Справа № 804/13898/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М. при
секретаріПрихно К.С. за участю:
представників позивача представників
відповідача Савчук О.М., Коробка О.В.
Щипачової О.В., Лисенко К.В., Динько С.В.
Кучеренко І.А., Овечкіної О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Дніпропетровській області до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2014 року територіальне
управління Державної судової
адміністрації України в
Дніпропетровській області звернулося
до суду з позовом до виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, в якому позивач, з
урахуванням уточнень до позову від
29.09.2014 року, просить визнати
протиправним і скасувати рішення
виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 20 серпня 2014 року
№208 Про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
згідно з яким позивачу не прийнято до
зарахування витрати в сумі 21 376,65 грн. та
накладено штраф у сумі 10 688,33 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 01 серпня 2014 року в
територіальному управлінні ДСА
України в Дніпропетровській області
було закінчено перевірку
правомірності використання коштів
Фонду СС з ТВП за період з 01.07.2013 року по
01.07.2014 рік.

За результатами перевірки
відповідачем складений акт № 256 від 01
серпня 2014 року, в якому зазначені
порушення використання коштів Фонду на
виплату матеріального забезпечення на
суму 16 235,85 грн. та на надання соціальних
послуг на суму 5 140,80 грн.

Також відповідачем прийнято Рішення №
208 від 20.08.2014 року про повернення коштів
Фонду та застосування фінансових
санкцій за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності на
загальну суму 32 064,98 грн., в тому числі:
неправомірні витрати - 21 376,65 грн. та
штраф за порушення порядку
використання коштів Фонду (50%) -10 688,33
грн.

Перевіркою встановлено неправомірне
використання коштів Фонду на надання
соціальних послуг у сумі 5 140,80 грн. за
надання санаторно-курортної путівки
№814 до санаторію «Джерельний» для
лікування члена сім'ї працівниці ТУ ДСА
України в Дніпропетровській області
ОСОБА_10, а саме для її чоловіка ОСОБА_11,
з тим мотивуванням, що так як ОСОБА_11
проходить державну службу в
підрозділах міліції, то він не є
найманим працівником та застрахованою
особою в розумінні Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням»
№2240, «Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності», отже не мав
права на отримання путівки.

Позивач з даним трактуванням не
погоджується та зазначає, що
відповідно до Закону №2240 та Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
право на соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
мають застраховані громадяни України
та члени їх сімей.

Також в акті перевірки №256 від 01.08.2014
року встановлено неправомірне
використання коштів Фонду на надання
матеріального забезпечення ОСОБА_12 на
суму 6329,60 грн. та ОСОБА_13 на суму 6 967,10
грн.

В противагу вищевказаним висновкам
позивач зазначає, що фактично
переплати не існує. Сталася механічна
помилка при створенні та подачі заявки
до Фонду на надання матеріального
забезпечення. До суми 6 329,60 грн.
зазначеної у ОСОБА_12 увійшли кошти, які
нараховані ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_15,
що підтверджується розрахунковими
листами. До суми 6 967,10 грн., зазначеної у
ОСОБА_13, увійшли кошти, які нараховані
ОСОБА_13, ОСОБА_16 та ОСОБА_12, що
підтверджується розрахунковими
листами.

Крім того в Акті зазначено, що
розраховувачами невірно визначена
середньоденна заробітна плата та
невірно встановлена кількість
відпрацьованих днів в розрахунковому
періоді для обчислення середньоденної
заробітної плати для нарахування
матеріального забезпечення, які були
визначені по ОСОБА_17, а саме до
розрахунку не включено дні та суми за
відрядження (вересень 2013 р.), а також
зменшено кількість відпрацьованих
днів у розрахунковому періоді (квітень
2013 р.) та визначено переплату у сумі 2
057,79 грн., а по ОСОБА_18, до розрахунку не
включено дні перебування у відрядженні
(вересень 2013 р.) та визначено переплату
у сумі 223,35 грн.

З даними висновками позивач не згоден,
та в якості законодавчого
обґрунтування правомірності своїх дій
посилається на Постанову Кабінету
Міністрів України «Про обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням» №
1266, в якій не зазначено, що з
розрахункового періоду відраховуються
дні відряджень.

Також в ході перевірки відповідачем
встановлено, що відповідно до п. 10
Постанови № 1266 позивачем невірно
обчислена середньоденна заробітна
плата у випадку, коли застрахована
особа у розрахунковому періоді перед
настання страхового випадку не мала
заробітку з поважних причин (відпустка
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку), середня заробітна
плата розрахована за фактичний час
перед настанням страхового випадку. А
саме по ОСОБА_19 переплата складає 292,62
грн.; по ОСОБА_20 переплата складає 102,36
грн.; по ОСОБА_21 переплата складає 94,94
грн.

Позивач не погоджується з трактуванням
п. 10 Постанови № 1266 у зв'язку з тим, що
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 підпадають під
дію п.4 Постанови 1266, яким визначено, що
середньоденна заробітна плата
розрахована за фактично
відпрацьований час перед настанням
страхового випадку, тобто розрахунок
здійснюється за середньоденним
розрахунком до відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Крім того, в Акті перевірки відповідач
стверджує, що територіальним
управління Державної судової
адміністрації в Дніпропетровській
області перевищено граничну величину
заробітної плати (прибутку) з якого
сплачуються страхові внески та
оподатковуваного доходу та визначено,
що було здійснено переплату
працівникам ОСОБА_22 у сумі 502,90 грн.,
ОСОБА_23, у сумі 3040,12 грн., ОСОБА_24 у сумі
122,81 грн.

Позивач з висновками не погоджується
та зазначає, що гранична величина у
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 не перевищує
граничну величину (19 499грн.), оскільки в
довідках про заробітну плату, які були
надані перевіряючим в останній місяць
нарахування (гранична величина) у
ОСОБА_22 сума складає 7 480,44 грн., у ОСОБА_23
сума складає 0 грн., у ОСОБА_24 сума
складає 14 960,87 грн.

Позивач просив внести зміни до акту №
256 від 01.08.2014 року щодо проведення
Виконавчою дирекцією
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності перевірки та прийняти
до заліку суму використаних коштів на
надання матеріального забезпечення
працівникам на суму 9 939,65 грн., на
надання соціальних послуг у сумі 5 140,80
грн. та скасувати штраф 50% до
нарахованих коштів.

Але 26.08.2014 р. до позивача надійшло
рішення № 208 від 20.08.2014 р. про повернення
коштів Фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності, лист від 20.08.2014 року за
результатами перевірки з урахуванням
заперечень до Акту № 256 від 01.08.2014, в
яких не визнані заперечення позивача
та виставлено до сплати фінансові
санкції у розмірі 21 376,65 грн. та штраф 10
688,33 грн. (усього 32 064,98 грн.).

Позивачем добровільно сплачено суму
штрафу у розмірі 255 грн., що визначено
постановою № 275 про накладання
адміністративного стягнення від 12.08.2014
р.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
адміністративний позов просили
задовольнити.

Представники відповідача заперечували
проти позовних вимог позивача, просили
відмовити у їх задоволенні, та
додатково пояснили наступне.

Що стосується надання путівки
чоловікові судді Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області ОСОБА_11., то представник
відповідача пояснив, що ОСОБА_11 є
капітаном міліції. Органи, які
виплачують грошове забезпечення для
осіб рядового і начальницького складу,
а також особи, які належать до рядового
і начальницького складу - є платниками
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, але
сума єдиного внеску не розподіляється
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Відповідно до пункту 10 Закону №2240
страхові внески - кошти, що надходять
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, які
спрямовуються на страхування у зв'язку
з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням.
Отже, особи рядового і начальницького
складу не є застрахованими особами у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
оскільки не сплачують та за них не
сплачуються у встановленому законом
порядку страхові внески.

Таким чином, стверджує представник
відповідача, рішення щодо виділення
путівки капітану міліції ОСОБА_11, який
проходить державну службу в підрозділі
міліції, та який не є застрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, в зв'язку з
проходженням державної служби в
підрозділі міліції, прийнято позивачем
з порушенням вимог частини 1 статті 4,
частини 1 статті 47 Закону №2240 та пункту
4.9 Порядку №12.

Також перевіркою встановлено, що
позивачем неправомірно використано
кошти Фонду в сумі 3 507,76 грн. на надання
матеріального забезпечення (допомога
по вагітності та пологах), у т.ч. ОСОБА_12
згідно листка непрацездатності №748498
за період непрацездатності з 03.09.2013 р.
по 06.01.2014 р. на суму 1 581,92 грн. та ОСОБА_13
згідно листка непрацездатності №719472
за період непрацездатності з 13.03.2014 р.
по 16.07.2014 р. на суму 1 925,84 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що
позивачем при нарахуванні допомоги по
тимчасовій непрацездатності ОСОБА_17
(на підставі листків непрацездатності
№965710 з 11.10.2013 р. по 31.10.2013 р. та №965868 з
01.11.2013 р. по 21.11.2013 р.) до розрахунку
включено коригування у квітні 2013 року
кількості днів відпрацьованих у
березні 2013 року (згідно даних
розрахункового листка за квітень 2013
року нараховано відпускні за 11
календарних днів березня 2013 року - 6 021,75
грн. та за 30 днів квітня 2013 року - 17 205,0
грн., а також зменшено суму заробітної
плати за 7 невідпрацьованих днів у
березні 2013 року на загальну суму 6
021,75грн.). Крім того, з розрахунку
виключено 1 день відрядження
застрахованої особи у вересні 2013 року
та, відповідно, не враховано суму
заробітку нараховану за день
відрядження (819,29 грн.). Таким чином,
позивачем на 8 днів занижено кількість
відпрацьованих днів у розрахунковому
періоді та на 819,29 грн. занижено суму
заробітної плати, нарахованої у
розрахунковому періоді, що є
порушенням вимог пунктів 7 та 14 Порядку
№1266, яке призвело до зайвого
нарахування допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_17 по листку
непрацездатності №965710 на суму 912,35 грн.
та по листку непрацездатності №965868 на
суму 1 140,44 грн.

По ОСОБА_18 позивачем на 6 днів занижено
кількість відпрацьованих днів у
розрахунковому періоді, чим порушено
вимоги пункту 14 Порядку №1266, що
призвело до зайвого нарахування
допомоги по тимчасовій
непрацездатності по листку
непрацездатності №733537 на суму 223,35 грн.

Перевіркою правильності обчислення
середньої заробітної плати для
нарахування допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21 встановлено, що при нарахуванні
позивачем допомоги вищевказаним
застрахованим особам неправомірно
використано коштів Фонду на загальну
суму 489,92 грн. у т.ч. ОСОБА_19 - 292,62 грн.,
ОСОБА_20 - 102,36 грн. та ОСОБА_21 - 94,94 грн.

Відповідач вважає, що Рішення № 208 від
20.08.2014р. про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності в
частині неправомірно витрачених
коштів 21 376,65 грн. та штраф за порушення
порядку використання коштів Фонду (50%) -
10 688,33 грн., всього на 32 064,98 грн. прийнято
правомірно, згідно з нормами чинного
законодавства, а твердження позивача
про неправомірність накладення
фінансових і штрафних санкцій є
безпідставним.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову, у зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що відповідно до
плану-графіка перевірок
страхувальників в ІІІ кварталі 2014 року
головними спеціалістами
контрольно-ревізійного відділу
виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на підставі
направлення від 14.07.2014 року №397/07,
виданого ВД ДОВ ФСС з ТВП була
проведена планова перевірка
правомірності використання коштів
Фонду за період з 01.07.2013 р. по 01.07.2014 р.
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Дніпропетровській області.

За результатами перевірки складено Акт
№256 від 01.08 2014 року в якому зазначені
порушення використання коштів Фонду на
виплату матеріального забезпечення на
суму 16 235,85 грн. та на надання соціальних
послуг на суму 5 140,8 грн.

Позивачем було направлено на адресу
відповідача заперечення від 08 серпня
2014 року за вих. 1595/14, але відповідачем
заперечення територіального
управління не було прийнято, з тим
мотивуванням, що Інструкцією про
порядок проведення перевірок
страхувальників по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, прийняття
рішень за їх результатами та процедуру
оскарження, яка затверджена постановою
правління ФСС з ТВП від 22.12.2011 № 29 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 25.03.2011 р. за № 393/19131 (далі -
Інструкція № 29), не передбачено
внесення змін до акту перевірки.

20 серпня 2014 року відповідачем було
прийнято Рішення № 208 про повернення
коштів Фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності на загальну суму 32 064,98
грн., в тому числі: неправомірні витрати
- 21 376,65 грн. та штраф за порушення
порядку використання коштів Фонду (50%)
-10 688,33 грн.

В Розділі 4 Акту йде мова про
неправомірне використання коштів
Фонду на надання соціальних послуг у
сумі 5 140,80 грн. за надання
санаторно-курортної путівки № 814 до
санаторію «Джерельний» для лікування
члена сім'ї працівниці ТУ ДСА України в
Дніпропетровській області ОСОБА_10, а
саме для її чоловіка ОСОБА_11, з тим
мотивуванням що порушено п.6.2. Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності №12,
сума витрат Фонду за путівку, що
використана з порушенням Порядку, не
приймається до заліку та
відшкодовується за рахунок
страхувальника з урахуванням
сплаченої часткової вартості.

В Акті №256 зазначено, що так як ОСОБА_11
проходить державну службу в
підрозділах міліції, то він не є
найманим працівником та застрахованою
особою, отже не мав права на отримання
путівки.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III, від 18.01.2001р. право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
мають застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Відповідно до п. 4.9. Постанови
Правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 25.02.2009 року Про
затвердження Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності № 12 (далі
Порядок 12) комісією (уповноваженим) із
соціального страхування приймається
рішення про виділення путівки (путівок)
згідно з медичними показаннями для
спільного санаторно-курортного
лікування чоловіка, дружини, які
працюють на цьому підприємстві та
перебувають у шлюбі, або їх дітей віком
від 4 до 18 років, у тому числі для члена
сім'ї (дружини або чоловіка), який
працює на іншому підприємстві і є
застрахованою особою, та члена сім'ї,
який навчається у вищому навчальному
закладі з денною формою навчання.

Путівка члену сім'ї, який працює на
іншому підприємстві (навчається у
вищому навчальному закладі з денною
формою навчання), видається за умови
надання довідки з місця його основної
роботи (навчання) про те, що він не
користувався цією соціальною послугою
протягом календарного року.

Згідно ст. 2 Закону України № 2240
застрахована особа це найманий
працівник та члени їх сімей, на користь
яких здійснюється загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням.

У зв'язку з цим комісією із соціального
страхування ТУ ДСА України в
Дніпропетровській області правомірно
прийнято рішення про видачу путівок на
санаторно-курортне лікування ОСОБА_10
та її чоловіку ОСОБА_11 на загальних
підставах відповідно до Порядку 12.

Враховуючи вищевказане, суд приходить
до висновку про безпідставне
визначення в оскаржуваному рішенні
відповідача неправомірних витрат у
розмірі 5 140,80 грн. і штрафу у розмірі 2
570,40 грн., та вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги у цій
частині.

В іншій частині позовних вимог суд
вважає за необхідне відмовити,
виходячи з наступного.

Порядок фінансування Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності страхувальників
та інших отримувачів страхових коштів
визначений статтею 21 Закону №2240 та
постановою Правління Фонду від 22.12.2010 р.
№ 26 «Про затвердження Порядку
фінансування страхувальників для
надання застрахованим особам
матеріального забезпечення за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності»
(зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 25 січня 2011 р. за № 111/18849, (далі -
Порядок №26).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №2240
фінансування
страхувальників-роботодавців для
надання матеріального забезпечення
найманим працівникам здійснюється
районними, міжрайонними, міськими
виконавчими дирекціями відділень
Фонду в порядку, встановленому
правлінням Фонду.

Підставою для фінансування
страхувальників робочими органами
відділень Фонду є оформлена за
встановленим зразком заява-розрахунок,
що містить інформацію про нараховані
застрахованим особам суми
матеріального забезпечення за їх
видами.

Районні, міжрайонні, міські виконавчі
дирекції відділень Фонду здійснюють
фінансування
страхувальників-роботодавців протягом
десяти робочих днів після надходження
заяви.

У разі якщо сума отриманих
страхувальником від Фонду страхових
коштів перевищує фактичні витрати на
надання матеріального забезпечення,
невикористані страхові кошти
повертаються до робочого органу Фонду,
що здійснив фінансування, протягом
трьох робочих днів.

Пунктами 3, 4 Порядку №26 визначено, що у
разі виникнення страхового випадку із
застрахованою особою, на підставі
поданих документів, передбачених
статтею 51 Закону №2240, комісія із
соціального страхування підприємства
приймає рішення про призначення
матеріального забезпечення
застрахованій особі. На підставі
рішення комісії із соціального
страхування підприємства про
призначення матеріального
забезпечення
страхувальник-роботодавець нараховує
суми матеріального забезпечення та
оформлює заяву-розрахунок, за формою
визначеною додатком до Порядку №26, в
якій зазначається: прізвище, ім'я та
по-батькові застрахованої особи, якій
призначається матеріальне
забезпечення; номер листка
непрацездатності, на підставі якого
призначається матеріальне
забезпечення; період непрацездатності;
кількість днів, що підлягають оплаті;
сума матеріального забезпечення, у т.ч.
за рахунок коштів Фонду.

Заява-розрахунок за підписом керівника
та головного бухгалтера, засвідчена
печаткою підприємства надається
страхувальником до робочого органу
Фонду за місцем обліку для отримання
коштів Фонду для виплати матеріального
забезпечення застрахованим особам.

Згідно з вимогами пункту 9 Порядку №26
після надходження суми коштів,
зазначених у заяві-розрахунку, на
рахунок страхувальника, останній
зобов'язаний здійснити виплату
відповідного матеріального
забезпечення у строки, визначені у
статті 52 Закону №2240.

Таким чином, після отримання
фінансування від Жовтневої районної
виконавчої дирекції ДОВ ФСС з ТВП
згідно заяви-розрахунку позивача від
27.09.2013 р. вих. № Б-С-1592 на загальну суму
матеріального забезпечення 171 170,24 грн.,
у т.ч. для виплати допомоги по
вагітності та пологах ОСОБА_12 у сумі 6
329,60 грн. (кошти перераховані на рахунок
страхувальника 15.10.2013 р.) та
заяви-розрахунку від 18.04.2014 вих. №Б-С-673
на суму матеріального забезпечення
ОСОБА_13 - 6 967,10 грн. (кошти перераховані
страхувальнику 19.05.2014 р.), позивач
повинен був повернути на рахунок
Жовтневої РВД зайво замовлені суми
матеріального забезпечення
застрахованих осіб ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а
матеріальне забезпечення нараховане
застрахованим особам ОСОБА_14, ОСОБА_15
та ОСОБА_16, суми якого за твердженням
позивача помилково включені до сум
матеріального забезпечення відповідно
ОСОБА_12 та ОСОБА_13, відобразити у
наступних заявах-розрахунках та надати
їх до Жовтневої РВД для отримання
відповідних сум фінансування.

Крім того, під час перевірки 30.07.2014 р.
позивачем надано до Жовтневої РВД
заяву-розрахунок (вих. №Б-С-2142 від 30.07.2014
р.) на загальну суму 12 806,42 грн., до якої
включено суми доплат матеріального
забезпечення (допомога по вагітності
та пологах) ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_15 та
ОСОБА_14

Матеріальне забезпечення, згідно цієї
заяви-розрахунку перераховано на
рахунок позивача 14.08.2014 р.

Таким чином позивачем неправомірно
використано коштів Фонду в сумі 3 507,76
грн. на надання матеріального
забезпечення (допомога по вагітності
та пологах), у т.ч. ОСОБА_12 згідно листка
непрацездатності №748498 за період
непрацездатності з 03.09.2013 по 06.01.2014 на
суму 1 581,92 грн. та ОСОБА_13 згідно листка
непрацездатності №719472 за період
непрацездатності з 13.03.2014 по 16.07.2014 на
суму 1 925,84 грн.

Відповідно до ст. 53 Закону №2240 при
обчисленні середньої заробітної плати
(доходу) для забезпечення допомогою по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах враховуються всі
види заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах визначається
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 р. №1266 затверджений Порядок
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням (далі - Порядок
№1266).

Згідно із пунктом 7 Порядку №1266 середня
заробітна плата (грошове забезпечення)
застрахованої особи обчислюється
виходячи з нарахованої заробітної
плати за видами виплат, що включають
основну та додаткову заробітну плату,
інші заохочувальні та компенсаційні
виплати (у тому числі в натуральній
формі), які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці" та
підлягають обкладанню податком з
доходів фізичних осіб.

Середньоденна заробітна плата для
призначення матеріального
забезпечення (допомоги по тимчасовій
непрацездатності), згідно з пунктом 14
Порядку №1266, обчислюється шляхом
ділення нарахованої за розрахунковий
період заробітної плати, з якої
сплачувалися страхові внески на
кількість відпрацьованих робочих днів
у розрахунковому періоді.

Перевіркою встановлено, що позивачем
при нарахуванні допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_17 (на підставі
листків непрацездатності №965710 з 11.10.2013
р. по 31.10.2013 р. та №965868 з 01.11.2013 р. по 21.11.2013
р.) до розрахунку включено коригування
у квітні 2013 року кількості днів,
відпрацьованих у березні 2013 року
(згідно даних розрахункового листка за
квітень 2013 року нараховано відпускні
за 11 календарних днів березня 2013 року - 6
021,75 грн. та за 30 днів квітня 2013 року - 17
205,0 грн., а також зменшено суму
заробітної плати за 7 невідпрацьованих
днів у березні 2013 року на загальну суму
6 021,75 грн.). Крім того, з розрахунку
виключено 1 день відрядження
застрахованої особи у вересні 2013 року
та, відповідно, не враховано суму
заробітку нараховану за день
відрядження (819,29 грн.). Таким чином,
позивачем на 8 днів занижено кількість
відпрацьованих днів у розрахунковому
періоді та на 819,29 грн. занижено суму
заробітної плати, нарахованої у
розрахунковому періоді.

Вищенаведене призвело до порушення
позивачем вимог пунктів 7 та 14 Порядку
№1266, яке призвело до зайвого
нарахування допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_17 по листку
непрацездатності №965710 на суму 912,35 грн.
та по листку непрацездатності №965868 на
суму 1 140,44 грн.

При нарахуванні допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_18 (на підставі
листка непрацездатності №733537 з 07.10.2013
р. по 16.10.2013 р.) позивачем не включено до
розрахунку дні відрядження у вересні
2013 року (згідно даних табеля обліку
робочого часу за вересень 2013 року
відпрацьовано 20 робочих днів, у т.ч. 6
днів відрядження, за даними
розрахункового листка у вересні 2013
року нараховано заробітну плату за 14
днів та у жовтні 2013 року проведено
коригування заробітної плати
нарахованої за вересень 2013 року -
нараховано за 6 днів відрядження 4 915,71
грн.). Таким чином, позивачем на 6 днів
занижено кількість відпрацьованих
днів у розрахунковому періоді, чим
порушено вимоги пункту 14 Порядку №1266,
що призвело до зайвого нарахування
допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_18 по листку
непрацездатності №733537 на суму 223,35 грн.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1266
середньоденна заробітна плата для
призначення матеріального
забезпечення (допомоги по тимчасовій
непрацездатності) обчислюється шляхом
ділення нарахованої за розрахунковий
період заробітної плати, з якої
сплачувалися страхові внески, на
кількість відпрацьованих робочих днів
у розрахунковому періоді.

Пунктом 5 статті 9 Закону України від
16.07.1999 р. № 996 «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»
встановлено, що господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені.

Дії позивача при нарахуванні допомоги
по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_17
шляхом включення до розрахунку
коригування у квітні 2013 року кількості
днів, відпрацьованих у березні 2013 року,
є порушенням норм чинного
законодавства.

Виключення позивачем дня відрядження з
розрахунку для обчислення допомоги по
тимчасової непрацездатності є
неправомірним, оскільки ст. 121 Кодексу
законів про працю України передбачено,
що працівникам, які направлені у
службове відрядження, оплата праці за
виконану роботу здійснюється
відповідно до умов, визначених
трудовим або колективним договором, і
розмір такої оплати праці не може бути
нижчим середнього заробітку.

Відповідно до п. 2.1.6. Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України № 5 від
13.01.2004 р. та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 р. за № 114/8713, яка розроблена
відповідно до Закону України «Про
оплату праці», оплата праці за час
перебування у відрядженні (за винятком
відшкодування витрат у зв'язку з
відрядженням: добових, вартості
проїзду, витрат на наймання житлового
приміщення) належить до складу фонду
основної заробітної плати, тому вона
повинна включатися до розрахунку
страхових виплат.

Таким чином, дні відрядження повинні
включатися до розрахунку кількості
днів при обчисленні виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням застрахованим
особам ОСОБА_17 та ОСОБА_18

У зв'язку із заниженням кількості
відпрацьованих днів у розрахунковому
періоді, Позивачем порушено вимоги п. 14
Порядку № 1266, що призвело до зайвого
нарахування допомоги по тимчасовій
непрацездатності за рахунок коштів
Фонду.

Перевіркою правильності обчислення
середньої заробітної плати для
нарахування допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_19 (л.н. №621603 з
22.09.2013 по 30.09.2014 р.), ОСОБА_20 (л.н. № 604271 з
03.03.2014 р. по 14.03.2014 р.) та ОСОБА_21 (л.н. №676793
з 16.10.2013 по 21.10.2013) були встановлені
наступні обставини.

ОСОБА_19 з 02.09.2013 р. стала до роботи після
виходу з відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Страховий випадок настав 23.09.2013 р.
Розрахунковим періодом для
нарахування допомоги є березень -
серпень 2013 року, протягом
розрахункового періоду заробітна
плата не нараховувалась - застрахована
особа перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, допомога по
тимчасовій непрацездатності (догляд за
хворою дитиною) нарахована за 6 днів у
сумі 685,50 грн.

ОСОБА_20 стала до роботи з 03.03.2014 після
виходу з відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, страховий випадок настав 03.03.2014 р.
Протягом розрахункового періоду
(вересень 2013 року - лютий 2014 року) не
мала заробітку з поважних причин
(відпустка по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку),
допомога по тимчасовій
непрацездатності (догляд за хворою
дитиною) нарахована за 9 днів у сумі 664,23
грн.

ОСОБА_21 стала до роботи з 07.10.2013 р. після
виходу з відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, страховий випадок настав 16.10.2013 р.
Протягом розрахункового періоду
(квітень-вересень 2013 року) не мала
заробітку з поважних причин, допомога
по тимчасовій непрацездатності (догляд
за хворою дитиною) нарахована за 4 дні у
сумі 270,40 грн.

Відповідно до вимог пункту 4 Порядку
№1266, розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
для застрахованих осіб, є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок. Місяці
розрахункового періоду (з першого до
першого числа), в яких застрахована
особа не працювала з поважних причин
(тимчасова непрацездатність, відпустка
у зв'язку з вагітністю та пологами,
відпустка по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
шестирічного віку за медичним
висновком), виключаються з
розрахункового періоду.

При нарахуванні допомоги по тимчасовій
непрацездатності позивачем
застосовано положення пункту 6 Порядку
№1266 та здійснено розрахунок
середньоденної заробітної плати
виходячи з виплат за фактично
відпрацьований час перед настанням
страхового випадку.

Однак, нарахування допомоги має
здійснюватись у відповідності до
пункту 10 Порядку №1266, яким визначено,
що якщо у розрахунковому періоді перед
настанням страхового випадку
застрахована особа не мала заробітку з
поважних причин, або якщо страховий
випадок настав у перший день роботи,
середня заробітна плата для розрахунку
страхових виплат визначається
виходячи з місячної тарифної ставки
(посадового окладу), встановленої
працівникові на момент настання
страхового випадку. Таким чином, при
нарахуванні позивачем допомоги
вказаним застрахованим особам,
неправомірно використано коштів Фонду
на загальну суму 489,92 грн., у т.ч. ОСОБА_19 -
292,62 грн., ОСОБА_20 - 102,36 грн. та ОСОБА_21 -
94,94 грн.

В Акті перевірки №256 встановлені
порушення вимог частини 2 статті 53
Закону №2240 та абзаців 5, 6 п. 14 Порядку
№1266 при нарахуванні допомоги по
тимчасовій непрацездатності по 6
листках непрацездатності, що призвело
до неправомірного використання коштів
Фонду на загальну суму 3 738,93 грн.

Позивач заперечує щодо неправомірного
використання коштів Фонду при виплаті
допомоги по тимчасовій
непрацездатності застрахованим особам
ОСОБА_22 (л.н. №282730 на суму 502,90 грн.),
ОСОБА_23 (л.н. №019297 на суму 3 040,12 грн.) та
ОСОБА_24 (л.н. №725189 на суму 122,81 грн.) з
посиланням на те, що в довідках про
заробітну плату зазначених
застрахованих осіб заробітна плата в
останньому місяці розрахункового
періоду не перевищує максимальну суму
(граничну величину) заробітної плати та
оподатковуваного доходу (прибутку), з
якого сплачуються страхові внески (19
499,00 грн.).

Позивач не вірно трактує положення
абзаців п'ятого та шостого пункту 14
Порядку №1266, в яких зазначено, що
середньоденна (середньогодинна)
заробітна плата (дохід, грошове
забезпечення) не може перевищувати
максимальну суму (граничну величину)
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) та оподатковуваного
доходу (прибутку), з яких сплачуються
страхові внески, в розрахунку на один
день (годину), яка обчислюється шляхом
ділення встановленого її розміру в
останньому місяці розрахункового
періоду на норму робочого часу цього
місяця. Тобто із максимальною сумою
(граничною величиною) заробітної плати
(яка визначається шляхом ділення
встановленого її розміру в останньому
місяці розрахункового періоду на норму
робочого часу цього місяця)
порівнюється не заробітна плата,
нарахована в останньому місяці
розрахункового періоду, а
середньоденна заробітна плата за
розрахунковий період обчислена у
відповідності до Порядку №1266.

Так, при нарахуванні допомоги по
тимчасовій непрацездатності ОСОБА_22,
якій за розрахунковий період
нараховано 93 887,78 грн. за 99 робочих днів -
середньоденна заробітна плата
дорівнює 948,36 грн., а гранична величина
заробітної плати для страхового
випадку, який настав у серпні 2013 року є
847,78 грн. (19 499,0 грн. на норму робочого
часу у липні 2013 року при 40-годинному
робочому тижні - 23 дні), таким чином
середньоденний розмір допомоги по
тимчасовій непрацездатності ОСОБА_22
обмежується сумою 847,78 грн. та за 5 днів
тимчасової непрацездатності складає 4
238,90 грн. (847,78 грн. х 5 днів).

При нарахуванні допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_25, якому за
розрахунковий період нараховано 24 117,19
грн. за 15 робочих днів - середньоденна
заробітна плата дорівнює 1 607,81 грн., а
гранична величина заробітної плати для
страхового випадку, який настав у
серпні 2013 року є 847,78 грн. (19 499,0 грн. на
норму робочого часу у липні 2013 року при
40-годинному робочому тижні - 23 дні),
таким чином середньоденний розмір
допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_25 обмежується
сумою 847,78 грн. та за 4 дні тимчасової
непрацездатності складає 3 391,12 грн. (847,78
грн. х 4 дні).

При нарахуванні допомоги по тимчасовій
непрацездатності ОСОБА_24, якій за
розрахунковий період нараховано 66 970,95
грн. за 69 робочих днів - середньоденна
заробітна плата дорівнює 970,59 грн., а
гранична величина заробітної плати для
страхового випадку, який настав у
серпні 2013 року є 847,78 грн., таким чином
середньоденний розмір допомоги по
тимчасовій непрацездатності ОСОБА_24
обмежується сумою 847,78 грн. та за 1 день
тимчасової непрацездатності складає
847,78 грн.

Перевіркою, крім наведеного,
встановлено порушення порядку
використання коштів Фонду на виплату
матеріального забезпечення на
загальну суму 6 296,20 грн., проти якої
позивач не заперечує.

Відповідно до п. 1 ст. 30 Закону №2240
страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 208 від 20 серпня
2014 року в частині визначення
неправомірних витрат у розмірі 5 140,80
грн. та штрафу у розмірі 2 570,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови складено
08 жовтня 2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 08 жовтня 2014 року.
Суддя З оригіналом згідно. Помічник
судді
В.М. Олійник
В.М. Олійник
Е.Г. Лоба