Справа № 183/5162/14
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5162/14
№ 2-а/183/244/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

02.09.2014 року Суддя Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області Парфьонов Д.О., розглянувши в
порядку скороченого провадження в
приміщені суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов`язання
вчинити певні дії, -

встановив:

05 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації, в якому просить
поновити строк звернення до суду,
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо нездійснення
нарахування позивачу розміру щорічної
допомоги на оздоровлення, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії та виплатити її в розмірі 5
мінімальних заробітних плат на день
виплати. Зобов`язати відповідача
доплатити позивачу суму недоплаченої
допомоги на оздоровлення за 2013 рік та
виплачувати щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції від 06 червня 1996
року.

Позовні вимоги обґрунтовані
законодавчо визначеним правом
позивача на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
відновленої згідно рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10-рп/2008.

Відповідач заперечував проти
проведення перерахунку посилаючись на
Закон України «Про державний бюджет
України на Постанову Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 № 562.
Рішення Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2011.
наголошував на пропуску строку
звернення до суду.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, вважаю за
можливе винести рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за
необхідне задовольнити позовні вимоги
з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС другої категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, одержує соціальні виплати
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст.48
вказаного Закону, за 2013 рік здійснено
відповідачем 14 березня 2013 року розмірі
100,00 грн. з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 № 562.

Дії відповідача щодо нарахування та
виплати одноразової компенсації, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС другої
категорії, в розмірі, меншому ніж
встановлено Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
станом на момент здійснення виплат за
визначений позивачем період щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії виплачується у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат. Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення є
неправомірним, оскільки означена
постанова з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 суперечить
положенням Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Проте, з 22 травня 2008 року по 2014 рік
включно нормативні акти Кабінету
Міністрів України щодо встановлення
розмірів виплат одноразової допомоги
на оздоровлення особам, визначеним
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не приймалися.

Таким чином суд доходить висновку, що у
2013 році при нарахуванні та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення,
відповідач повинен керуватися
приписами ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відсутність грошових коштів на виплату
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, як
особу, що має статус особи, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання цієї
допомоги. Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не обмежує таке право
наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомогу на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат та
поклала виконання цього обов'язку на
органи соціального захисту населення
за місцем проживання позивача, але вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, вважаю, що
вони не виконали своїх повноважень без
поважних причини, внаслідок чого
позовні вимоги щодо визнання
неправомірною бездіяльності
відповідача, зобов`язання провести
перерахунок та виплату недоплаченої
суми допомоги на оздоровлення
підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання про поновлення
строку позовної давності, то вирішуючи
дане питання приймається до уваги лист
відповідача від 08 липня 2014 року, яким
позивачу роз`яснено порядок та умови
виплати заборгованості, клопотання
позивача про поновлення строку
звернення до суду, порядок нарахування
та призначення соціальної допомоги у
вигляді допомоги на оздоровлення,
внаслідок чого вбачається, що про
порушення свого права позивач дізнався
08 липня 2014 року під час отримання
відповіді відповідача про суму та
розмір обчисленої та сплаченої суми
допомоги на оздоровлення, внаслідок
чого суд вважає за необхідне поновити
позивачу строк звернення з
адміністративним позовом до суду як
такий, що пропущено з поважних причин.

З огляду на викладене, враховуючи
положення ст.ч.2 ст.162 КАС України,
вбачається, що позовні вимоги,
пред'явлені за 2013 рік, є правомірними,
підлягають задоволенню шляхом
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щорічної разової допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013 рік у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
здійснених за вказаний період
фактичних виплат.

Щодо вимог про зобов'язання Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації здійснювати виплату
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції, відновленої згідно рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10-рп/2008, то дані вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
нормами КАС України не передбачено
можливості вирішення судом позовних
вимог, заявлених на майбутнє. Крім того,
доказів того, що обставини, за яких
виник спір будуть існувати при
наступній виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу в 2014 році та в
подальшому не доведено, внаслідок чого
в задоволенні позову в цій частині
належить відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд виходить з положень ст.94 КАС
України та того, що позивача в силу
положень Закону України "Про судовий
збір" звільнено від сплати судового
збору.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 - 163, 183-2 КАС
України, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Новомосковської районної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов`язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації щодо виплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації
провести перерахунок та здійснити
виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013 рік у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
здійснених за вказаний період
фактичних виплат.

В решті позову - відмовити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України,
постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя
Д.О. Парфьонов