Справа № 826/20210/13-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/38432/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 березня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві про
визнання незаконним та скасування
пункту наказу щодо накладення
дисциплінарного стягнення, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві про
визнання незаконним та скасування
пункту 2 наказу Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві від 25
листопада 2013 року № 407 о/с в частині
накладення на полковника служби
цивільного захисту ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення у вигляді
суворої догани. Стягнути з Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві 1
гривню завданої моральної шкоди.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
подав касаційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
із прийняттям нового рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги, рішення судів щодо
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судами норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішень, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід задовольнити
частково, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що пунктом 2 наказу
Головного управління ДСНС України у м.
Києві від 25 листопада 2013 року № 407 о/с
ОСОБА_2 оголошено сувору догану, за
порушення вимог законодавства України
щодо цивільного захисту, пожежної і
техногенної безпеки.

Підставою для прийняття спірного
пункту наказу слугувало подання
прокуратури Центрального регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері від 14 листопада
2013 року № 07/1-753, в якому зазначено, що у
червні 2001 року за результатами
перевірки протипожежного стану
приміщень та території ПАТ «Видубичі»
встановлені порушення, що можуть
призвести до виникнення пожежі та
ускладнити її гасіння, у зв'язку з чим,
винесена постанова про застосування
заходів реагування від 11 червня 2001
року № 16/1/1643. У ході перевірки ПАТ
«Видубичі», проведеної у квітні 2012
року, виявлено, що зазначені у
постанові про застосування заходів
реагування № 16/1/1643 від 11 червня 2001 року
порушення, не усунені.

При цьому, 17 квітня 2013 року за
результатами розгляду гарантійного
листа ПАТ «Видубичі» від 09 квітня 2013
року, позивачем без підтверджуючих
матеріалів щодо усунення порушень
протипожежного стану, безпідставно
прийнято рішення про призупинення до 31
грудня 2013 року виконання постанови
щодо застосування запобіжних заходів
№ 16/1/1643 від 11 травня 2011 року. В
подальшому, 6 травня 2013 року в
складському приміщенні ПАТ «Видубичі»,
орендованому ФОП ОСОБА_4, виникла
пожежа, якою спричинено збитків на
загальну суму понад 7 млн. грн.

Також, Головне управління ДСНС України
у м. Києві наголошує на порушенні з боку
позивача приписів закону під час
видачі дозволів на початок роботи
суб'єктів господарювання, а саме: за
результатами перевірки розважального
центру «Океан Плаза, позивачем
винесено постанову про зупинення
роботи центру № 7/44 від 05 березня 2013
року, у зв'язку із наявністю порушень,
що створюють загрозу виникненню
пожежі, перешкоджають її гасінню та
евакуації людей. Тоді як, 11 березня 2013
року позивачем видано дозволи № № 283, 390
на початок роботи TOB «Лідер А.В.С,» та TOB
«Форпоінт ЛТД«, які розміщені у будівлі
«Океан Плаза» та мали порушення правил
пожежної безпеки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що Головним управлінням
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві
оголошено позивачу сувору догану на
підставі вчинених ним порушень та з
урахуванням чинного законодавства, яке
діяло на час вчинення правопорушень.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з такими висновками судів
попередніх інстанцій, оскільки рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
прийняті по недостатньо з'ясованим і
перевіреним обставинам справи, що
мають значення для її правильного
вирішення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для прийняття спірного
наказу стало подання прокуратури
Центрального регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
від 14 листопада 2013 року №07/1-753, яким
встановлено, що службовими особами
Головного управління та окремих
підпорядкованих районних управлінь
допускаються порушення вимог
законодавства України, які можуть
сприяти виникненню пожеж, а також
завданню значних збитків
підприємствам, установам та
організаціям.

Отже, спірним наказом № 407 о/с позивача
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності 25 листопада 2013 року
на підставі подання прокуратури від 14
листопада 2013 року за порушення вимог
Закону України «Про правові засади
цивільного захисту» та Закону України
«Про пожежну безпеку», які втратили
чинність 01 липня 2013 року, тоді як,
порушення службової дисципліни
позивачем мало місце до 01 липня 2013 року.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
вказаним обставинам суди першої та
апеляційної інстанцій належної
правової оцінки не надали, а тому
ухвалені ними судові рішення не можна
вважати законними та обґрунтованими.

Крім того, суди першої та апеляційної
інстанцій не дослідили чи були в
подальшому скасовані Головним
управлінням ДСНС України у м. Києві
видані позивачем дозволи на початок
роботи від 11 березня 2013 року № № 283, 390
та рішення про призупинення від 17
квітня 2013 року, які слугували підставою
для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.

Також, колегія суддів зазначає, що суди
повинні були витребувати у сторін
докази, які підтверджують або
спростовують правомірність їхніх
доводів і заперечень. Якщо сторони у
справі таких доказів не надали або
надані докази були недостатніми, суд,
керуючись частинами 4, 5 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, зобов'язаний був із власної
ініціативи витребувати докази, які
підтверджують або спростовують ці
обставини.

Отже, приймаючи рішення у даній справі,
суди першої та апеляційної інстанцій
не в повній мірі встановили обставини,
які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також не дали оцінку
всім доказам, з яких суди першої та
апеляційної інстанцій виходили при
прийнятті рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вказані
порушення норм матеріального та
процесуального права не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції, що
відповідно до вимог частини 1 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій із направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 березня 2014 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві про
визнання незаконним та скасування
пункту наказу щодо накладення
дисциплінарного стягнення, направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

М.М. Заїка