Справа № 810/6029/14
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року
№810/6029/14

Приміщення суду за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 26, зал судових
засідань № 1018

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Леонтовича А.М.

при секретарі -
Бончевій О.С.

за участю представників сторін:

від позивача:
Іщенко О.Б. (за довіреністю)

від відповідача:
Шевченко В.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом до проТовариства з
обмеженою відповідальністю «ДК
Ельбрус» Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області
зобов'язання вчинити дії, - В С Т А Н О В И
В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДК Ельбрус» (далі -
позивач) звернулось до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
відповідач) про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії.

30 жовтня 2014 року через канцелярію суду
надійшла заява про зменшення позовних
вимог, у зв'язку з чим позивач просив:
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області внести
відповідні зміни до облікових даних
платника - Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДК Ельбрус» () в усіх базах даних,
зокрема, у комп'ютерній
автоматизованій інформаційній системі
«Інтегрована автоматизована
інформаційна система ГУ Міндоходів
України «Податковий Блок», в базі даних
«Система співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПС
України» показників сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, внесеної на
підставі Акту від 11 липня 2014 року
№346/22-03/37091235 про неможливість
проведення зустрічної звірки.

В обґрунтування позову позивач
посилається на статті 72, 73 Податкового
кодексу України, Методичні
рекомендації щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджені наказом ДПА України від 22
квітня 2011 року № 236, з огляду на
положення яких, відповідач не мав
законних підстав проводити зустрічну
звірку. Також позивач вважає, що під
виглядом зустрічної звірки фактично
проведена позапланова перевірка, на
підставі якої і були складені акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ДК Ельбрус». Крім того,
позивач наголошував на протиправності
коригування показників податкової
звітності ТОВ «ДК Ельбрус» в
інформаційних базах податкового
органу, оскільки зустрічна звірка не є
податковою перевіркою. Таким чином,
висновки податкового органу, зроблені
за наслідками проведення такої звірки,
не підлягають відображенню в
інформаційних базах податкового
органу.

Представник позивача позовні вимоги з
урахуванням уточнень підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надав суду
письмові заперечення проти позову, в
яких зазначив, що складання акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ДК Ельбрус» не порушувало
прав або законних інтересів
останнього, оскільки перевірка
фактично не відбулась. Натомість, дії
посадових осіб контролюючого органу
щодо проведення зустрічної звірки є
лише збиранням податкової інформації,
що фіксуються в акті звірки, який
виступає носієм доказової інформації,
отже не спричиняє для позивача жодних
негативних наслідків. Крім того,
внесення або зміна інформації в базах
інформаційних систем, які
використовуються органами державної
податкової служби, здійснюється
виключно на підставі рішень, які за
результатами звірки не приймались. За
таких обставин відповідач просив у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
врахувавши норми закону, які діяли на
момент виникнення правовідносин між
сторонами, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДК Ельбрус
зареєстроване 1 липня 2010 року
Києво-Святошинським районним
управлінням юстиції, що
підтверджується відомостями,
наведеними у Витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Станом на
дату складання акту про неможливість
проведення зустрічної звірки, позивач
перебував на податковому обліку в ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області за №29965

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі довідки №57/04-037/К, виданої
Державною податковою інспекцією у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, посадовими особами
відповідача, згідно пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України, було
здійснено заходи щодо проведення
зустрічної звірки ТОВ «ДК Ельбрус» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
постачальниками та
контрагентами-покупцями за період з 1
лютого 2011 року по 31 травня 2014 року.

Так, перевіряючими вказано, що
співробітниками оперативного
управління ДПІ у Києво-Святошинському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області здійснено виїзд за податковою
адресою позивача та встановлено, що
підприємство за вказаною адресою не
знаходиться.

За результатами вжитих відповідачем
заходів складений Акт від 11 липня 2014
року №346/22-03/37091235 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «ДК
Ельбрус» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
взаємовідносинах з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами покупцями за період з 1
лютого 2011 року по 31 травня 2014 року (а.с.
16-46).

Відповідно до вступної частини акту,
перевіряючими зазначено, що перевірку
провести не виявляється можливим у
зв'язку з тим, що підприємство за
податковою адресою не знаходиться,
станом на дату написання акту
неможливості проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, згідно
інформаційно-аналітичної системи
«Податковий Блок», позивач мав стан 7
«до ЄДР внесено запис про відсутність
підтвердження відомостей».

З огляду на ненадання позивачем
пояснень та документів, перевіряючі
дійшли висновку про відсутність у ТОВ
«ДК Ельбрус» об'єктів оподаткування
при придбанні та продажу товарів і
послуг за період з 1 лютого 2011 року по 31
травня 2014 року, які підпадають під
визначення статтей 185, 187, 188, 198
Податкового кодексу України.

Як наслідок, відображені позивачем у
декларація з податку на прибуток та у
декларація з податку на додану
вартість операції з
товарно-матеріальними цінностями,
отриманими від підприємств
постачальників та реалізовані
контрагентам за вказаний період,
податковим органом визнані недійсними.

Акт звірки містять також висновок щодо
неможливості реального здійснення
фінансово-господраських операцій та
ведення господарської діяльності ТОВ
«ДК Ельбрус» у порядку, передбаченому
діючим законодавством України по
зазначеним операціям з контрагентами
за період з 1 лютого 2011 року по 31 травня
2014 року.

Судом встановлено, що за результатами
акту звірки, відповідачем податкові
повідомлення-рішення не приймались.

Не погоджуючись із коригуваннями
облікових даних ТОВ «ДК Ельбрус» в
інформаційних базах податкового
органу, здійснених на підставі акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, позивач звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право з метою отримання податкової
інформації проводити зустрічні звірки
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17
Податкового кодексу України надано
право платникам податків оскаржувати в
порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження: дій службової особи
податкового органу, які пов'язані з
порушенням порядку проведення
перевірки; дій, які полягають у
перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу; дій
щодо проведення перевірки без
установлених законом підстав та/або з
порушенням вимог чинного
законодавства тощо.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.04.2011 № 236
(далі - Методичні рекомендації № 236)
затверджено Методичні рекомендації
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок. Відповідно до
пункту 4.4 цих Методичних рекомендацій
№ 236 у разі встановлення фактів, що не
дають змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України. При подальшому
залученні суб'єкта господарювання
(посадових осіб суб'єкта
господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу ДПС забезпечує
проведення такої звірки.

Зі змісту викладеного вбачається, що
дії з проведення зустрічної звірки та з
оформлення результатів зустрічної
звірки актом про неможливість
проведення зустрічної звірки є, по
суті, виконанням службовими особами
своїх обов'язків, а самі по собі
висновки вказаних актів не створюють
відносин владного підпорядкування, що
є необхідною ознакою публічно-правових
відносин. Проведення зустрічних звірок
є лише процедурним заходом зі збору
податковим органом інформації щодо
дотримання платником податкового
законодавства у рамках податкового
контролю.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, позаяк підставою для
звернення особи до суду з позовом є її
суб'єктивне уявлення, особисте
переконання в порушенні прав чи свобод.
Однак обов'язковою умовою здійснення
такого захисту судом є об'єктивна
наявність відповідного порушення
права або законного інтересу на момент
звернення до суду.

У контексті викладеного, слід
наголосити, що дії з проведення
зустрічних звірок платника та зі
складення актів про неможливість
проведення зустрічної звірки не
створюють для платника жодних правових
наслідків у вигляді виникнення, зміни
або припинення його прав, не породжують
для нього будь-яких обов'язків, отже, не
відповідають критерію юридичної
значимості. Таким чином, дії
податкового органу щодо проведення
зустрічної звірки не можуть вважатись
протиправними.

Разом з тим, суд зазначає, що Податковий
кодекс України не наділяє податковий
орган повноваженнями по здійсненню в
рамках проведення зустрічних звірок
контролю за додержанням податкового
законодавства. Зустрічна звірка є
заходом виключно
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової інспекції. У той
час, як функція контролю за дотриманням
податкового та іншого законодавства,
реалізується шляхом проведення
перевірок у випадках та в порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Податковий орган у своїй діяльності
повинен керуватись виключно
положеннями Закону і відсутність у
Законі певних застережень не може
тлумачитись податковим органом на
власний розсуд. Водночас, Податковий
кодекс України встановлює вичерпні
підстави та порядок перевірки
реальності господарських операцій та
даних податкової звітності.

Враховуючи, що зустрічні звірки не є
перевірками платника податків,
письмовий документ, який складається
після проведення зустрічної звірки
(довідка чи акт про неможливість
проведення зустрічної звірки) не може
містити у собі висновки посадових осіб
податкового органу про порушення
суб'єктом господарювання вимог чинного
законодавства, у тому числі висновок
про реальність, повноту, достовірність
господарських операцій такої особи.

Вказаний висновок слідує, зокрема, з
додатку 3 Методичних рекомендацій № 236,
у яких наведено зразок акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, який не передбачає зазначення
податковим органом висновків про
реальність господарських операцій.

Суд зауважує, що такі висновки та
інформацію може містити лише акт,
складений за наслідками проведення
документальних перевірок.

З матеріалів справи не вбачається
дотримання відповідачем поряду
проведення документальної перевірки,
як і не вбачається існування в межах
спірних правовідносин будь-якої
підстави для проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, оскільки податковий орган
виявив обставини, за яких проведення
зустрічної звірки позивача не є
можливим.

Водночас, як було підтверджено під час
судового розгляду, контролюючим
органом було внесено висновки акту
перевірки від 11 липня 2014 року
№346/22-03/37091235 до програмного
забезпечення Автоматизованої системи
"Аудит" та Автоматизованої системи
"Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України".

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів.

Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Пунктом 7 Наказу ДПА України від 22
квітня 2011 року № 236 "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок" передбачено
процедуру реалізації матеріалів
проведеної зустрічної звірки.

Так, результати проведеної зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
підлягають врахуванню в результатах
перевірки платника податків органом
ДПС - ініціатором та долучаються до
матеріалів такої перевірки.

При отриманні матеріалів зустрічної
звірки після закінчення перевірки
платника податків орган ДПС -
ініціатор:

у разі підтвердження реальності
здійснення господарських відносин із
суб'єктом господарювання (їх виду,
обсягу, якості, розрахунків тощо) -
долучає матеріали зустрічної звірки до
матеріалів перевірки;

у разі не підтвердження реальності
здійснення господарських відносин із
суб'єктом господарювання (їх виду,
обсягу, якості, розрахунків тощо) -
здійснює заходи щодо проведення
документальної позапланової перевірки
такого платника податків з урахуванням
вимог Кодексу.

Згідно положень статей 14, 54 179
Податкового кодексу України внесення
змін до облікових карток платників
податків, що не пов'язані із зміною
податкового навантаження з податку на
додану вартість, можливе лише на
підставі самостійно поданої платником
податків декларації чи на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення.

При цьому, слід зазначити, що
податковим законодавством не
передбачено прийняття податкових
повідомлень-рішень на підставі акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки.

З аналізу викладеного вбачається, що
жодним нормативним актом не
передбачено такого наслідку
проведення перевірок, як коригування
сум податкового кредиту та податкових
зобов'язань в базах даних податкового
органу на підставі висновків акту
перевірки.

Єдиною підставою для внесення змін до
бази є наявність узгоджених податкових
зобов'язань, які визначені податковим
повідомленням-рішенням, на підставі
висновків акту перевірки про порушення
платником податків податкового
законодавства.

Таким чином, зміни у зв'язку зі
складанням актів про неможливість
проведення зустрічних звірок, до баз
даних платників податків не вносяться.

Інформація у всіх електронних системах
податкових органів про суми заявленого
платником податку податкового
зобов'язання та податкового кредиту з
ПДВ, самого податку на додану вартість
до прийняття відповідного
повідомлення-рішення та завершення
процедури узгодження, повинна
відповідати даним податкової
декларації з податку на додану
вартість за відповідний період,
поданої платником податків.

З урахуванням того, що висновки акта
про неможливість проведення
зустрічної звірки не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності з податку на
додану вартість, суд вважає, що
відповідач зобов'язаний відновити в
електронній базах податкового органу
дані податкової звітності ТОВ «ДК
Ельбрус», шляхом вилучення інформації,
внесеної на підставі акту від 11 липня
2014 року №346/22-03/37091235 та відновлення
попередніх показників.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У даній справі відповідачем не
спростовано належними засобами
доказування твердження позивача щодо
неправомірності внесення відомостей
за результатами звірки до
інформаційних баз даних податкового
органу.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи із
меж позовних вимог, та враховуючи, що
позивачем доведено протиправність дій
відповідача, суд дійшов до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

3обов'язати Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області внести
відповідні зміни до облікових даних
платника - Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДК Ельбрус» () в усіх базах даних,
зокрема, у комп'ютерній
автоматизованій інформаційній системі
«Інтегрована автоматизована
інформаційна система ГУ Міндоходів
України «Податковий Блок», в базі даних
«Система співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПС
України» показників сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, внесеної на
підставі Акту від 11 липня 2014 року
№346/22-03/37091235 про неможливість
проведення зустрічної звірки.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДК Ельбрус» () судовий збір у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Леонтович А.М.

Повний текст постанови
виготовлено 4 листопада 2014 року