договору і порядок його
реєстрації встановлювався Кабінетом
Міністрів України.

На момент укладення договору на право
тимчасового користування землею від
21.02.1998 року форма такого договору була
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 17 березня 1993 р. №
197 «Про форму договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди)».

Форма договору на право тимчасового
користування землею від 21.02.1998 року,
укладеного з ПрАТ «АРКАДІЯ», повністю
відповідає вказаній постанові.

В пункті 4.12 Договору на право
тимчасового користування землею від
21.02.1998 року зазначено, що він набуває
чинності з моменту його реєстрації.

На момент укладення Договору, порядок
реєстрації таких договорів був
врегульований Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди),
затвердженою наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 15 квітня 1993 року № 28,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 23 квітня 1993 р. за № 31.

Згідно з п.п. 3.3., 3.4. вищевказаної
Інструкції, договори на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди)
реєструвалися у Книзі реєстрації
договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) за формою згідно з
додатком № 5.

Книги записів (реєстрації) державних
актів і договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) велися виконавчими
органами відповідних сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів (міст обласного
підпорядкування), відділами земельних
ресурсів районних державних
адміністрацій, управліннями земельних
ресурсів Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір на право тимчасового
користування землею від 21.02.1998 року був
зареєстрований в книзі реєстрації
договорів на право тимчасового
користування землею 29.09.1998 року за №107.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що починаючи з 29.09.1998 року у
ПрАТ «АРКАДІЯ» виникло право
користування земельною ділянкою
площею 3.154,00 кв.м. по АДРЕСА_1.

01 січня 2002 року набув чинності
Земельний кодекс України від 25 жовтня
2001 року № 2768-III, згідно з п. 7 Перехідних
положень якого громадяни та юридичні
особи, що одержали у власність, у
тимчасове користування, в тому числі на
умовах оренди, земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

З урахуванням викладеного, право
користування земельною ділянкою
площею 3154 кв.м. по АДРЕСА_1, яке виникло у
ПрАТ «АРКАДІЯ» на підставі договору
від 21.02.1998 року, на цей час у
встановленому законодавством порядку
не припинено; докази того, що договір на
право тимчасового користування землею
від 21.02.1998 року на момент розгляду
справи судом розірваний або визнаний в
судовому порядку недійсним, відповідач
до суду не надав.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
ПрАТ «АРКАДІЯ» самовільно земельну
ділянку не займало, у відсутності
документа, що засвідчує право на
користування, таку земельну ділянку не
використовувало.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути
підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено.
Рішення виконавчого комітету
сільської, селищної, міської ради - у
відповідну раду або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
Кодексом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Проте, на порушення вказаних статей
всебічне, повне і об'єктивне
дослідження всіх обставин справи в їх
сукупності не проводилося.

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка
оскаржила постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита.

На підставі ст. ст. 152, 247, 251, 280, 287-289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, ст. ст. 6-14, 17, 23, 69-71, 122,
138-139, 153-154, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення від
07.07.2014 року № 527, винесену
адміністративною комісією виконавчого
комітету Одеської міської ради про
притягнення ОСОБА_1, що проживає за
адресою: АДРЕСА_2, до адміністративної
відповідальності за ст. 152 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та стягнення штрафу у
розмірі 1.700,00 грн.

Справу про адміністративне
правопорушення за ст. 152 КУпАП щодо
ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2,
закрити за відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 152 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
О.С.Турецький

29.10.2014