Справа № 813/5681/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/5681/14
м. Львів, вул. Чоловського, 2
Зал судових засідань № 7
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого - судді
при секретарі судового засідання
За участю представників :
від позивача - ОСОБА_1
від відповідач - не з'явився.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
протиправними та скасування наказів
та поновлення на роботі, -
15.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування наказів та поновлення на
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
повністю, а саме: визнано протиправним
та скасувано наказ Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області №
496 від 28.03.2013 року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
"інспектора СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1;
визнано протиправним та скасовано
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 142 ос від 22.04.2013
року "Про звільнення з органів
внутрішніх справ у запас збройних сил
України " згідно п.64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ " від 29 липня 1991 р.№ 114
інспектора СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1.
Поновлено старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1 на посаді інспектора СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2014 року
апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
залишено без задоволення, Постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013 року
у справі № 813/2901/13-а без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08.07.2014 року касаційну
скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області задоволено
частково. Постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
17.10.2013 року і ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2014 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції. Вказане рішення
мотивоване тим, що в порушення
зазначених приписів закону суди не
врахували того, що згідно з наказом ГУ
МВС України у Львівській області № 496
від 28 березня 2013 року та висновку
службового розслідування від 26 березня
2013 року дисциплінарний проступок
ОСОБА_1 полягав у тому, що прокуратурою
Буського району в ході досудового
слідства по кримінальному провадженні
повідомлено про підозру у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених частиною 1 статті 365,
частиною 1 статті 366 КК України. Зі
змісту службового розслідування
вбачається, що ОСОБА_1 будучи
оперуповноваженим сектору карного
розшуку Кам'янка-Бузького РВ ГУ МВС
України у Львівській області,
перевищуючи свої службові
повноваження, за відсутності
будь-якого доручення на проведення
слідчих дій, провів огляд місця події
стосовно перепакування вилучених
речових доказів, склав протокол про
проведення цього огляду, уніс завідомо
недостовірні дані щодо часу його
проведення. Тобто, позивача притягнуто
до дисциплінарної відповідальності за
порушення службової дисципліни, а не
вчинення злочину. Суди першої і
апеляційної інстанцій при вирішенні
спору не врахували того, що порушення,
які допустив позивач під час виконання
службових обов'язків, давали підстави
для застосування найсуворішого виду
стягнення. При цьому, суди неправильно
застосували до спірних правовідносин
положення статей 14, 16 Дисциплінарного
статуту, відповідно до яких з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. Як убачається з
матеріалів справи, від позивача у
місячний термін відібрано пояснення,
проведено службове розслідування і
видано спірний наказ №496 від 28 березня
2013 року. З матеріалів справи також
вбачається, що про обставини скоєння
проступку відповідач дізнався 21
березня 2013 року з повідомлення
прокурора. А тому, ставлячи під сумнів
пропуск строку на застосування
дисциплінарного стягнення судам слід
було мотивувати початок перебігу
такого і докази, які стверджують
зазначене, як того вимагає стаття 16
Дисциплінарного статуту.
Відповідно до ч.5 ст.227 КАС України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 14.08.2014 року
прийнято справу до розгляду.

Позивач у судовому засіданні
позов підтримав з мотивів, зазначених у
позовній заяві.

Позиція відповідача викладена у
письмових запереченнях та в поясненнях
до заперечення від 10.05.2013 року та
обґрунтовується тим, що позивач
неодноразово притягався до
дисциплінарної відповідальності. На
момент вчинення дисциплінарного
проступку мав діюче стягнення
«Зауваження», оголошено наказом
начальника Бузького РВ ГУМВСУ у
Львівській області № 34 від 30.01.2012 року -
за неналежне виконання службових
обов'язків, порушення КПК України та
догану оголошено наказом Бузького РВ
ГУМВСУ у Львівській області № 51 від
23.02.2012 року за неналежне виконання
службових обов'язків, порушення
транспортної дисципліни. 21.03.2013 року
ГУМВС України у Львівській області
дізналося про поступок скоєним ОСОБА_1
тільки з повідомлення прокурора про
підозру ОСОБА_1 у перевищенні своїх
службових повноважень. Вказаними
матеріалами службового розслідування
вина позивача в порушенні службової
дисципліни ( а не у вчиненні злочину)
доведена повністю. ГУМВС України у
Львівській області дотримується
позиції, що такий дисциплінарний
проступок, як дискредитація звання
працівника органів внутрішніх справ є
неприпустимий і потребує суворого
реагування. Згідно атестаційного листа
від 09.04.2013 року за період з січня 2013 року
до квітня 2013 року, атестаційна комісія
прийшла до висновку, що ОСОБА_1 займаній
посаді не відповідає, та підлягає
звільненню з ОВС України за порушення
дисципліни.

Представником відповідача подано
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника, заперечення
від 10.05.2013 року та пояснення від 16.09.2014
року підтримують повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
безпосередньо та об'єктивно дослідивши
та оцінивши докази, які мають значення
для справи, давши їм оцінку, суд
встановив наступне.

22.03.2013 року Департаментом внутрішньої
безпеки УВБ у Львівській області на
адресу начальника ГУМВС України у
Львівській області генерал - майору
міліції Рудяку О.В. було скеровано
інформування про повідомлення про
підозру у кримінальному провадженні за
матеріалами УВБ у Львівській області. З
даного інформування вбачається, що в
ході супроводження кримінального
провадження № 0000001, розпочато за
матеріалами УВБ у Львівській області
прокуратурою Буського району
Львівської області за ст. 365 ч. 1 КК
України за зверненням гр - ки ОСОБА_3 та
її чоловіка про вчинення кримінального
правопорушення працівниками Кам'янко -
Бузького РВ ГУМВС України у Львівській
області, які перевищуючи свої службові
повноваження, 27.09.2011 року провели огляд
домогосподарства родини ОСОБА_3 в с.
Неслухів Камянка - Бузького району з
грубими порушеннями кримінально -
процесуального законодавства та в
подальшому вчинили інші незаконні дії,
в тому числі з вилученими речовими
доказами (рослинами конопель), вироком
Шевченківського районного суду м.
Львова від 15.08.2012 року громадян ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у пред'явленому
обвинуваченні у вчинені злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
визнано невинуватими та виправдано за
недоведеністю їх вини у вчиненні
даного злочину. 21.03.2013 року старший
прокурор Буського району, за
результатами проведених працівниками
УВБ у Львівській області заходів,
встановивши наявність достатніх
доказів для підозри особи у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК
України, відповідно ст.ст. 42, 276, 277, 278
КПК, повідомив про підозру старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1
оперуповноваженого СКР Кам'янка -
Бузького РВ, на даний час інспектора СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області.

26.03.2013 року начальником ГУМВСУ у
Львівській області затверджено
висновок службового розслідування за
фактом повідомлення інспектора СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 про підозру
у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.1 ст. 356, ч. 1 ст. 366 КК
України, за наслідками якого
запропоновано за грубі порушення вимог
Закону України «Про міліцію»,
Дисциплінарного статуту ОВС України,
наказів МВС України від 22.02.2012 року № 155,
та від 16.03.2007 року № 81, що призвели до
повідомлення про підозру у
кримінальному провадженні,
дискредитацію звання працівника
органів внутрішніх справ інспектора СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнити з
органів внутрішніх справ.

Зі змісту службового розслідування
вбачається, що ОСОБА_1 будучи
оперуповноваженим сектору карного
розшуку Кам'янка-Бузького РВ ГУ МВС
України у Львівській області,
перевищуючи свої службові
повноваження, за відсутності
будь-якого доручення на проведення
слідчих дій, провів огляд місця події
стосовно перепакування вилучених
речових доказів, склав протокол про
проведення цього огляду, уніс завідомо
недостовірні дані щодо часу його
проведення.

Наказом ГУ МВС України у Львівській
області № 496 від 28 березня 2013 року за
грубі порушення Закону України "Про
міліцію", Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
наказів МВС України від 22 лютого 2012
року №155 та 16 березня 2007 року №81, що
призвело до повідомлення про підозру у
кримінальному провадженні,
дискредитацію звання працівника
органів внутрішніх справ, на позивача
накладено дисциплінарне стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ.

05.04.2013 року начальнику ГУМВСУ у
Львівські області скеровано подання
про звільнення з органів внутрішніх
справ України старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1, інспектора слідчого
відділення Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області, за
порушення дисципліни згідно п.64 «Є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України.

Наказом відповідача № 142 о/с від 22
квітня 2013 року позивача звільнено з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних Сил України з підстав пункту 64
підпункту "є" Положення №114, за
порушення дисципліни.

Проходження служби в органах
внутрішніх справ регламентується
спеціальним законодавством - Законом
України «Про міліцію», Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (надалі -
Положення), введеним в дію Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р.
№ 114, Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України (далі -
Дисциплінарний статут), затвердженим
Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
встановлені Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст. 1
Дисциплінарного статуту службова
дисципліна - це втримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту
визначено поняття дисциплінарного
проступку - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового i начальницького складу
несуть дисциплінарну
відповідальність.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту
передбачено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового i
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів i
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Відповідно до статті 12
Дисциплінарного статуту, на ocіб
рядового i начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ,
згідно з цим Статутом. Звільнення зi
служби осіб рядового i начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни, як вид
дисциплінарного стягнення передбачено
пунктом 6 частини першої статті 12
Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» та відповідно до статті 14
цього Закону є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу (ст.14 Дисциплінарного статуту).

Суд зазначає, що наказ Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області № 496
від 28.03.2013 року не містить: аналізу
тяжкості вчиненого ОСОБА_1 проступку,
розміру заподіяної шкоди. У
оспорюваному наказі відсутнє
обґрунтування та доцільність
застосування до позивача крайнього
заходу дисциплінарного впливу за
порушення службової дисципліни -
звільнення з посади.

Твердження відповідача про те, що
позивач неодноразово притягався до
дисциплінарної відповідальності, а
саме наказом Личаківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області 384
від 31.07.2008 року оголошена «Догана»,
наказом ГУМВСУ у Львівській області №
563 від 25.08.2009 року оголошено
«Попередження про неповну посадову
відповідність», наказом ГУМВСУ у
Львівській області № 634 від 29.06.2010 року
оголошена «Догана», наказом Бузького
РВ ГУМВС у Львівській області № 214 від
28.09.2012 року оголошено «Попередження про
неповну посадову відповідність» судом
не беруться до уваги, оскільки згідно
послужного списку позивача,
вбачається, що на момент прийняття
оскаржуваного наказу та проведення
службової перевірки, усі стягнення,
застосовані до позивача у вигляді
доган та попередження про неповну
посадову відповідність були зняті.

Твердження представника
відповідача про те, що ОСОБА_1 на момент
вчинення дисциплінарного проступку
мав діюче стягнення «Зауваження»,
оголошено наказом начальника Бузького
РВ ГУМВСУ у Львівській області № 34 від
30.01.2012 року - за неналежне виконання
службових обов'язків, порушення КПК
України та догану оголошено наказом
Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській
області № 51 від 23.02.2012 року за неналежне
виконання службових обов'язків,
порушення транспортної дисципліни,
судом до уваги не беруться оскільки
відповідно до ч. 6 ст. 18 Дисциплінарного
статуту особа рядового або
начальницького складу вважається
такою, яка не має дисциплінарного
стягнення, якщо її заохочено шляхом
дострокового зняття дисциплінарного
стягнення, нагороджено державною
нагородою чи відзнакою Президента
України або минув рік з дня накладення
дисциплінарного стягнення.

Як вбачається із матеріалів
справи від дня накладення
дисциплінарного стягнення (наказ
начальника Бузького РВ ГУМВСУ у
Львівській області № 34 від 30.01.2012 року
та наказ начальника Бузького РВ ГУМВСУ
у Львівській області № 51 від 23.02.2012
року) минув рік з дня накладення
дисциплінарних стягнень.

Як вбачається зі змісту наказу ГУ МВС
України у Львівській області № 496 від 28
березня 2013 року, що ОСОБА_1 накладено
дисциплінарне стягнення - звільнення з
органів внутрішніх справ за грубі
порушення Закону України "Про міліцію",
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, наказів МВС
України від 22 лютого 2012 року №155 та 16
березня 2007 року №81, що призвело до
повідомлення про підозру у
кримінальному провадженні,
дискредитацію звання працівника
органів внутрішніх справ.

Статтею 16 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, передбачено, що дисциплінарне
стягнення накладається у строк до
одного місяця з дня, коли про проступок
стало відомо начальнику. У разі
проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
кримінального провадження або
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці. Дисциплінарне стягнення не
може бути накладено, якщо з дня
вчинення проступку минуло більше
півроку. У цей період не включається
строк проведення службового
розслідування або кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи доводи представника
відповідача, про те, що 21.03.2013 року ГУМВС
України дізналося про проступок
скоєння ОСОБА_1 тільки з повідомлення
прокурора про підозру ОСОБА_1 у
перевищенні своїх службових
повноважень слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що 21.03.2013 року
старший прокурор Буського району, за
результатами проведених працівниками
УВБ у Львівській області заходів,
встановивши наявність достатніх
доказів для підозри особи у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК
України, відповідно ст.ст. 42, 276, 277, 278
КПК, повідомив про підозру старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1
оперуповноваженого СКР Кам'янка -
Бузького РВ, на даний час інспектора СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області.

Суд зазначає, що акт службового
розслідування від 26.03.2014 року
затверджений начальником ГУМВС
України у Львівській області генерал -
майором міліції О.В. Рудяком,
проведений за фактом повідомлення
інспектора СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1 про підозру у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК
України, оцінку якому мають надати
органи досудового розслідування та
суд в рамках кримінального
провадження.

За таких обставин, суд приходить
до висновку про неможливість
накладення на позивача
дисциплінарного стягнення за
порушення дисципліни за п. 64 «є»,
оскільки на момент проведення
службового розслідування досудове
розслідування за даним фактом не
завершене. У випадку порушення
кримінальної справи відносно
працівників органів внутрішніх справ
рішення про притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності
приймаються тільки після встановлення
їх винності або невинуватості
відповідно до закону.

При цьому слід зазначити, що на
час звільнення позивача з посади на
підставі наказу № 496 від 28.03.2013 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівника
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС» на
наслідками проведеного службового
розслідування про підозру старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених ч.1 ст. 356, ч. 1 ст. 366 КК
України, суперечить принципу
презумпції невинуватості,
закріпленому в ст. 62 Конституції
України. Відповідно до ст. 62
Конституції України особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 22
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», підлягають
звільненню з роботи (служби) особи, яких
притягнуто до кримінальної або
адміністративної відповідальності за
корупційні правопорушення лише після
набрання законної сили відповідного
судового рішення.

Частиною 1 статті 22 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» передбачено, що особа, якій
повідомлено про підозру у вчиненні нею
злочину у сфері службової діяльності,
підлягає відстороненню від виконання
повноважень на посаді в порядку,
визначеному законом.

Суд не може давати оцінку роботи
ОСОБА_1, щодо виконання ним чи не
належного виконання службових
обов'язків, а лише перевіряти
правомірність прийняття рішення
посадовими особами відповідно до їх
компетенції та передбаченої
нормативно - правовими актами
процедури, щодо звільнення працівника
органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищенаведене, при
накладенні на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
«звільнення з органів внутрішніх
справ» згідно наказу від 28.03.2013 року №
496 та наказу від 22.04.2013 року № 142 о/с
порушено вимоги ст. ст. 14, 16 Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» та
пп.3, 9, 10 ч.3 ст. 2 КАС України, оскільки
таке рішення прийнято відповідачем
необґрунтовано та із порушенням
строків накладення дисциплінарного
стягнення.

Відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім того, суд вважає, що
всупереч наведеним вимогам,
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не надано суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не доведено
правомірності наказів Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області від
28.03.2013 року № 496 та від 22.04.2013 року № 142
о/с .

Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

Відповідно до п. 2, 3 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
негайно виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби. З урахуванням
наведеного, в частині поновлення
позивача на попередній посаді
постанова суду виконується негайно.

Враховуючи, що звільнення
позивача було проведено з порушеннями
процедури, суд дійшов висновку про
правомірність заявлених позовних
вимог і, відповідно, задоволення
позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» позивач
звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
статтями 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 496 від 28.03.2013
року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
"інспектора СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1,

3. Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 142 ос від 22.04.2013
року "Про звільнення з органів
внутрішніх справ у запас збройних сил
України " згідно п.64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ " від 29 липня 1991 р.№ 114
інспектора СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1.

4. Поновити старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1 на посаді інспектора СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області.

5. Допустити негайне виконання рішення
в частині поновлення старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді
інспектора СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і
підписаний 28 жовтня 2014 року.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна