Справа № 331/1117/14-а(2а/334/54/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2014 рокусправа №
331/1117/14-а(2а/334/54/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційою скаргою ОСОБА_1 на
постанову Жовтневого районного суду
міста Запоріжжя від 15 квітня 2014 року у
справі № 2а/331/54/14 (331/1117/14-а) за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району про визнання дій суб'єкта
владних повноважень незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення грошової компенсації за
невикористану щорічну
санаторно-курортну путівку на
оздоровлення в 2013 році, як інваліду
Чорнобиля і війни 2-ї групи, та як
інваліду війни 2-ї групи за 2012 та 2013
роки,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року до суду з позовом
звернувся позивач в якому просив
визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району про відмову у проведенні
нарахування та виплаті грошової
компенсації в розмірі середньої
вартості путівки в україні за не
отриману санаторно - курортну путівку
на щорічне оздоровлення інваліда
Чорнобиля і війни ІІ групи за 2013 рік в
повному обсязі незаконними та такими,
незаперечно порушило соціальні права,
гарантії та свободи. Зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району зробити
нарахування грошової компенсації в
розмірі середньої вартості путівки в
України за не отриману санітарно -
курортну путівку на щорічне
оздоровлення інваліда Чорнобиля і
війни ІІ групи за 2013 рік в повному
обсязі, з послідуючою сплатою в стислі
строки, як та передбачено діючим
законодавством України та
Крнституцією України. Стягнути з
управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому районуне менш 8000,00
гривень.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Запоріжжя від 15 квітня 2014 року у
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є особою,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інвалід ІІ групи.

Відповідно до експертного висновку
Дніпропетровської регіональної
міжвідомчої експертної ради від 17.10.1991
року за № 48/1144 діагноз який
встановлений позивачу, пов'язаний з
роботами по ліквідації на ЧАЕС.

11 грудня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про нарахування
грошової компенсації за не використану
санаторно-курортну путівку в 2013 році.

Листом від 24.12.2013 року № 01/10/В-206 позивач
у відмовлено з тих підстав, що із заявою
про забезпечення санаторно-курортною
путівкою та постановки на чергу до
управління не звертались.

Частиною 1 статті 20 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської кататстрофи"
встановлено, що особам, віднесених до І
категорії, надаються гарантовані
державою компенсації та пільги, а саме:
позачергове щорічне безплатне
забезпечення санаторно-курортними
путівками шляхом надання щорічної
грошової допомоги для компенсації
вартості путівок через безготівкове
перерахування санаторно-курортним
закладам, які мають ліцензію на
провадження господарської діяльності
з медичної практики, за надання послуг
із санаторно-курортного лікування чи
одержання за їх бажанням грошової
компенсації у розмірі середньої
вартості путівки в Україні.

Порядок надання щорічної грошової
допомоги та здійснення доплат за
рахунок власних коштів, виплати
грошової компенсації в розмірі
середньої вартості путівки в Україні,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Розмір щорічної грошової
допомоги, щорічний розмір середньої
вартості путівки в Україні
визначаються законом про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини 4 Прикінцевих
положень ЗаконуУкраїни „Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлено,
що у 2013 році норми і положення ст.ст.20, 21,
22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Постановою Кабінетів Міністрів
України № 261 від 27.03.2013 року „Деякі
питання організації оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
затверджено Порядок організації
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Цей Порядок визначає механізм
організації оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в частині безоплатного або
пільгового забезпечення постраждалих
осіб та потерпілих дітей
санаторно-курортними путівками чи
путівками на відпочинок, виплати за їх
бажанням грошової компенсації.

Пунктами 11-12 постанови Кабінету
Міністрів України від 27.03.2013 року № 261
встановлено, що санаторно-курортне
лікування або відпочинок постраждалих
осіб та потерпілих дітей провадяться у
санаторно-курортних закладах
відповідного профілю лікування чи
закладах відпочинку, що мають ліцензію
на провадження господарської
діяльності з медичної практики.
Забезпечення постраждалих осіб та
потерпілих дітей путівками
здійснюється з дотриманням вимог
пункту 3 цього Порядку в межах
виділених коштів пропорційно
кількості постраждалих осіб та
потерпілих дітей, які перебувають на
обліку для забезпечення путівками,
відповідно до договорів, укладених із
санаторно-курортними закладами або
закладами відпочинку, що мають
ліцензію на провадження господарської
діяльності з медичної практики (далі -
договір).

Згідно до пункту 23 даної постанови, у
разі коли постраждала особа чи
потерпіла дитина протягом двох
останніх років перебувала на обліку
для забезпечення санаторно-курортною
путівкою, але не отримувала її (крім
випадку відмови від путівки), така
особа або дитина має право на отримання
грошової компенсації за самостійне
санаторно-курортне лікування в
установленому законодавством розмірі.

Для виплати грошової компенсації за
самостійне санаторно-курортне
лікування постраждала особа чи один із
батьків потерпілої дитини або особа,
яка їх замінює, подає місцевому
органові за місцем проживання заяву
про виплату грошової компенсації за
самостійне санаторно-курортне
лікування та документи, передбачені
абзацами третім - шостим підпункту 1 або
абзацами третім, п'ятим, сьомим і
дев'ятим підпункту 2 пункту 7 цього
Порядку.

Виплата грошової компенсації
здійснюється після подання
постраждалою особою чи одним із
батьків потерпілої дитини або особою,
яка їх замінює, місцевим органам за
місцем проживання копії документа, що
підтверджує факт самостійного
санаторно-курортного лікування у
поточному році за профілем
захворювання, за яким постраждалій
особі чи потерпілій дитині видано
довідку для одержання путівки на
санаторно-курортне лікування.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що оскільки
позивач із заявою про забезпечення
санаторно-курортною путівкою та
постановки на чергу до відповідача, як
особа, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи не
звертався, на черзі для здійснення
управлінням його оздоровлення, надання
санаторно-курортного лікування,
направлення в санаторій, тощо не
знаходиться то і підстав для
задоволення на даний час, вимог
позивача щодо отримання грошової
компенсації вартості
санаторно-курортного лікування у 2013
році відсутні, оскільки є передчасними.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, є законною та
обґрунтованою. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 квітня 2014 року у справі
№ 2а/331/54/14(331/1117/14-а) -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров