Справа № 464/134/13-а 2-а/464/36/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Справа № 876/5811/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
на ухвалу Сихівського районного суду
м. Львова від 06 травня 2014 року про зміну
способу виконання рішення суду за
поданням державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про стягнення та
перерахунок соціальних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2014 року Сихівський відділ
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції звернувся в суд із поданням про
зміну способу виконання виконавчого
листа, в якому просив змінити спосіб
виконання виконавчого листа № 464/134/13-а,
виданого 02.10.2013 року Сихівським
районним судом м. Львова про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників затвердженим Кабінетом
Міністрів України, зарахувавши до його
пільгового стажу період роботи на ДЗ
«ЛОРТА» з часу звернення за
призначенням пенсії - 03.09.2012 року та для
призначення вказаної пенсії
зарахувати до його пільгового стажу
період роботи на ДЗ «ЛОРТА» з 03.03.1981 р.
по 29.06.1996 р. в розмірі 5034,06 грн. вже
нарахованої допомоги.

Ухвалою від 06 травня 2014 року Сихівський
районний суд м. Львова подання
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
рішення суду у адміністративній справі
№ 464/134/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова про
визнання дій протиправними та
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах - задовольнив
повністю.

При цьому суд ухвалив змінтьт спосіб
виконання постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 28 лютого 2013
року у справі № 464/134/13-а із зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України, зарахувавши до його
пільгового стажу період роботи на ДЗ
«ЛОРТА» з часу звернення за
призначенням пенсії - 03.09.2012 року та для
призначення вказаної пенсії
зарахувати до його пільгового стажу
період роботи на ДЗ «ЛОРТА» з 03.03.1981
року по 29.06.1996 року на стягнення із
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова
нарахування до пенсії на користь
ОСОБА_1 у розмірі 5034,06 грн., згідно цього
судового рішення.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, УПФУ в Галицькому районі м. Львова
оскаржило його в апеляційному порядку.
Вважає, що оскаржена ухвала прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню.

Просить скасувати оскаржену ухвалу та
прийняти нову, якою у задоволенні
подання відмовити.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, у судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить задовольнити.

Задовольняючи подання про
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду, суд першої
інстанції виходив із того, що
невиконання судового рішення у даній
справі призведе до порушення прав
позивача, а зміна способу виконання на
стягнення не змінює сутність самого
рішення суду.

Однак, на думку апеляційного суду такі
висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам
справи, нормам матеріального права та є
помилковими.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи суд вбачає, що
згідно виконавчого листа № 464/134/13-а,
виданого Сихівським районним судом м.
Львова 02.10.2013 року, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, зарахувавши до його
пільгового стажу період роботи на ДЗ
«ЛОРТА» з часу звернення за
призначенням пенсії - 03.09.2012 року та для
призначення вказаної пенсії
зарахувати до його пільгового стажу
період роботи на ДЗ «ЛОРТА» з 03.03.1981 р.
по 29.06.1996 р.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини судового
рішення викладеної у виконавчому листі
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин заявник просить
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу та порядку виконання рішення,
не звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи суд вбачає, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також суд апеляційної інстанції
наголошує, що "захист порушеного права
у судовому рішенні" і "спосіб виконання
судового рішення" не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскарженого рішення суду першої
інстанції свідчить про те, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд
дійшов висновку про те, що суд першої
інстанції оскаржену ухвалу постановив
з порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, а
тому така підлягає скасуванню з
прийняттям нової ухвали про відмову у
задоволенні подання про зміну способу
виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254,
263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 06 травня 2014 року у справі №
464/3787/14-а скасувати та постановити нову
ухвалу, якою в задоволенні подання
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов