Справа № К/9991/23831/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/23831/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Коцюбинської селищної ради Київської
області, третя особа - ОСОБА_4 про
визнання недійсними рішень,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 09 червня 2011 року
позов ОСОБА_5 задоволено частково.
Визнано нечинним та скасовано рішення
30 сесії 4 скликання Коцюбинської
селищної ради Київської області від 06
квітня 2006 року №6/1 «Про визнання
недійсним рішення сесії в частині
скасування рішення 12 сесії 24 скликання
№1 від 28 жовтня 2003 року «Про
встановлення паркану між
співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по
АДРЕСА_1» та в частині визнання дійсним
рішення 2 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради Київської
області №2/1 від 11 червня 2002 року «Про
скасування рішення виконкому
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 26 березня 2002 року №52/10 та
передачу у власність земельної ділянки
по АДРЕСА_1». В іншій частині позову
судом відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині відмови в
задоволенні позовних вимог. Прийнято в
цій частині нову постанову, якою позов
задоволено. Визнано недійсним рішення 2
сесії 24 скликання Коцюбинської
селищної ради Київської області №2/1
від 11 червня 2002 року. Визнано недійсним
рішення 11 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради Київської
області №5 від 11 вересня 2003 року в
частині передачі у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_4 та додатку до
цього рішення з технічною
документацією на земельну ділянку
ОСОБА_4 площею 541 м2. В іншій частині
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 09 червня 2011 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду у справі,
ОСОБА_4 звернулася з касаційною
скаргою, у якій просить його скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
постанову суду першої інстанції
залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є
співвласниками будинку АДРЕСА_1;
позивачу належить 27/50 будинку, третій
особі -23/50 будинку.

Рішенням Коцюбинської селищної ради
№2/1 від 11 червня 2002 року за вказаним
будинком було закріплено земельну
ділянку площею 1082 кв. м., яка передана
сторонам у власність в рівних частинах
по 541 м2. Вказані обставини встановлені
рішенням Ірпінського міського суду від
06 листопада 2003 року у справі №2-3020/2003 за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод у використанні земельної
ділянки.

Рішенням 2 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 11 червня 2002 року №2/1 «Про
скасування рішення виконкому
Коцюбинської селищної ради від 26
березня 2002 року №52/10 та передачу у
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1» вирішено скасувати рішення
виконкому Коцюбинської селищної ради
від 26 березня 2002 року №52/10 як таке, що не
відповідає чинному законодавству;
безоплатно передати у власність
земельну ділянку для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за вказаною адресою площею 1082
м2 по її фактичному користуванню
співвласникам будинку ОСОБА_4 та
ОСОБА_5; виділити земельну частку
співвласника ОСОБА_4 у розмірі 541 м2;
виділити земельну частку співвласника
ОСОБА_5 у розмірі 541 м2.

Рішенням 8 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 10 квітня 2003 року №5/2 «Про
передачу земельної ділянки в приватну
власність» вирішено передати ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1 безкоштовно в
приватну власність для обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд і будівель земельну ділянку в
існуючих межах площею 541 м2; земельна
ділянка передається в приватну
власність із слідуючим уточненням
площі при видачі Державного акту на
право приватної власності на землю.

Постановою Ірпінського міського суду
від 26 грудня 2005 року у справі №2-а-74/2005
за позовом ОСОБА_5 до Коцюбинської
селищної ради, третя особа - АДРЕСА_1 про
визнання недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 10
квітня 2003 року, яка набрала законної
сили, визнано нечинним рішення
восьмої сесії двадцять четвертого
скликання Коцюбинської селищної ради
за №5/2 від 10 квітня 2003 року про надання
ОСОБА_4 у приватну власність 0,0541 га
земельної ділянки. Цим рішенням було
встановлено, що на приватизацію
співвласникам будинку частини
земельної ділянки, яка закріплена за
цим будинком, повинна бути згода усіх
співвласників будинку; позивач не
давала згоди на приватизацію 3-ою
особою частини земельної ділянки.

Рішенням 11 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 11 вересня 2003 року №5 «Про
затвердження технічної документації
по складанню державних актів на право
приватної власності на землю громадян»
затверджено технічну документацію по
складанню державних актів на право
приватної власності на землю громадян;
передано безкоштовно в приватну
власність земельні ділянки та вирішено
видати державні акти громадянам у
відповідності з додатком та
зареєструвати їх у книзі записів;
землевпорядній службі внести
відповідні зміни в земельно-облікову
документацію.

Рішенням 30 сесії 4 скликання
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 06 квітня 2006 року №6/1 «Про
визнання недійсним рішень сесії»
вирішено скасувати рішення
дванадцятої сесії двадцять четвертого
скликання №1 від 28 жовтня 2003 року «Про
встановлення паркану між
співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по
АДРЕСА_1»; вважати дійсним рішення
другої сесії двадцять четвертого
скликання Коцюбинської селищної ради
№2/1 від 11 червня 2002 року «Про
скасування рішення виконкому
Коцюбинської селищної ради від 26
березня 2002 року №52/10 та передачу у
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1».

26 квітня 2004 року ОСОБА_4 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0541 га за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення
восьмої сесії 24 скликання Коцюбинської
селищної ради від 10 квітня 2003 року № 5/2;
18 березня 2005 року ОСОБА_4 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0541 га за цією
ж адресою на підставі рішення 11 сесії 24
скликання Коцюбинської селищної ради
від 11 вересня 2003 року №5.

Так, у відповідності до ст.159 ЗК України
(в редакції, що була чинною на час
прийняття оспорюваного рішення)
земельні спори розглядаються органами
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та органами місцевого
самоврядування на підставі заяви
однієї із сторін у місячний термін з
дня подання заяви. Земельні спори
розглядаються з участю зацікавлених
сторін, які повинні бути завчасно
повідомлені про час і місце розгляду
спору. У разі відсутності однієї із
сторін при першому вирішенні питання і
відсутності офіційної згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься.
Повторне відкладання розгляду спору
може мати місце лише з поважних причин.

Суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо
необхідності скасування рішення 30
сесії 4 скликання Коцюбинської
селищної ради Київської області від 06
квітня 2006 року №6/1 «Про визнання
недійсним рішень сесії» в частині
скасування рішення 12 сесії 24 скликання
№1 від 28 жовтня 2003 року «Про
встановлення паркану між
співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по
АДРЕСА_1» та в частині визнання дійсним
рішення 2 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради №2/1 від 11
червня 2002 року «Про скасування рішення
виконкому Коцюбинської селищної ради
від 26 березня 2002 року №52/10 та передачу у
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1», оскільки при розгляді заяви
ОСОБА_6 щодо земельної ділянки по по
АДРЕСА_1 при винесенні зазначеного
рішення відповідач завчасно не
повідомив та не викликав співвласника
будинку ОСОБА_5, чим позбавив її
можливості надати свої докази та
заперечення з спірного питання, а також
не направив позивачу копію даного
рішення, чим позбавив її можливості
оскарження.

При цьому, до 01 січня 2002 року на
підставі ст.42 ЗК України (в редакції 1991
року) громадяни, яким жилий будинок,
господарські будівлі та споруди і
земельна ділянка належать на праві
спільної сумісної власності,
використовували і розпоряджалися
земельною ділянкою спільно.
Використання і розпорядження
земельною ділянкою, що належить
громадянам на праві спільної часткової
власності, визначаються
співвласниками цих об'єктів і
земельної ділянки пропорційно розміру
часток у спільній власності на даний
будинок, будівлю, споруду. Угода про
порядок використання і розпорядження
земельною ділянкою є обов'язковою для
особи, яка згодом придбала відповідну
частку в спільній власності на жилий
будинок і господарські будівлі.

Відповідно до ст.116 ЗК України (в
редакції, що була чинною на час
прийняття спірних рішень) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування
в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі, серед іншого, приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян.

Відповідно до ст.118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, при
прийнятті рішень №2/1 від 11 червня 2002
року та №5 від 11 вересня 2003 року
відповідачем не враховано, що між
співвласниками будинку у
відповідності до ст.42 ЗК України (в
редакції 1991 року) склався порядок
користування земельною ділянкою, який
є обов'язковим для особи, яка згодом
придбала відповідну частку в спільній
власності на жилий будинок і
господарські будівлі, при передачі
ОСОБА_6 земельної ділянки в силу ст.116 ЗК
України не перевірено, чи перебувала в
користуванні вказаної особи земельна
ділянка площею 541 м2, не визначений
фактичний розмір земельної ділянки,
якою користується третя особа, та її
межі, не отримано заяви позивача
всупереч ст.118 ЗК України при
безоплатній передачі земельної
ділянки для обслуговування жилого
будинку, а також не отримано згоди
позивача, як співвласника будинку, на
безоплатну передачу третій особі
земельної ділянки, що порушує права
ОСОБА_5, встановлені чинним
законодавством.

Таким чином, вірним є висновок
апеляційного суду про визнання
недійсними рішення 2 сесії 24 скликання
Коцюбинської селищної ради №2/1 від 11
червня 2002 року та рішення 11 сесії 24
скликання Коцюбинської селищної ради
№5 від 11 вересня 2003 року в частині
передачі у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_6 та додатки до
цього рішення з технічною
документацією на земельну ділянку
ОСОБА_6 площею 541 м2, як таких, що
прийняті відповідачем без врахування
вимог чинного законодавства щодо
безоплатної передачі земельної
ділянки для обслуговування жилого
будинку, що знаходиться у спільній
власності, та з порушенням прав
співвласника будинку ОСОБА_5

Поряд з цим, колегія суддів погоджує
висновки судів попередніх інстанцій
щодо наявності правових підстав для
задоволення заяви про позивача щодо
поновлення пропущеного строку
звернення до адміністративного суду,
як такого, що пропущений позивачем з
поважних причин, що підтверджується
доказами, наявними в матеріалах справи.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: