Справа № 0827/2а-5974/11 (6а/336/26/2014)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокусправа № 0827/2а-5974/11
(6а/336/26/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової
Ю.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя

на ухвалу Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 17.04.2014 р.

у справі № 0827/2а-5974/11 (6а/336/26/2014)

за поданням Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі м. Запоріжжя

про зміну способу і порядку виконання
судового рішення , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року до
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя надійшло подання Відділу
примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій
області про зміну способу та порядку
подальшого виконання виконавчого
документу № 0827/2-а-5974/11,
виданого 27.11.2013 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя з
зобов'язання УПФУ в Шевченківському
районі м. Запоріжжя призначити,
нарахувати та сплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків від мінімальної пенсії,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного залежно від
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
відповідно до ст.. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 20.10.2010 р. по 20.05.2011 р.
включно, з урахуванням сум, сплачених
за вказаний період, а стягнення з УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
суми 1593,30 грн.

Подання обґрунтовано тим, що
вищезазначений виконавчий документ
надійшов на виконання до Відділу
примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій
області та постановою старшого
державного виконавця від 24.12.2013 року
відкрито виконавче провадження,
боржнику надана можливість самостійно
виконати рішення суду в строк до 03.01.2014
року.

Листом від 09.01.2014 року за вих. № 134/12
боржник повідомив про неможливість
виконання рішення суду в повному
обсязі у зв'язку із відсутністю
відповідних асигнувань.

Станом на 2013 рік коштів на виплату
заборгованості управлінню не виділено.

У відповідності до наданої державному
виконавцеві розрахунку заборгованості
про проведення перерахунку, сума
перерахунку складає - 1593,30 грн.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина
вказаного виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов'язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок УПФУ в органі
Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 17.04.2014 р.подання
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
від 10.05.2011 року, винесеного
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя по справі № 0827/2-а-5974/11, -
задоволено.

Не погодившись із ухвалою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
звернулось до суду із апеляційною
скаргою у якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 17.04.2014 р. та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
подання.

Управління зазначає, що виконання
судового рішення в частинні виплати
нарахованої суми неможливе лише на
теперішній час через відсутність
коштів, але виплата буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, тобто
виконання судового рішення фактично
можливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду. Зміни в діючому
законодавстві, на які посилається
заявник у поданні, та яке натепер
регулює порядок виконання рішень суду
зі спірних правовідносин, не є
обставинами, що ускладнюють виконання
рішення суду, а тому відсутні і правові
підстави для задоволення позову.

Представники сторін до суду не
прибули, про час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, суд
апеляційної інстанції дійшов
висновку, що рішення суду слід
скасувати , а апеляційну скаргу
задовольнити, виходячи з такого.

Статтею 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Шевченківський районний суд
м.Запоріжжя від 08.09.2010 року задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_1, у тому числі
зобов'язав Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя призначити, нараховувати
та виплатити ОСОБА_1 підвищення до
пенсії, передбачене ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 25 серпня по 31
грудня 2007 року включно, розраховане
виходячи із розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої на час
виплат у серпні - грудні 2007 року , та з
травня 2008 року по 31 грудня 2008, з 01 січня
2009 по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року
по 08 вересня 2010 року включно, виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої на час виплат у травні 2008
-вересні 2010 року з урахуванням раніше
сплачених сум.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 08.09.2010 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
судом, є обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, які суд
задовольнив.

За таких обставин Відділ примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у
Запорізькій області просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття постанови. При цьому слід
зазначити, що в адміністративному
судочинстві повноваження щодо зміни
постанови суду в частині задоволення
позовних вимог мають тільки
адміністративні суди апеляційної та
касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС
України).

Також колегія суддів
наголошує, що "захист порушеного права
у судовому рішенні" і "спосіб виконання
судового рішення" не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного
рішення суду першої інстанції свідчить
про те, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя слід задовольнити. Ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 17.04.2014 р. скасувати. У
задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
виконання постанови суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про зміну способу і порядку
виконання судового рішення відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 17.04.2014 р. скасувати.

У задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
виконання постанови суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
судового рішення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення судового рішення в
повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Д.В. Чепурнов