Справа № 2а-2833/11/1512
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/36179/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів
Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про
перерахунок пенсії,

встановила:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси про перерахунок пенсії
відповідно до статей 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2009 рік,
починаючи з серпня 2010 року.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 22 липня 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси щодо відмови у
здійсненні перерахунку пенсії
позивачу. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з 01 серпня 2010 року, з
урахуванням показника заробітної
плати в середньому на одну особу в
цілому по Україні за 2009 рік відповідно
до статей 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням вже
виплачених сум.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року постанову Київського районного
суду м. Одеси від 22 липня 2011 року
скасовано та прийнято нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2012 скасувати та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є пенсіонером
та продовжує працювати. У липні 2010 року
ОСОБА_2 звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії згідно
статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». В 2010 році ОСОБА_2 було
проведено перерахунок пенсії та було
застосовано показник заробітної плати
в середньому на одну особу по Україні
за 2007 рік. В застосуванні показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2009 рік, тобто за
рік, що передує перерахунку пенсії, їй
було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив того, що
відсутні законодавчі підстави для
застосування показника заробітної
плати за 2009 рік при перерахунку пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
наведену норму викладено в новій
редакції, проте у зв'язку із визнанням
цих змін такими, що не відповідають
Конституції (Рішення Конституційного
Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008), на час
звернення позивача до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії діяла
вищенаведена редакція статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Вказана редакція пов'язує розмір
перерахованої пенсії із розміром
заробітної плати, з якого
обчислювалась пенсія (при її
первісному призначенні або останньому
перерахунку). Тобто, за змістом статей
40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підстави для
застосування будь-якого іншого
показника (в тому числі і показника
заробітної плати за рік, що передує
перерахунку), відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» від 28.05.2008
№ 530 встановлено порядок перерахунку
пенсій особам, які після її призначення
продовжували працювати, відмінний від
того порядку, який визначений частиною
4 статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зокрема, встановлено, що
у разі коли застрахована особа після
призначення пенсії відповідно до
Закону продовжувала працювати,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менш як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами
застосуванню підлягає Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а саме
нормативні положення статті 42 цього
Закону, що діяли в редакції до
скасування змін, внесених за Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
що зі змісту частини 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вбачається, що при обчисленні
заробітної плати для перерахунку
пенсії можуть бути змінені показники
заробітної плати за періоди страхового
стажу після призначення пенсії, але не
визначено, за який календарний рік
береться середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України. Виходячи з
буквального тлумачення частини 2
статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей показник повинен бути
незмінним, тобто таким, яким він був на
час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право
обрати метод обчислення заробітної
плати для перерахунку пенсії, в тому
числі і з урахуванням заробітної плати,
яку він отримував до моменту
перерахунку пенсії, але не має права
вимагати застосування показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії, відповідач
обґрунтовано відмовив позивачу у
застосуванні показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2009 рік.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 21 березня 2012 року №21-449а11.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси
про перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф.
Загородній

М.М. Заїка