Справа № 2а-790/09
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-790/09
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівський області на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08.05.2009 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівський області, третя
особа - управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
просив: зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області нарахувати та
виплатити йому компенсацію втрати
частини пенсії у зв'язку з порушенням
строків її виплати в сумі 14 445, 74 грн. за
період з 13.08.2002 по 01.01.2009.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 08.05.2009 позовні
вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити
повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 15.04.2003 у справі №
2-865 визнано неправомірною відмову УМВС
України в Чернігівській області у
призначенні пенсії ОСОБА_2 на підставі
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» та
зобов'язано УМВС України в
Чернігівській області призначити
ОСОБА_2 пенсію з 13.08.2002 згідно вказаного
вище Закону.

Постановою Верховного Суду України від
07.11.2006 при перегляді за винятковими
обставинами ухвали Верховного Суду
України від 09.07.2004, скасовано ухвалу
Верховного Суду України від 09.07.2004 та
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 23.12.2003,
залишивши без змін рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 15.04.2003 (а.с.9-10).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2009
подання державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про зміну сторони виконавчого
провадження з УМВС України в
Чернігівській області на Головне
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області задоволено.

На виконання судового рішення Головне
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області у квітні 2009
виплатило позивачу заборговану пенсію
за період з 13.08.2002 по 31.12.2006 в розмірі 12
870, 72 грн. та за період з 01.01.2007 по 04.03.2008 і
різницю пенсій з 05.03.2008 по 30.04.2009 в
розмірі 9 845, 28 грн., а всього 22 716 грн.
(а.с.54-56).

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач мав право на
отримання компенсації за несвоєчасно
отриману пенсію за період з 13.08.2002 по
01.01.2009, оскільки за вказаний період
позивач отримав пенсію лише у квітні 2009
року з причин, не залежних від нього.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі
зазначає, що компенсацію втрати
частини пенсії не може бути нараховано
за минулий час, оскільки право на
пенсію позивача визнано за рішенням
суду, а крім того, відсутні правові
підстави для нарахування та виплати
компенсації.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» передбачено, що нараховані суми
пенсії, на виплату яких пенсіонер мав
право, але своєчасно не отримав з
власної вини, виплачуються за минулий
час, але не більш як за три роки до дня
звернення за отриманням пенсії. У
цьому разі частина суми недоотриманої
пенсії, але не більш як за 12 місяців,
виплачується одночасно, а решта суми
виплачується щомісяця рівними
частинами, що не перевищують
місячного розміру пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» нарахованi суми
пенсiї, не отриманi пенсiонером з вини
органу Пенсiйного фонду України,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсацiї втрати
частини доходiв.

Згідно з ч. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у випадку порушення
встановлених строків їх виплати, у
тому числі з вини власника або
уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» передбачено, що
компенсація громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати (далі -
компенсація) провадиться у разі
затримки на один і більше календарних
місяців виплати доходів, нарахованих
громадянам за період починаючи з дня
набрання чинності цим Законом. Під
доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру:
пенсії; соціальні виплати; стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення)
та інші.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» сума компенсації
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати обчислюється шляхом множення
суми нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Відповідно ст. 6 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» компенсацію виплачують за
рахунок: власних коштів - підприємства,
установи і організації, які не
фінансуються і не дотуються з бюджету,
а також об'єднання громадян; коштів
відповідного бюджету - підприємства,
установи і організації, що
фінансуються чи дотуються з бюджету;
коштів Пенсійного фонду України, Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, інших цільових
соціальних фондів, а також коштів, що
спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що оскільки
за вказаний період позивач отримав
пенсію лише у квітні 2009 року з причин,
не залежних від нього, то Головне
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівський області протиправно
відмовило в нарахуванні та виплаті
компенсації за несвоєчасно отриману
пенсію за період з 13.08.2002 по 01.01.2009.

Посилання апелянта на те, що підстав
для виплати компенсації починаючи з
13.08.2002 немає, оскільки сума пенсії
позивачу була нарахована лише 14.04.2009
відповідно до постанови Верховного
суду України від 07.11.2006 не беруться
колегією суддів до уваги, оскільки
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 15.04.2003 у справі №
2-865, яким зобов'язано УМВС України в
Чернігівській області призначити
ОСОБА_2 пенсію з 13.08.2002 згідно Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» набрало
законної сили, а тому, відповідно до ст.
124 Конституції України є обов'язковим
для виконання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівський області залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 08.05.2009-
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Степанюк А.Г.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Степанюк А.Г.

Шурко О.І.