Справа № 826/13140/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Автогосподарство» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 22 вересня 2014 року у справі за
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві до Комунального підприємства
Київської обласної ради
«Автогосподарство» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулось до суду з позовом до
Комунального підприємства Київської
обласної ради «Автогосподарство» про
стягнення заборгованості в розмірі 774
943,91 грн.

Відповідно до постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач
Комунальне підприємство Київської
обласної ради «Автогосподарство»
подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши осіб, що
з»явились в судове засідання, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
за відповідачем КП «Київської обласної
ради «Автогосподарство» рахується
податкова заборгованість у розмірі 774
943,91 грн.

Факт наявності заборгованості
підтверджується зібраними у справі
доказами, у т.ч.: інформаційною
довідкою, розрахунком заборгованості
станом на 31.07.2014 року, витягом з ЄДР,
обліковими картками з ПДВ та із
земельного податку юридичних осіб,
податковими деклараціями з податку на
прибуток підприємств, з ПДВ, корінцем
податкового повідомлення-рішення від
28.02.2013 року №, актом про
результати перевірки від 28.02.2013 року
№116/15.3-85, розрахунком ПДВ, корінцем
податкового повідомлення-рішення від
07.11.2012 року №, актом про
результати перевірки від 07.11.2012 року,
розрахунком ПДВ, податковими
деклараціями з плати за землю,
корінцем податкового
повідомлення-рішення від 19.12.2012 року
№8318/1590, актом про результати перевірки
від 18.12.2012 року, розрахунком штрафу по
земельному податку, корінцем
податкового повідомлення-рішення від
15.10.29012 року №5712/1590, актом про
результати перевірки від 12.10.2012 року №
398/1590, розрахунком штрафу по земельному
податку, актом про результати
перевірки від 12.10.2012 року №398/1590,
розрахунком штрафу по земельному
податку, рішенням про опис майна у
податкову заставу від 24.04.2011 року,
корінцем податкової вимоги від 04.04.2011
року №3495 разом з повідомленням про
вручення.

Відповідно до пп. 4.1.39 п.14.1 ст.14 ПК
України грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.1 ст. 58 ПК України визначено,
що у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (п.58.2
ст. 58 ПК).

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення
(п.58.3 ст. 58 ПК).

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що сума узгодженого
грошового зобов»язання, але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов»язання набуває
статусу податкового боргу.

У разі, коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов»язання у встановлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
встановленому для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1 ст. 59 ПК).

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України визначено,
що у разі коли у платника податків,
якому надіслано (вручено) податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Згідно п.57.3 ст. 57 ПК України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 -
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Як встановлено судом, на день розгляду
справи в суді першої інстанції сума
податкового боргу відповідачем
погашена не була, що суд зазначив в
оскаржуваній постанові.

Відповідно до п.41.5 ст. 41 ПК України
органи державної податкової служби
мають право здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень.

Згідно пп. 20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини .

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами )
п.87.2 ст. 87 ПК).

Відповідно до п.95.3 ст. 95 ПК України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду.

Посилання апелянта на ту обставину, що
він не погоджується з розміром
заборгованості, суд не приймає до
уваги, оскільки будь-яких доказів, які
б свідчили про невірно обраховану
позивачем суму боргу, відповідач не
надав. Не надано представником
відповідача в ході апеляційного
розгляду доказів, які б свідчили, що
відповідачем оспорюється в судовому
порядку сума заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Автогосподарство» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак
Н.П.

судді:
Костюк
Л.О.

Троян
Н.М.

Повний текст виготовлено: 29 жовтня 2014
року.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.