Справа № 826/16260/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., ознайомившись з позовною заявою

Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

до

1) Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві,

2) Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві

про

визнання протиправними дій та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" звернулося до суду з позовом, в якому просять:

- визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови від 7 травня 2014 року про стягнення виконавчого збору та несвоєчасного закриття виконавчого провадження;

- визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо ігнорування законних вимог Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про скасування постанови від 7 травня 2014 року про стягнення виконавчого збору;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 7 травня 2014 року про стягнення виконавчого збору;

- скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 19 вересня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44793584.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 82 Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, виконавче провадження № 43088810 здійснювалося державним виконавцем при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 8 квітня 2014 року № 904/258/14 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" суми основного боргу в розмірі 3 084 147,20 грн., пені у розмірі 99 620,80 грн., 3% річних у розмірі 22 989,41 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 73 080 грн.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Враховуючи, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, яке здійснювалося за наслідками вирішення справи Господарським судом Дніпропетровської області, позовні вимоги в частині визнання незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо несвоєчасного закриття виконавчого провадження не підсудні Окружному адміністративному суду міста Києва, а повинні розглядатись Господарським судом Дніпропетровської області.

Наведена правова позиція також ґрунтується на підставі постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

Таким чином позивачу необхідно уточнити позовні вимоги з урахуванням юрисдикції адміністративного суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Проте, відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб’єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист оспорюваного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов’язань особи з податку є втручання до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень, яка впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визнання грошових зобов’язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Зазначена правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року № 165/11/13-12.

Згідно пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Згідно частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи сплату позивачем судового збору за вимоги немайнового характеру в розмірі 73,08 грн., позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 487,20 грн. за вимогу майнового характеру (про скасування постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 7 травня 2014 року про стягнення виконавчого збору).

Крім того, відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач в позовній заяві зазначає, що Приватному акціонерному товариству "Телесистеми України" у вересні 2014 року стало відомо про те, що 7 травня 2014 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 43088810 винесена постанова про стягнення виконавчого збору та вказує, що 17 вересня 2014 року Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" звернулося до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про скасування постанови від 7 травня 2014 року.

Разом з тим, згідно частини другої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Отже, позивачу необхідно надати пояснення з приводу строків звернення до суду та докази на підтвердження своєї позиції.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у п'ятиденний строк з дня набрання ухвалою законної сили шляхом уточнення позовних вимог, сплати судового збору за вимогу майнового характеру та шляхом надання пояснень з приводу строків звернення до суду. Виправлені недоліки повинні бути усунуті через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали.

Керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" без руху .

2.Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня набрання ухвалою законної сили для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева