Справа № 825/2713/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2713/14
1-й інстанції: Д'яков В.І.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області до ОСОБА_2 про
стягнення платежів, що підлягають
капіталізації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення платежів, що
підлягають капіталізації, у розмірі 69
237,64 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважав встановленими
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
здійснює страхові виплати ОСОБА_3, який
отримав виробничу травму під час
роботи у фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, що підтверджується актом форми
Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом №1 від 02.02.2009, випискою з
акту огляду МСЕК про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках, потреби у
додаткових видах допомоги №001281 та
відповідною постановою відділення
виконавчої дирекції Фонду в м.
Чернігові від 29.03.2013 №2523/2103/2103/47 про
призначення потерпілому перерахованої
щомісячної страхової виплати з 01.03.2013.

Судом встановлено, що 10 липня 2014 року до
реєстру внесено запис про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 за його рішенням.

Позивач, посилаючись на те, що
відповідач зобов'язаний здійснити
капіталізацію платежів для
задоволення вимог, що виникли з його
зобов'язань перед ОСОБА_3 у розмірі 69237,64
грн., звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, з яким погоджується
апеляційний суд, про наявність
правових підстав для задоволення вимог
позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Цивільного
кодексу України (далі по тексту - ЦК
України) до підприємницької діяльності
фізичних осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Частиною другою статті 1205 Кодексу
передбачено, що у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування правову основу,
економічний механізм та організаційну
структуру загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві визначає
Закон України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Страхування від
нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Статтями 6 та 7 вказаного Закону зокрема
визначено, що страхувальниками є
роботодавці, а в окремих випадках -
застраховані особи. Страховик - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Роботодавцем
вважається юридична (підприємство,
установа, організація)або фізична
особа, яка в межах трудових відносин
використовує працю фізичних осіб.

За змістом частини 1 статті 15 Закону
страхування від нещасного випадку
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків - некомерційна
самоврядна організація, що діє на
підставі статуту, який затверджується
її правлінням.

За приписами частини 1 та абзацу 3
частини 2 статті 46 Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків провадить акумулювання
страхових внесків, має автономну,
незалежну від будь-якої іншої, систему
фінансування. Фінансування Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків здійснюється за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Отже, на думку апеляційного суду
безпосереднє звернення до суду з
вимогами про стягнення
капіталізованих платежів за своїм
змістом узгоджується з приписами ст.46
Закону №1105-XIV.

Поряд з цим, положеннями абзацу 2 пункту
1 та пункту 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.200 № 765 "Про
затвердження Порядку капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань суб'єкта
підприємницької діяльності - банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю"
(далі - Порядок № 765) передбачено, що
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів.

Під час розрахунку сум цих платежів
повинні враховуватися заробітна плата
потерпілого, відсоток втрати
професійної працездатності, витрати по
догляду за потерпілим, на реабілітацію,
протезування, придбання транспортних
засобів та види соціальної допомоги
відповідно до медичного висновку,
необхідність сплати одноразової
допомоги у зв'язку з травмою або
професійним захворюванням, які можуть
призвести до смерчі потерпілого, а
також інших виплат, передбачених
законодавством; капіталізація
платежів розраховується на період, що
визначаться як різниця між середнього
тривалістю життя для чоловіків і жінок
у країні та їх віком на момент
здійснення капіталізації.

Верховний Суд України у постанові від 26
червня 2012 року у справі № 21-156а12,
акцентував увагу на тому, що
капіталізація платежів
платоспроможної юридичної особи, яка
ліквідується, також здійснюється на
підставі Порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вимоги статті 46 Закону та положення
Порядку щодо капіталізації платежів
поширюються на всі випадки ліквідації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

За таких обставин, апеляційний суд
погоджується з позицією суду першої
інстанції, що із внесенням до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності у ОСОБА_2 виникають
зобов'язання перед відділенням
виконавчої дирекції Фонду м. Чернігова
щодо сплати капіталізованих платежів,
розрахованих відносно потерпілого
ОСОБА_3

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, розрахунок сум
капіталізованих платежів для
розрахунку із потерпілим, позивачем
здійснено на підставі даних Державної
служби статистики України про середню
очікувану тривалість життя осіб.
Розмір капіталізованих платежів склав
69 237,64 грн.

Станом на день розгляду справи,
відповідачем сума капіталізованих
платежів на рахунок позивача у
добровільному порядку не сплачена.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Також судова колегія враховує позицію
Вищого адміністративного суду України
в ухвалах від 29.05.2014 № К/800/16855/14, від
27.03.2013 № К/9991/35455/11 та від 17.04.2013 №
К/9991/64793/12.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Крім того, у зв'язку з тим, що апелянтом
не сплачено судовий збір за подання
апеляційної скарги на постанову суду,
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути його з апелянта.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначені положеннями
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 року №3674-VІ, який набрав чинності
з 01.11.2011 року.

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4
названого Закону судовий збір
справляється з апеляційних скарг на
рішення суду в розмірі 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, іншої заяви і скарги, а
у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

З огляду на те, що предметом позову є,
зокрема, стягнення з відповідача
платежів, що підлягають капіталізації,
у розмірі 69 237,64 грн., позовні вимоги є
вимогами майнового характеру, оскільки
такі рішення змінюють майновий стан
особи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» ставка
судового збору за подання такого
позову до суду становить 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті
передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2014 року приписами
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 року № 719-VII
встановлено мінімальну заробітну
плату в розмірі 1218,00 грн.

З огляду на викладене, а також
враховуючи те, що відповідно до
положень ст. 5 КАС України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи, розмір
судового збору за подання апеляційної
скарги на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.08.2014 року становить 913,50 грн. (1218,00 * 1,5 *
50%).

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області до ОСОБА_2 про
стягнення платежів, що підлягають
капіталізації - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за
подання апеляційної скарги на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року у розмірі 913 (дев'ятсот
тринадцять) грн..50 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.