Справа № 820/16837/14
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Полях Н.А.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Репетун К.В.,
представника відповідача - Супрун В.О.,
розглянувши адміністративний позов
Товариства з обмеженою
"Торгово-закупівельне підприємство
"ТОРГСЕРВІС" до Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Позивач, Товариство з обмеженою
"Торгово-закупівельне підприємство
"ТОРГСЕРВІС", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Дергачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд, з урахуванням уточнень позовних
вимог, визнати протиправним та
повідомлення-рішення Дергачівської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
визначення суми грошового зобов'язання
Товариству з обмеженою
"Торгово-закупівельне підприємство
грн. штрафних санкцій.
В обґрунтування позову зазначив, що
висновки акта перевірки про
нереальність господарських операцій,
на підставі якого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи та зроблені на підставі акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача. Вважає, що
у зв'язку із наведеним, винесене
податкове повідомлення-рішення є
необґрунтованим, протиправним та
підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов в
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
вказав на обґрунтованість та
правомірність дій контролюючого
органу. Вважаючи позовні вимоги
необґрунтованими та безпідставними,
просив суд у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення сторін,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, виходячи
Судом встановлено, що в період з 06.05.2014р.
по 20.05.2014р., на підставі направлень від
05.05.2014р. за №141, №142, №143, №144, №145 та
плану-графіку проведення планових
перевірок, фахівцями відповідача
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства, валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р. За результатами
проведеної перевірки складено акт
№523/20-11-22-01/23762557 від 03.06.2014р. (а.с.38-136)
Висновками акта перевірки
№523/20-11-22-01/23762557 від 03.06.2014р. встановлено
порушення позивачем наступних вимог
податкового законодавства:
- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, ст.186, п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.6, п.201.1, п.201.4, п.201.10
ст.201 ПК України встановлено завищення
податкового кредиту на загальну суму
"Еккоплюс" та ТОВ "Ріком" в результаті
чого донараховано податку на додану
2013 року в розмірі 1176,00 грн., за вересень
2013 року у сумі 3606,00 грн., за листопад 2013
року у сумі 4939,00 грн. та за грудень 2013
року у сумі 5855,00 грн.
- п.п.134.1.1 п.134.1, ст.134, ст.137, п.138.1, п.138.2,
п.138.3 ст.138 ПК України встановлено
завищення валових доходів на суму
3014685,00 грн. та завищення валових витрат
на суму 4674035,00 грн. за рахунок
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
покупцям підприємства та далі по
ланцюгу постачання, з метою штучного
формування податкового кредиту, з
використанням контрагентів, які не
виконують свої податкові зобов'язання.
На підставі висновків акта перевірки
№523/20-11-22-01/23762557 від 03.06.2014р.
відповідачем прийнято податкове
15.07.2014р. (а.с. 152), яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача з
податку на додану вартість на загальну
штрафними (фінансовими) санкціями
Не погоджуючись із висновками акту
перевірки №523/20-11-22-01/23762557 від 03.06.2014р. та
прийнятим податковим
15.07.2014р. позивач звернувся із
зазначеним позовом до Харківського
окружного адміністративного суду.
По суті заявлених вимог суд зазначає.
Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до положень п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198 ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39 ПК
України, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 ПК України,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 ПК України)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК
Водночас, ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р.
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
Відповідно до ст.3 Господарського
кодексу України, господарська
діяльність - це діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва -підприємцями.
Проведення господарських операцій
підприємства підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" на даних
бухгалтерського обліку базується
фінансова, податкова, статистична та
інша звітність. Таким чином первинні
документи по відображенню
господарських операцій є основою для
З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги
первинні документи, які складені на
підтвердження фактичного здійснення
господарської операції, а також
враховуватись повнота складання всіх
підтверджуючих господарські операції
Згідно п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така
сума підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені ПК
України. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1
статті 200 ПК України, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.
З аналізу первинних документів,
наданих позивачем до суду, вбачається
04 березня 2013 року ТОВ "ІМ-ЕКС" (далі
Продавець) та ТОВ "ТЗП "Торгсервіс" (далі
Покупець) укладено договір
куплі-продажу № 4/03-1, відповідно до п. 1.1
якого продавець зобов'язується
передати у власність
товарно-матеріальні цінності, а
покупець зобов'язується прийняти та
своєчасно оплачувати ці
товарно-матеріальні цінності на умовах
договору. (а.с. 172-173).
Факт виконання умов договору №4/03-1
засвідчують податкові накладні від
27.05.2013 року № 2713, від 01.07.2013 року № 11,
видаткові накладні № 2713 від 27 травня 2013
року, № 11 від 01.07.2013 року (а.с.177-180).
01 серпня 2013 року між ТОВ "Риком" (далі
Продавець) та ТОВ "ТЗП "Торгсервіс"
(далі Покупець) укладено договір
куплі-продажу №5/08, відповідно до п. 1.1
якого продавець зобов'язується
передати у власність
товарно-матеріальні цінності, а
покупець зобов'язується прийняти та
своєчасно оплачувати ці
товарно-матеріальні цінності на умовах
договору. (а.с.175-176).
Оплата товару за вказаним договором
підтверджується платіжними
дорученнями № 1155 від 04.10.2013р., №1158 від
08.10.2013р., №1164 від 16.10.2013р., №1169 від
17.10.2013р., №1169 від 21.10.2013р., №1175 від
28.10.2013р. (а.с.155-160)
Факт виконання умов договору № 5/08
засвідчують податкові накладні від
01.08.2013 року № 15, від 03.09.2013 року № 326, від
04.09.2013 року № 437, від 05.09.2013 року № 521, від
09.09.2013 року № 919, від 10.09.2013 року № 1024, від
08.10.2013 року № 813, видаткові накладні від
01.08.2013 року № 15, від 03.09.2013 року № 326, від
04.09.2013 року № 437, від 05.09.2013 року № 521, від
09.09.2013 року № 919, від 10.09.2013 року № 1024, від
08.10.2013 року № 813. (а.с.181-194)
01 листопада 2013 року між ТОВ "Еккоплюс"
(далі Продавець) та ТОВ "ТЗП
"Торгсервіс" укладено договір
куплі-продажу № 1112013, відповідно до п. 1.1
якого продавець зобов'язується
передати у власність
товарно-матеріальні цінності, а
покупець зобов'язується прийняти та
своєчасно оплачувати ці
товарно-матеріальні цінності на умовах
договору. (а.с.174).
Оплата товару за вказаним договором
підтверджується платіжними
дорученнями №1293 від 11.02.2014р. (а.с.154)
Факт виконання умов договору № 1112013
засвідчують податкова накладна від
25.11.2013 року № 2504 та видаткова накладна
від 25.11.2013 року № 2504 (а.с.170-171).
Реалізація товару у власній
господарській діяльності
підприємством позивача, зокрема в
взаємовідносинах з ТОВ "Пром",
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковою накладною від 30
листопада 2012 року, рахунком на оплату
від 28 листопада 2012 року, податковою
накладною від 28 листопада 2012 року № 18
У взаємовідносинах з ТОВ "Профхім"
позивачем було здійснено реалізацію
товару, придбаного за вищезгаданими
договорами, що підтверджується
видатковими накладними від 06 лютого 2014
Частина товару була списана
підприємством позивача, що
підтверджується актами списання
товарів від 06 січня 2014 року № 1, від 26
лютого 2014 року № 4 (а.с.161-162)
Суд зазначає, що досліджені у судовому
засіданні документи бухгалтерського
та податкового обліку, податкові
накладні, що складені контрагентами
позивача, відповідають вимогам ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
№996-ХІV від 16.07.1999р., містять обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис, тобто є такими, що не викликають
сумнівів щодо їх юридичної сили та
доказовості та підтверджують фактичне
здійснення господарських операцій.
За таких обставин, суд дійшов висновку
про дотримання позивачем вимог чинного
законодавства при формуванні
податкового кредиту на підставі
отриманих від контрагентів податкових
накладних, та про необґрунтованість
висновків акту перевірки про завищення
позивачем суми податкового кредиту за
серпень, вересень, жовтень, листопад,
З огляду на те, що вчинені позивачем
господарські операції не викликають
сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту - для підтвердження права на
податковий кредит достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних.
В ході проведеної перевірки
відповідачем досліджувалися первинні
документи позивача, однак не було
зазначено жодних недоліків таких
документів та не вказано конкретних
первинних документів, на підставі яких
відповідачем було зроблено висновок
про відсутність факту реального
вчинення господарських операцій за
період, що перевірявся.
Підставою для висновків викладених в
акті перевірки №523/20-11-22-01/23762557 від
03.06.2014р. стали наступні акти:
Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області №187/22-204/23762557 від
17.10.2012р. "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "ТЗП Торгсервіс"
(п.н. 23762557) щодо документального
підтвердження господарських відносин,
із платниками податків та зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період лютий, квітень,
червень 2012 року"; Індустріальної МДПІ
м.Харкова Харківської області ДПС
№384/22-207/32949132 від 19.06.2012р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Електродизель" код 32949132";
ДПІ в Московському районі м.Харкова
Харківської області ДПС №223-220/36626857 від
13.07.2012р. "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Лайнстар" код
36626857"; ДПІ у Дзержинському районі
м.Харкова №712/2204/34631561 від 10.08.2012р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Альфа-Мед-2006" (п.н. 34631561)";
Індустріальної ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області №702/20-36-22-03/38158530 від
23.09.2013р. "Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Им-Екс" () щодо підтвердження господарських
відносин із ТОВ "Рекласно-виробничий
дім" Апхіл", ПП "Тронік", ФОП ОСОБА_3 за
травень 2013 року"; Дергачівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області
№61/22-204/23762557 від 26.04.2013р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ТЗП Торгсервіс" (п.н. 23762557)
щодо документального підтвердження
господарських відносин, із платниками
податків та зборів, їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період березень, травень, липень,
вересень, жовтень 2012 року", яким
встановлено неможливість реального
здійснення господарських операцій
контрагентом позивача.
Інших обставин та підстав для висновку
про порушення позивачем вимог
податкового законодавства при
здійсненні господарських операцій із
зазначеними контрагентами,
відповідачем в акті перевірки
№523/20-11-22-01/23762557 від 03.06.2014р. не вказано.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Про відсутність факту реального
вчинення господарських операцій
можуть свідчити, зокрема, такі
обставини: всупереч даним податкового
обліку будь-кого з учасників операції
відсутні зміни активів, зобов'язань чи
власного капіталу принаймні в одного з
таких учасників; отримання майнової
вигоди чи права на таку вигоду
будь-кого з учасників операції
виключно шляхом зменшення бази
оподаткування з певного податку та/або
отримання коштів із Державного бюджету
за одночасної відсутності об'єктивної
можливості отримати майнову вигоду від
цієї операції в інший спосіб;
результати, відображені у даних
податкового обліку будь-кого з
учасників господарської операції,
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій будь-кого
з учасників такої операції. Проте,
відповідачем під час складення акту
№523/20-11-22-01/23762557 від 03.06.2014р. не були
встановлені вищевказані обставини, а
отже й висновок щодо відсутності факту
реального вчинення господарських
операцій є передчасним.
Також суд звертає увагу, що відповідно
до п.п. 4.4 п.4 Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом ДПА України від 22.04.2011р. за №236
визначено, що у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від підписання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає заходів,
передбачених актами ДПС України.
Таким чином, актом про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків.
Крім того, Додатком 3 до Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами держаної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених Наказом ДПА України від
22.06.2011 р. №236 чітко встановлений зразок
форми акту про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, яким не передбачена
можливість висновку щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
операцій платником податків. При цьому,
іншого порядку дій податкового органу,
як суб'єкта владних повноважень, у
спірних взаємовідносинах не
Також необхідно зазначити, що чинним
законодавством України не передбачено
обов'язку та не надається право
контролювати дотримання законодавства
платником податків, який виступає
контрагентом у господарській операції.
Висновки про те, що платник податків не
несе відповідальності за порушення,
допущені його контрагентом
узгоджуються з практикою
Європейського Суду (Рішення
Європейського Суду від 22 січня 2009 року
у справі "Булвес" АД проти Болгарії
(заява №3991/03), відповідно до п.714 якого,
визначено, що компанія-заявник не
повинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його обов'язків щодо своєчасного
декларування ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом із пенею.
Суд вважає, що такі вимоги прирівнюють
до надзвичайного обтяження для
компанії-заявника, що порушило
справедливий баланс, який повинен був
підтримуватися між вимогами загальних
інтересів та вимогами захисту прав
Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи, що твердження відповідача
про відсутність реальних
господарських відносин між позивачем
та ТОВ "Еккоплюс" і ТОВ "Ріком" не
підтверджені належними доказами, що
містять предмет доказування
(неотримання позивачем від свого
контрагенту товару (послуг), внесення
завідомо недостовірних даних до
податкової звітності тощо), висновки
актів перевірок щодо порушення
позивачем вимог податкового
законодавства є безпідставними, а
прийняте на підставі таких висновків
податкове повідомлення - рішення
підлягає скасуванню.
З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає вимоги позивача
правомірними та такими, що ґрунтуються
на положеннях діючого законодавства,
належним чином обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню у повному
Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до вимог ст.94 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-закупівельне підприємство
"ТОРГСЕРВІС" до Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення- задовольнити у
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
визначення суми грошового зобов'язання
Товариству з обмеженою
"Торгово-закупівельне підприємство
грн. штрафних санкцій.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04.11.2014
року.

Суддя
Полях Н.А.