Справа № 872/12392/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2014 рокусправа № 811/1346/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
03 червня 2013 року у справі №811/1346/13-а за
позовом приватного підприємства
«Віктор і К» до Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання дій незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

18 квітня 2013 року приватне
підприємство «Віктор і К» звернулось
до суду з адміністративним позовом, в
якому просило визнати незаконними дії
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції щодо визнання
правочинів по операціям ПП «Віктор К» з
постачальниками ФОП ОСОБА_1 за липень
2011 року, ТОВ «Шевченко - Південь - агро»
за грудень 2011 року, січень - лютий 2012
року, ПП «Трейд - Інвест - Агро» за
серпень, вересень, жовтень 2012 року; ТОВ
«Євро-транс 2007» за лютий - березень 2012
року, ТОВ «Логістичний центр»
Укравтовантаж» за грудень 2011 року, ПП
«Комерційна фірма «Таврія пласт» за
березень 2011 року, ТОВ «Креата» за
січень 2011 року, ТОВ «Компанія «Ромаст -
Юкрейн» за квітень - травень 2011 року, ПП
«Віжес» за травень 2011 року, ТОВ «БСЛ» за
листопад 2011 року, СФГ «Діброва» за
серпень 2012 року такими, що порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчиненими удавано з метою приховання
сплати податків третіх осіб, такими, що
мають ознаки нікчемності та є
нікчемними в силу припису закону,
скасувати податкові повідомлення -
рішення Світловодської об'єднаної
державної податкової інспекції №
від 29.03.2013 року та № від 29.03.2013
року.

Адміністративний позов
обґрунтовано тим, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення є
незаконними та необґрунтованими,
оскільки прийняті на підставі
висновків акту перевірки, що не
відповідають суті спірних
правовідносин. Також, позивач зазначає,
що висновки акту перевірки ґрунтується
лише на припущеннях податкового
органу, який не наділений
повноваженнями щодо визнання
нікчемними правочинів, тому вказані
висновки носять протиправний характер,
та мають бути визнані судом
незаконними із подальшим скасуванням
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2013 року позовні вимоги
задоволено, визнано незаконними дії
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції щодо визнання
правочинів по операціям приватного
підприємства «Віктор і К» з
постачальниками ФОП ОСОБА_1 за липень
2011 року, ТОВ «Шевченко - Південь - агро»
за грудень 2011 року, січень - лютий 2012
року, ПП «Трейд - Інвест - Агро» за
серпень, вересень, жовтень 2012 року; ТОВ
«Євро-транс 2007» за лютий - березень 2012
року, ТОВ «Логістичний центр»
Укравтовантаж» за грудень 2011 року, ПП
«Комерційна фірма «Таврія пласт» за
березень 2011 року, ТОВ «Креата» за
січень 2011 року, ТОВ «Компанія «Ромаст -
Юкрейн» за квітень - травень 2011 року, ПП
«Віжес» за травень 2011 року, ТОВ «БСЛ» за
листопад 2011 року, СФГ «Діброва» за
серпень 2012 року такими, що порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчиненими удавано з метою приховання
сплати податків третіх осіб, такими, що
мають ознаки нікчемності та є
нікчемними в силу припису закону,
скасовано податкові повідомлення -
рішення Світловодської об'єднаної
державної податкової інспекції №
від 29.03.2013 року та № від 29.03.2013
року.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції Світловодська
об'єднана державна податкова
інспекція, відповідач, звернулась з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог норм матеріального та
процесуального права просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що позивачем було допущено
порушення вимог чинного податкового
законодавства при формуванні податку
на додану вартість та податку на
прибуток, внаслідок укладення
нікчемних (удаваних) правочинів з метою
отримання податкової вигоди. У зв'язку
з зазначеним, податковим органом було
правомірно зазначено в висновках акту
перевірки про виявлені під час
проведення перевірки порушення та
прийнято за наслідками перевірки
податкові повідомлення - рішення, які є
законними та обґрунтованими, а відтак
підстави для їх скасування відсутні.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що у
період з 14.02.2013 року по 06.03.2013 року
посадовими особами Світловодської
ОДПІ було проведено позапланову виїзну
перевірку приватного підприємства
«Віктор і К» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2011
року по 31.12.2012 року, за результатами
якої складено акт №135/2200/20651018 від 14
березня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення
суб'єктом господарювання:

пп.138.8.1 п. 138.8 ст. 138, пп.139.1.9, п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.10
№2755-УІ (зі змінами та доповненнями) в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього у сумі 45957,0 грн., у тому
числі за 2 квартал 2011 року в сумі 19280
грн., за 3 квартал 2011 року в сумі 275784 грн.,
за 4 квартал 2011 року в сумі 54354 грн., за 1
квартал 2012 року в сумі 58866 грн., за 3
квартал 2012 року в сумі 46600 грн, за 4
квартал 2012 року в сумі 4573 грн..

пп.138.8.1 п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-УІ ( зі
змінами та доповненнями) в результаті
чого занижено податок на прибуток з
питань взаємовідносин з ТОВ «Креата»
та ПП «Комерційна фірма «Таврія Пласт»
всього у сумі 271578,0 грн., у тому числі за
І квартал 2011 року в сумі 271578 грн.,

п.44.1 п.44.6 ст. 44 п. 198.1 п. 198.2 п. 198.6 ст. 198 п.
201.8 п. 201.10, п. 201.15 ст. 201 п. 202.1 ст. 202
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-УІ (зі змінами та
доповненнями) п. 3 ст. 5 п. 1 ст. 7
Господарського кодексу України від
16.01.03 р. №436-ІУ п . 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 №996-ХІУ
зі змінами та доповненнями, п.1.2, п. 2.7
наказу Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88, п. 3.1, п. 4.1 п. 8
розділу ІІІ п. 3.1, розділу V Наказу ДПА
України від 25.01.2011 року №41 в результаті
чого підприємством було занижено
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 621548
грн., у тому числі по періодам:

за січень 2011 року в сумі 36386 грн.,

за березень 2011 року в сумі 180876 грн.,

за квітень 2011 року в сумі 10584 грн.,

за травень 2011 року в сумі 6181 грн.,

за липень 2011 року в сумі 239813 грн.,

за листопад 2011 року в сумі 19334 грн.,

за грудень 2011 року в сумі 27931 грн.,

за січень 2012 року в сумі 37920 грн.,

за лютий 2012 року в сумі 17609 грн.,

за березень 2012 року в сумі 533 грн.,

за серпень 2012 року в сумі 42427 грн.,

за вересень 2012 року в сумі 1954 грн.

п.1, п. 5 ст. 203, п. 1, п. 2 ст. 215, п.1 ст. 216, ст..
228, ст.. 626, ст.. 629, ст. 650, ст.. 655, ст.. 658, ст..
662 ЦК України в частині недодержання
вимог зазначених статей в момент
вчинення правочинів, які не спрямовані
на настання реальних правових
наслідків , що обумовлені ними по
правочинах здійснених ПП «Віктор і К» з
зазначеними постачальниками ФОП
ОСОБА_1, ТОВ «Шевченко-Південь-агро», ПП
«Трейд - Інвест - Агро», ТОВ «Євро-транс
2007», ТОВ «Логістичний центр
«Укравтовантаж», ПП «Комерційна фірма
Таврія пласт», ТОВ «Креата».

пп.14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 51.1 ст. 51, пп.164.2.2 п.
164.2 ст. 164 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755 - ІУ,
із змінами та доповненнями, зараховано
податку на доходи з фізичних осіб в
сумі 2172,78 грн..

статті 1 Закону України від 23 вересня 1994
року №185/94-ВР «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» (із
змінами та доповненнями):

виручка в іноземній валюті в сумі 19,48
дол.США зарахована на валютний рахунок
уповноваженого банку по контракту:
№10/09/10 від 09.09.2010 року товариства з
іноземним капіталом «EUCЕDIS» Республіка
Молдова прострочено законодавчо
встановлений строк надходження
виручки в іноземній валюті, а саме 180
календарних днів з дати митного
оформлення вивізної вантажної
декларації від 27.12.2010 року за
№901030001/10/000997 за олію соняшникову;

виручка в іноземній валюті в сумі 27.94
дол.США зарахована на валютний рахунок
уповноваженого банку по контракту:
№190501 від 19.05.2011 року «BE LEADER AGENCIES LTD»
Ізраїль прострочено законодавчо
встановлений строк надходження
виручки в іноземній валюті, а саме 180
календарних днів з дати митного
оформлення вивізної вантажної митної
декларації №901030001/2011/001255 від 10.11.2011 року
за олію соняшникову.

статті 9 Декрету Кабінету Міністрів
України від 19.02.93 р. №15-93 «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» п. 2.7 Положення про валютний
контроль, затвердженого Постановою
Національного банку України 04.04.2000 р. за
№209/4430 - порушення строку декларування
валютних цінностей та іншого майна
станом на 01.07.2011 року, 01.10.2011 року, 01.01.2012
року, 01.04.2012 року, 01.07.2012 року, 01.10.2012 року,
01.10.2013 року..

Не погодившись з зазначеними
висновками податкового органу позивач
звернувся із запереченнями на акт
перевірки, які за наслідками розгляду
залишено без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки
податковим органом прийнято податкові
повідомлення - рішення:

№ від 29 березня 2013 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за осноним
платежем на суму 731035 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 55021 грн..

№ від 29 березня 2013 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем на суму
621548 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції на суму 193765 грн..

Правомірність та обгрунтованість
податкових повідомлень - рішень №
та № від 29.03.2013 є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що між
позивачем та його контрагентами
укладено договори, за наслідками яких
сформовано податкову звітність з
податку на прибуток та податку на
додану вартість у відповідності до
вимог чинного податкового
законодавства. Укладені договори, на
думку суду першої інстанції, носять
реальний характер настання наслідків,
ними обумовлених, що підтверджено
документами первинного
бухгалтерського обліку.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів перевірки,
фактично, підставою для визначення
грошового зобов'язання за основним
платежем з податку на додану вартість
та податку на прибуток стала
відсутність, на думку податкового
органу, належного підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій позивачем з його
контрагентами ФОП ОСОБА_1. ТОВ
«Шевченко - Південь - агро», ПП «Трейд -
Інвест - Агро», ТОВ «Євро - транс 2007», ТОВ
«Логістичний центр» Укравтовантаж»,
ТОВ «Креата, ПП «Комерційна фірма
Таврія пласт».

Означеного висновку Світловодська
ОДПІ дійшла з огляду на матеріали
перевірки контрагентів позивача, та п.
3.4 алгоритму відбору та відпрацювання
доведених переліків суб'єктів
господарювання ( юридичних та фізичних
осіб) у розрізі категорій на
регіональному та районному рівнях,
відповідно до якого ФОП ОСОБА_1. ТОВ
«Шевченко - Південь - агро», ПП «Трейд -
Інвест - Агро», ТОВ «Євро - транс 2007», ТОВ
«Логістичний центр» Укравтовантаж»,
ТОВ «Креата», ПП «Комерційна фірма
Таврія пласт» мають ознаки фіктивності
та в діяльності даних підприємств
відсутній факт реального здійснення
господарської діяльності.

З огляду на зазначене, податковий орган
дійшов висновку, що первинні документи
не відповідають вимогам чинного
законодавства та не є підтвердженням
здійснення господарських операцій в
силу Закону. Отже, здійснені операції
не відповідають меті підприємницької
діяльності, є безтоварними та
направлені на надання податкової
вигоди позивачу як кінцевому
споживачу.

Однак суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками податкового
органу з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при
визначені оподатковуваного прибутку,
визначені ст.139 ПК України.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
понесених витрат, у зв'язку з
придбаванням товарів (робіт, послуг), до
складу валових витрат та сплачених сум
ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг),
до складу податкового кредиту
підприємства. До таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідок якої є поставка
товару (робіт, послуг), понесення
витрат, у зв'язку з господарською
діяльністю платника, сплата
(нарахування) податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт понесення витрат та
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що між позивачем (покупець) та ПП
«Комерційна фірма «Таврія пласт»
(постачальник) було укладено договір
поставки №03/01, відповідно до якого
постачальник у порядку та на умовах,
визначених договором зобов'язується
поставити у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар (відра, корок, лотки,
ручки, стакани, штуцер - дозатор, яєчний
порошок) в асортиметі та кількості у
відповідності до специфікації.

На підставердження реальності
здійснення зазначених операцій
позивачем надано податкові накладні та
видаткові накладні у відповідності до
яких постачальником поставлено
позивачу товар (відра, корок, лотки,
ручки, стакани, штуцер - дозатор, яєчний
порошок) 18.03.2011 року, 21.03.2011 року, 21.03.2011
року.

На підствердження факту
траспортування придбаного товару
позивачем надано товарно - транспортні
накладні , у відповідності до яких
товар було перевезено позивачем
особисто автомобілем Камаз, державний
номер НОМЕР_1.

Оплату за поставлений товар було
здійснено в безготівковій формі, про що
свідчать платіжні доручення №817 від
11.04.2011 року на суму 100000,00 грн., оплата за
яєчний порошок згідно рах. №СФ-0000307 від
21.03.2011 року, та №833 від 12 квітня 2011 року
на суму 175000,00 грн., оплата за тару згідно
рах. СФ-0000304 від 18.03.2011 року.

Також, між позивачем (покупець) та ПП
«Трейд - Інвест - Агро» (продавець)
укладено договір поставки №020108 від
01.08.2012 року, відповідно до якого
продавець зобов'язується поставити і
передати у власність покупцю насіння
соняшника за ціно, якістю, кількістю та
на умовах, узгоджених із покупцем у
даному договорі та в додатках до
договору, а покупець зобов'язується
здійснити приймання та оплату товару.

На підтвердження реальності
здійснення зазначених господарських
відносин позивачем надано податкові
накладні (а.с.90-94, 98), раунок №98 на
передплату за насіння соняшнику всього
разом з ПДВ на суму 250,000,00 грн.,
квитанції до прибуткового ордеру
видані 02.10.2012 та 03.10.2012 р. ПП «Віктор К»
постачальнику при отриманні насіння
соняшнику.

На підтвердження наявності грошових
коштів та оплати ціни за отриманий
товар позивачем надано виписки по
банківському рахунку №6402 в ПАТ
«ВТБ Банк», а також платіжні доручення
а.с.206-207).

Також, на підтвердження факту
транспортування товару за договором
№020108 від 01.08.2012 року позивачем надано
товарно - транспортні накладні (а.с.99-102,
109), відповідно для яких замовник
транспортних послуг є ПП «Трейд -
Інвест - Агро», а транспортування
товару здійснювалось автомобілем
Камаз, державний номер НОМЕР_2.

19 грудня 2011 року між позивачем
(покупець) та ПП «Шевченко - Південь -
Агро» (продавець) було укладено
договір поставки №191201, відповідно до
якого продавець зобов'язується
поставити і передати у власність
покупцю насіння соняшника за ціною,
якістю, кількістю та на умовах,
узгоджених із покупцем у даному
договорі та в додатках до договору, а
покупець зобов'язується здійснити
приймання та оплату товару.

Крім того, 16.01.2012 року між позивачем
(покупець) та ПП «Шевченко - Південь -
Агро» (продавець) було укладено
договір поставки №191201, відповідно до
якого продавець зобов'язується
поставити і передати у власність
покупцю насіння соняшника за ціною,
якістю, кількістю та на умовах,
узгоджених із покупцем у даному
договорі та в додатках до договору, а
покупець зобов'язується здійснити
приймання та оплату товару.

На підтвердження здійснення
зазначених господарських операцій з
поставки товару позивачем надано
видаткові та податкові накладні, що
підтверджують факт поставки товару
позивачу , також, позивачем надано
рахунки - фактури на оплату
поставленого товару. (а.с. 131 - 160). Крім
того, в матеріалах справи також
містяться платіжні доручення від 20.12.2011
року, 29.12.2011 року, 01.01.2012 року, 23.01.2012 року,
31.01.2012 року, 15.02.2012 року, які свідчать про
факт здійснення оплати за поставлений
товар в безготівковій формі.

В свою чергу, між позивачем (покупець)
та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) укладено
договір поставки №0407П від 04.07.2011 року,
відповідно до якого постачальник
зобов'язується поставити у зумовлений
строк олію соняшникову нерафіновану
першого ґатунку покупцеві згідно
специфікацій, які є невід'ємними
частинами даного договору, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

На підтвердження реального характеру
здійснення зазначених госпораських
операцій позивачем надано видаткові та
податкові накладні, що підтверджують
факт поставки соняшникової олії
нерафінованої. Також, надано товарно
транспортні накладні, які вказують на
те, що транспортування товару
здійснювалось позивачем автомобілем
Камаз, державний номер НОМЕР_3 та Краз,
державний номер НОМЕР_4 на
підтвердження факту оплати за
поставлений товар позивачем надано
платіжні доручення, відповідно до яких
ПП «Віктор в К» було здійснено оплату
за поставлений товар 05.07.2011 року,14.07.2011
року, 26.07.2011 року. (а.с.162-182)

27.01.2011 року між позивачем (покупець) та
ТОВ «Креата» (постачальник) було
укладено договір купівлі - продажу
№27/01-11 КРВ, відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність покупця товар
(олія соняшникова нерафінована),
покупець зобов'язується прийняти цей
товар та оплатити його у строки та на
умовах, передбачених цим договором.

На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій
позивачем надано видаткові та
податкові накладні, рахунки - фактури
на оплату товару, (а.с.205-206,208- 212). На
підтвердження факту оплати за
поставлений товар позивач надав копії
платіжних доучень від 11.01.0211 року, 13.01.2011
року, 20.02.2011 року, 17.01.2011 року, 24.01.2011 року,
27.01.2011 року 28.01.2011 року, (а.с.213-219)

Крім того, на підставі договору купівлі
- продажу №29-11/11 від 29.11.2011 року,
укладеним між позивачем та ТОВ
«Логістичний центр «Укравтовантаж»
убло поставлено будівельні матеріали
всього на суму разом з ПДВ 10000,00 грн.. на
підтвердження реальності здійснення
господарської операції надано
податкову накладну, видаткову накладну
рахунок - фактуру, та платіжне
доручення. (а.с.220 -223).

Також, згідно договору надання послуг
№300102 від 03.08.2011 року позивач (замовник)
мав господарські відносини з ПП
«Віжес» ( виконавець) з приводу надання
інформаційно - консультаціних послуг
відносно товару поставленого
замовником, та вчинення ряду дій по
просуванню означеного товару.

На підтвердження реальності
здійснення господарської операції
позивачем надано рахунок на надані
послуги №96 від 14.05.2011 року, податкову
накладну №96 від 14.05.2011 року, акт здачі -
приймання робіт №ОУ - 0000539 , а також заву
про зарахування зустрічних однорідних
вимог з ПП «Віжес» від 14.05.2011 року та
угоду про зарахування зустрічних
одноріних вимог з ПП «Віжес» від 14.05.2011
року.

13.02.2012 року між позивачем (Замовник) та
ТОВ «Євро - транс 2007» (експедитор)
укладено договір - заявку №151, на
підставі якого експедитор на доручення
замовника бере на себе обов'язок по
перевезенню вантажів автомобільним
траспортом по Україні.

На підтвердження реальності
здійснення господарських відносин
позивачем надано акти надання послуг,
рахуноки на оплату послуг, податкові
накладні, товарно - транспортні
накладні, платіжні доручення, та книгу
відвантажувань на вантажі, що
ввозяться і вивозяться через
автомобільні ваги за 2010-2012 роки.

Досліджені вище документи
відповідають вимогам чинного
законодавства, та визнаються судом
апеляційної інстанції як первинні з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9
означеного Закону первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань платників
здійснюється на підставі первинних
документів, у яких міститься
інформація саме про господарські
операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій, первинні документи
відображають зміст та обсяг укладених
договорів, містять всі необхідні
реквізити, та обов'язкові посвідчення,
що вказує на безпідставність висновків
податкового органу про неправомірне
відображення позивачем сум податку на
додану вартість та податку на прибуток
у податковій звітності за вказаними
господарськими операціями.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоди не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами наслідком яких є
поставка та придбання товару та
надання послуг.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо
правомірності віднесення позивачем до
складу податкового кредиту
відповідних сум ПДВ, а також
правомірності формування податку на
прибуток за рахунок договорів,
укладених позивачем та його
контрагентами, на підставі належним
чином оформлених первинних документів,
в тому числі податкових накладних,
отриманих в ході реального здійснення
господарської операції, що ґрунтується
на вимогах податкового законодавства.

Щодо вимог позивача визнати
протиправними дії податкового органу
щодо формування висновків про
нікчемність укладених позивачем з його
контрагентами правочинів суд зазначає
наступне.

На виконання вимог Податкового кодексу
України, для застосування посадовими
особами органів державної податкової
служби при оформленні матеріалів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
суб'єктами господарювання - юридичними
особами, їх філіями, відділеннями та
іншими відокремленими підрозділами,
ДПА України розроблено Порядок
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затверджений
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року
№984, зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772.

Згідно п.1.3 вказаного Порядку за
результатами проведення невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів господарювання оформляється
акт, а в разі відсутності порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства - довідка. Акт - службовий
документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної
або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання.

Тобто, акт перевірки, так само і
висновки, викладені в акті, не містять
рішень суб'єкта владних повноважень, не
спричиняють виникнення будь-яких прав
і обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень, а отже, не породжують
правовідносин, що можуть бути
предметом спору.

Натомість Податковим кодексом України
визначено право платника податку
оскаржити до суду саме рішення
контролюючого органу про нарахування
податкового зобов'язання у будь-який
момент після отримання відповідного
податкового повідомлення, де податкове
повідомлення це письмове повідомлення
контролюючого органу про обов'язок
платника податків сплатити суму
податкового зобов'язання, визначену
контролюючим органом у випадках,
передбачених Законом.

Проте за результатами проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки позивача такого
повідомлення Державною податкової
інспекцією у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська винесено не було.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Системний аналіз зазначених норм
права вказує на те, що особа має право
звернутись до суду з оскарженням
будь-яких рішень, дій або бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, якщо
такими рішеннями, діями чи
бездіяльністю порушено її права,
свободи та охоронювані законом
інтереси.

З огляду на вищевикладене, звернення до
суду з позовом щодо оскарження дій при
прийнятті акту перевірки, так само і
оскарження висновків, прийнятих в
результаті перевірки є передчасним,
оскільки ані акт, ані висновки,
викладені в цьому акті не впливають на
права та обов'язки позивача та не
створюють для нього наслідків, які б
мали юридичну силу.

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне скасувати
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду в частині
задоволених позовних вимог про
визнання протиправними дій посадових
осіб Світловодської ОДПІ при
формування висновків акту перевірки
про нікчемність укладених позивачем
правочинів та ввідмовити в задволенні
позовних вимог в цій частині, в іншій
частині постанову суду слід залишити
без змін.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205,
ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
-задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року у справі №811/1346/13-а - в частині
задоволених позовних вимог про
визнання незаконними дії
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції щодо визнання
правочинів по операціям приватного
підприємства «Віктор і К» з
постачальниками ФОП ОСОБА_1 за липень
2011 року, ТОВ «Шевченко - Південь - Агро»
за грудень 2011 року, січень - лютий 2012
року, ПП «Трейд - Інвест - Агро» за
серпень, вересень, жовтень 2012 року; ТОВ
«Євро-транс 2007» за лютий - березень 2012
року, ТОВ «Логістичний центр»
Укравтовантаж» за грудень 2011 року, ПП
«Комерційна фірма «Таврія пласт» за
березень 2011 року, ТОВ «Креата» за
січень 2011 року, ТОВ «Компанія «Ромаст -
Юкрейн» за квітень - травень 2011 року, ПП
«Віжес» за травень 2011 року, ТОВ «БСЛ» за
листопад 2011 року, СФГ «Діброва» за
серпень 2012 року такими, що порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчиненими удавано з метою приховання
сплати податків третіх осіб, такими, що
мають ознаки нікчемності та є
нікчемними в силу припису закону -
скасувати та в задовленні позовних
вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року у справі №811/1346/13-а - залишити без
змін.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим