Справа № 2а-31/12
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р.

Справа № 74948/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області на постанову
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 20 лютого 2012 року
у адміністративній справі №2а-808/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити пенсію за
віком на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Стрию та Стрийському районі
Львівської області щодо відмови в
призначенні їй пільгової пенсії за
віком та зобов'язати зарахувати до
пільгового стажу період роботи з 13.05.1988
року по 22.04.1992 року наборщиком скломаси
на Ходовицькому склозаводі, ЗАТ «Гута»
та ТОВ «Гута» та призначити з 16.05.2011
року пенсію за віком на пільгових
умовах згідно з Списком №1 виробництв,
цехів, професій і посад, робота на яких
дає право на державну пенсію
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 20 лютого 2012
року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
щодо відмови в призначенні ОСОБА_1
пільгової пенсії за віком. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Стрию та Стрийському районі
Львівської області зарахувати ОСОБА_1
до пільгового стажу за Списком №1
період роботи з 21.08.1992 року по 30.09.2000
року та призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №1
з 16.05.2011 року. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та неповним
з'ясуванням обставин у справі. Просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що в позивача є
необхідний стаж роботи для призначення
йому пенсії на пільгових умовах згідно
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», який належним чином
підтверджений, тому відмова
відповідача у призначенні позивачу
пенсії на пільгових умовах є
неправомірною.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними, такими, що
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах мають незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зайняті повний робочий день на роботах
з особливо шкідливими: особливо
важкими умовами праці, - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажу роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах ;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 рок 6 місяців на зазначених
роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Згідно з Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року №637, основним документом, що
підтверджує стаж, є уточнююча довідка
підприємства або організації. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно з п. 10 Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену п. 20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які знали заявника по спільній
роботі на одному підприємстві, в
установі, організації або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Судом встановлено, що позивачка
працювала з 13.05.1988 року по 22.04.1992 року на
Ходовицькому склозаводі наборщиком
скломаси.

Посада, на якій позивачка працювала,
включена до Списку №1 виробництв,
цехів, професій і посад на підземних
роботах, на роботах зі шкідливими
умовами праці і в гарячих цехах, робота
в яких дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженого Постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року №1173.

Крім того, з трудової книжки позивачки
неможливо встановити, чи працювала
вона в зазначений період на
підприємстві з шкідливими умовами
праці повний робочий день, уточнюючої
довідки для підтвердження
спеціального трудового стажу
позивачка не надала, свідків, які знали
позивачку по спільній роботі на одному
підприємстві і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу позивачки,
остання суду не представила, а тому
відповідач правомірно відмовив
позивачці в зарахуванні до пільгового
стажу роботи періоду її роботи з 13.05.1988
року по 22.04.1992 року наборщиком скломаси
на Ходовицькому склозаводі.

Питання призначення пенсій на
пільгових умовах згідно із Списками №1
та №2 деталізоване у Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженому
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383.

Згідно з п. 3 цього Порядку при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових тому умовах застосовуються
Списки, чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Судом встановлено, що з 20.07.1992 року по
30.09.2000 року позивачка працювала на
посаді видувальника скловиробів, яка
віднесена до Списку №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

21.08.1992 року набула чинності Постанова
Кабінету Міністрів України «Про
порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці» від 01.08.1992 року
№442, що підтверджується підпунктом 4.1
пункту 1 Порядку застосування Списків
№1 і №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Згідно з підпунктом 4.5 пункту 1 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, якщо ж атестація з
21.08.1992 року не проводилася чи за
результатами атестації, вперше
проведеної після 21.08.1997 року, право не
підтвердилось, до пільгового стажу
зараховується лише період роботи і
шкідливими умовами праці на даному
підприємстві, в установі чи
організації року до 21.08.1992 року включно,
тобто до набуття чинності Порядком
проведення атестації робочих місць. У
такому ж порядку зараховується
пільговий стаж, якщо за результатами
атестації, вперше проведеної до 21.08.1997
року, право на пільгове пенсійне
забезпечення не підтвердилось.

Згідно з пунктом 4 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці» від 01.08.1992 року №4-1
атестація проводиться атестаційною
комісією, склад і повноваження якої
визначається наказом по підприємству,
організації в строки, передбачені
колективним договором, але не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне із
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації, а згідно з
пунктом 9 цієї Постанови перелік
робочих місць, виробництв, професій і
посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників після
погодження з профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Відповідно до наказу по ЗАТ «Гута» №12
від 09.03.1995 року «Про результат:
проведення атестації робочих місць за
умовами праці» затверджено по
підприємству перелік місць, професій
та посад з пільговим пенсійним
забезпеченням. Однак, сам перелік
місць, професій та посад, які
підлягають пільговому пенсійному
забезпеченню, в тому числі номер
Списку, до якого віднесено посаду
«видувальник скловиробів», у вказаному
наказі відсутні.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу несприятливих
умовах.

Частиною 2 п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці встановлено, що відповідальність
за своєчасне та якісне проведення
покладається па керівника
підприємства, організації. Таким чином,
законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її
непроведення або неякісне проведення
не може позбавити позивача її
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність вини
позивача в тому, що в наказі ЗАТ «Гута»
№12 від 09.03.1995 року «Про результати
проведення атестації робочих місць за
умовами праці», яким затверджено по
підприємству перелік місць, професій
та посад з пільговим пенсійним
забезпеченням, не зазначено номер
Списку, до якого віднесено посаду
видувальник скловиробів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
- залишити без задоволення, а постанову
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 20 лютого 2012 року
у адміністративній справі №2а-808/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс