Справа № 801/4671/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/1831/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Міськрайонного управління
Держземагенства у м. Сімферополі та
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05 вересня 2013 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2013 року у справі №
801/4671/13-а за позовом ОСОБА_5 до
Сімферопольської міської ради,
Міськрайонного управління
Держземагенства у м. Сімферополі та
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим, третя особа: ОСОБА_6
про визнання протиправним та
скасування рішення, визнання
бездіяльності протиправною та
спонукання до виконання певних дій, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до
Сімферопольської міської ради,
Міськрайонного управління
Держземагенства у м. Сімферополі та
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати
рішення 27-ї сесії 6-го скликання
Сімферопольської міської ради від
17.11.2011 року №277 в частині передачі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду;
скасувати запис державної реєстрації
договору оренди земельної ділянки від
10.04.2012 року за № 00171; визнати
протиправною бездіяльність
Сімферопольської міської ради, яка
полягала у нерозгляді його заяв по
суті від 28.03.2005 року за вх.№К-15 від 28.03.2005
року, від 06.01.2006 року, від 03.04.2007 року за
вх.К-175, від 26.04.2007 року, від 10.01.2011 року за
вх. від 18.01.2011 року, від 16.05.2011 року за вх.
К-58/2896 від 17.05.2011 року про відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1;
зобов'язати розглянути заяви позивача
про відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 у власність по суті у
відповідності до вимог чинного
земельного законодавства, надавши
належну обґрунтовану відповідь
відповідно до вимог законодавства
України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Сімферопольська міська рада, створивши
умови щодо нерозгляду заяв позивача
щодо надання згоди на відведення
земельної ділянки, в той же час, за
наявності незавершеного відкритого
виконавчого провадження, факту
самовільного зайняття земельної
ділянки іншою особою та невиконання
рішення суду, надала перевагу іншій
особі внаслідок надання земельної
ділянки відносно якої позивач подавав
заяви, чим порушено його права та
інтереси стосовно відведення
земельної ділянки.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року, позовні вимоги задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано рішення 27-ї сесії 6-го
скликання Сімферопольської міської
ради від 17.11.2011 року №277 в частині
передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1
в оренду ОСОБА_6; зобов'язано
Міськрайонне управління
Держземагентства у м. Сімферополі та
Сімферопольському районі скасувати
запис державної реєстрації договору
оренди земельної ділянки площею 0,06 га
за адресою: АДРЕСА_1 від 10.04.2012 року за №
00171; визнано протиправною
бездіяльність Сімферопольської
міської ради, яка полягала у нерозгляді
заяв позивача від 28.03.2005 року, від 10.01.2011
року, від 16.05.2011 року за вх. К-58/2896 про
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та зобов'язано розглянути їх
відповідно до вимог діючого Земельного
кодексу України; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Міськрайонне
управління Держземагенства у м.
Сімферополі та Сімферопольському
районі Автономної Республіки Крим
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, рішенням 27-ї
сесії 6-го скликання Сімферопольської
міської ради від 17.11.2011 року №277
затверджено, зокрема, проект
землеустрою з відведення земельної
ділянки, технічну документацію щодо
передачі в оренду для обслуговування
житлового будинку та передано в оренду
для обслуговування житлового будинку
на підставі рішення суду про визнання
права власності на споруди, за рішенням
сесії міської ради про надання згоди
для виконання проекту землеустрою з
відведення земельних ділянок, ОСОБА_6
земельну ділянку площею 0,06 га за
адресою: АДРЕСА_1 в оренду, строком на 49
років для обслуговування житлового
будинку.

На виконання вказаного рішення 28.03.2012
року між Сімферопольською міською
радою та ОСОБА_6 укладено договір
оренди земельної ділянки за № 1052-р, про
що управлінням Держкомзему у м.
Сімферополь Автономної Республіки
Крим внесено запис до Книги реєстрації
договорів оренди земельних ділянок від
03.04.2012 року за № 270 та який
зареєстровано в управлінні
Держкомзему у м. Сімферополь
Автономної Республіки Крим у книзі
записів реєстрації договорів оренди за
№ 00171 від 10.04.2012 року.

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, позивач пов'язує порушення
свого права на отримання земельної
ділянки площею 0,06 га за адресою:
АДРЕСА_1 саме з прийняттям вказаного
рішення Сімферопольської міської ради,
яке на його думку було прийнято при
наявності його заяв про відведення
цієї земельної ділянки, починаючи з 2005
року, які навмисно не було розглянуто в
установленому законодавством порядку,
та за умови невиконаного рішення суду
щодо звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки ОСОБА_8

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 28.03.2005 року позивач на
адресу заступника голови
Сімферопольської міської ради ОСОБА_9
направив заяву (з додатками), в якій
просив надати згоду на переоформлення
земельної ділянки площею 0,06 га за
адресою: АДРЕСА_1, наданої його діду
ОСОБА_10 рішенням виконавчого комітету
від 25.07.1991 року №273б.

Вказану заяву було отримано адресатом
та зареєстровано за вх.№К-15 від 28.03.2005
року. За резолюцією на вказаній заяві
ОСОБА_9, для розгляду та внесення
пропозицій, її разом з доданими
документами було передано на виконання
заступнику управління з
міжнаціональних відносин та
депортованих громадян
Сімферопольської міської ради, який за
результатами розгляду на адресу
ОСОБА_9, надав висновок щодо можливості
закріплення наведеної земельної
ділянки за позивачем. Вказаний
висновок 12.05.2005 року за вх. К166 було
отримано Комітетом по управлінню
земельними ресурсами Сімферопольської
міської ради.

Позивачем 20.07.2005 року було замовлено
виготовлення технічної документації
для оформлення безплатної передачі
земельної ділянки площею 0,06 га для
будівництва та обслуговування будинку
та у 2007 році Кримською регіональною
філією державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України" було складено
зведений кадастровий план та
кадастровий план земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1.

06 січня 2006 року позивач звернувся з
заявою до заступника голови
Сімферопольської міської ради ОСОБА_9,
в якій просив сприяти у вирішенні
питання щодо оформлення технічної
документації за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з заяви позивача на
адресу Сімферопольського міського
голови від 03.04.2007 року на заяву від
06.01.2006 року ним було отримано відповіді
голови Республіканського комітету
Салієва С. та заступника міського
голови Чернової М.А., в яких повідомлено
про можливість розгляду його питання
після прийняття судом рішень за
позовом Сімферопольської міської ради
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки ОСОБА_8 У вказаній
заяві позивач просить повідомити про
результат розгляду позову в суді.

На вказану заяву 25.05.2007 року за підписом
заступника міського голови Чернової
М.А. було надано відповідь за вх.К-175/1717,
в якій повідомлялося про набрання
чинності рішенням Київського
районного суду м. Сімферополя від 28.02.2007
року та направлення виконавчого листа
для його виконання до ДВС Київського
району. У вказаній відповіді позивача
також було проінформовано про
необхідність подачі до раніше
направленого звернення до Комітету по
управлінню земельними ресурсами
додаткових документів (наведено
перелік), після чого його звернення
буде розглянуто в порядку статті 118
Земельного кодексу України та рішення
6-ї сесії 24-го скликання
Сімферопольської міської ради від
26.12.2002 №79.

Таким чином, на заяви позивача від
03.04.2007 року та від 06.01.2006 року було
отримано відповіді.

При цьому ці заяви за своїм змістом не
є заявами, в яких заявлено клопотання
про відведення земельної ділянки, а
фактично направленні для сприяння у
вирішенні питання щодо відведення
позивачу земельної ділянки за обставин
самовільного зайняття земельної
ділянки з певними проханнями.

11 червня 2010 року заочним рішенням
Київського районного суду м.
Сімферополя, яке набрало чинності,
задоволено позов Сімферопольської
міської ради до ОСОБА_8 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
площею 0,06 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

10 січня 2011 року позивач на адресу
Сімферопольського міського голови,
Комітету по управлінню земельними
ресурсами Сімферопольської міської
ради, Прокуратури м. Сімферополя
направив заяву, в доповнення до
вищенаведених, в якій просив дати згоду
на складання проекту відводу та
передачу у приватну власність
земельної ділянки, площею 0, 0677 га для
будівництва та обслуговування
індивідуального жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1, розташованого на
землях Сімферопольської міської ради,
раніше відведеної, виділеної та
закріпленої його покійному діду, а
також видати державний акт на цю
земельну ділянку.

Вказану заяву було отримано
Сімферопольською міською радою 18.01.2011
року та поставлено надпис про
отримання відділом листів виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради за вх. К-58 від 27.01.2011 року.

Про результат розгляду такої заяви
Сімферопольською міською радою
позивача не було повідомлено.

16 травня 2011 року позивач на адресу
Сімферопольського міського голови
повторно направив заяву аналогічного
змісту, як і попередня заява від 10.01.2011
року, яку було прийнято відділом листів
від 17.05.2011 року за вх. К-58 /2896.

Крім того, цією же датою на адресу,
зокрема, Сімферопольського міського
голови направлено заяву, в якій позивач
просив повідомити його про результат
виконання заочного рішення Київського
районного суду м. Сімферополя від 11.06.2010
року, яку отримано відділом листів від
17.05.2011 за вх. К-38 /2895.

На цю заяву, за підписом заступника
міського голови було надано відповідь
про невиконання рішення Київського
районного суду м. Сімферополя від 11.06.2010
року та повідомлено про направлення
наказів суду після їх отримання до ВДВС
для примусового виконання.

Таким чином, заяви позивача від 28.03.2005
року, від 10.01.2011 року та від 16.05.2011 року
про відведення йому земельної ділянки
у власність для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку не було розглянуто
відповідно до їх змісту.

Представник Сімферопльської міської
ради не надав даних щодо прийняття
відповідних рішень з цього приводу та
даних щодо надання будь-яких
відповідей.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з їх обґрунтованості та
доведеності під час судового розгляду
справи. Зазначили, що відповідачем, в
порушення вимог діючого законодавства,
не було розглянуто та прийнято
відповідне рішення за заявами
позивача щодо передачі йому земельної
ділянки у власність.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 118 Земельного
кодексу України в редакції станом на
січень та травень 2011 року громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а
також пенсіонери з їх числа,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельних ділянок, які
перебувають у постійному користуванні
цих підприємств, установ та
організацій, звертаються з клопотанням
про приватизацію цих земель відповідно
до сільської, селищної, міської ради
або районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність
громадянам - працівникам державних та
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а
також пенсіонерам з їх числа
провадиться після затвердження
проекту приватизації земель у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Отже, в порушення вказаної норми,
відповідачем не було розглянуто та
прийнято відповідне рішення за
заявами позивача щодо передачі йому
земельної ділянки у власність.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішення Залізничного
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 23.02.2011
року про поділ майна, що є спільною
власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_13,
на підставі якого було прийнято
оскаржуване рішення від 17.11.2011 року №277,
скасоване рішенням Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 21.08.2013
року, а відтак колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав про визнання протиправним та
скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 202 Земельного
кодексу України в редакції станом до
01.01.2013 року державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється у
складі державного реєстру земель.

Державний реєстр земель складається з
двох частин: а) книги записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі із зазначенням
кадастрових номерів земельних ділянок;
б) Поземельної книги, яка містить
відомості про земельну ділянку.

Згідно з пунктом 4 розділу VII.
Прикінцеві та перехідні положення
Закону України "Про Державний
земельний кадастр" у разі якщо земельні
ділянки, обмеження (обтяження) у їх
використанні зареєстровані до
набрання чинності цим Законом у
Державному реєстрі земель, відомості
про такі земельні ділянки, обмеження
(обтяження) підлягають перенесенню до
Державного земельного кадастру в
автоматизованому порядку, без подання
заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного
земельного кадастру, що містяться в
документації із землеустрою та оцінки
земель, затвердженої та переданої до
Державного фонду документації із
землеустрою до 01.01.2013 року, підлягають
перенесенню до Державного земельного
кадастру на безоплатній основі
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, та його
територіальними органами відповідно
їх до повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про Державний земельний кадастр"
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки
- це внесення до Державного земельного
кадастру передбачених цим Законом
відомостей про формування земельної
ділянки та присвоєння їй кадастрового
номера.

Згідно з статтею 24 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" державна
реєстрація земельної ділянки
здійснюється при її формуванні шляхом
відкриття Поземельної книги на таку
ділянку.

Пунктами 9, 49, 61 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051,
визначено, що до повноважень
Державного кадастрового реєстратора
територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належить, зокрема, здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
скасування такої реєстрації;
формування поземельних книг на
земельні ділянки, внесення записів до
них, забезпечення зберігання
поземельних книг.

Поземельна книга ведеться за формою
згідно з додатком 8 під час державної
реєстрації земельної ділянки, внесення
до Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про
зареєстровані земельні ділянки (в тому
числі у разі їх поділу чи об'єднання, а
також відновлення їх меж) відповідно до
пунктів 107-137 цього Порядку.

Скасування (поновлення) запису в
Поземельній книзі здійснюється шляхом
внесення до Державного земельного
кадастру відомостей про його
скасування (поновлення) із зазначенням
дати та підстави для скасування
(поновлення), посади, прізвища та
ініціалів Державного кадастрового
реєстратора, який скасував (поновив)
запис, та формування з використанням
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру нових аркушів
Поземельної книги, які засвідчуються: в
електронній (цифровій) формі -
електронним цифровим підписом
Державного кадастрового реєстратора; у
паперовій формі - підписом Державного
кадастрового реєстратора та
скріплюються його печаткою.

Таким чином, земельні ділянки за
договорами оренди земельних ділянок,
зареєстрованими у книзі записів
реєстрації договорів оренди землі із
зазначенням кадастрового номеру
земельних ділянок значилися
зареєстрованими у Державному реєстрі
земель і з 01.01.2013 року відомості про
такі земельні ділянки підлягають
перенесенню до Державного земельного
кадастру.

Оскільки Поземельна книга є документом
Державного земельного кадастру та
ведеться за формою під час державної
реєстрації земельної ділянки, внесення
до Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про
зареєстровані земельні ділянки, то
відповідно відомості про реєстрацію
земельної ділянки (відомості про
договори оренди землі), перенесені з
Державного реєстру земель містяться у
Поземельній книзі.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міськрайонного
управління Держземагенства у м.
Сімферополі та Сімферопольському
районі Автономної Республіки Крим
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 05
вересня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша