Справа № 1304/278/12 (2а/1304/152/12)
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4051/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Кравцова О.В.,

Єрьоміна А.В.,

Мороза В.Ф.,

Цуркана М.І.,

Чалого С.Я.,

розглянувши заяву Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 28
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії та стягнення невиплаченої надбавки
до пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року ОСОБА_6 (надалі - заявник,
позивач) звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати дії Головного
управління Пенсійного фонду України
(надалі - ГУПФ, відповідач)
протиправними, зобов'язати відповідача
вчинити певні дії та стягнути на його
користь невиплачену надбавку до
пенсії.

Постановою Галицького районного суду
міста Львова від 6 квітня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року, позов
задоволено. Визнано протиправними дії
ГУПФ щодо нарахування ОСОБА_6 пенсії,
виходячи із середньомісячної суми
додаткових видів грошового
забезпечення за 24 місяці перед
звільненням. Зобов'язано ГУПФ
перерахувати та виплатити ОСОБА_6
пенсію, виходячи із розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством
відповідно до вимог частини третьої
статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» з 29 вересня 2011 року та виплатити
недоплачену різницю пенсії з
урахуванням раніше проведених сум.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 травня 2014 року постанову
Галицького районного суду міста Львова
від 6 квітня 2012 року і ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням касаційної
інстанції, відповідач звернувся до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України із заявою
про перегляд вищезазначеної ухвали
суду касаційної інстанції у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 28 травня 2014 року заявник
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей».

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
заявник посилається на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 27
вересня 2012 року у справі № К/9991/48978/12.

Відповідно до положень статті 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 239-2 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 236 КАС
України встановлено, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
право подати заяву про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку.

Згідно з нормою пункту 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 травня 2014 року, про
перегляд якої ставить питання заявник,
суд касаційної інстанції, погодившись
із висновками судів попередніх
інстанцій про задоволення позовних
вимог щодо перерахунку та виплати
пенсії позивачу з 29 вересня 2011 року,
застосував до спірних правовідносин
статтю 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», враховуючи зміни, внесені до
цієї статті Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік».

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 27 вересня 2012 року, на яку
посилається заявник, як на підставу для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, суд
касаційної інстанцій скасував рішення
першої та апеляційної інстанції,
відмовив у задоволенні позовних вимог
щодо здійснення перерахунку пенсії
особі з 23 травня 2011 року відповідно до
статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб». Проте, застосував до спірних
правовідносин зміни, внесенні в статтю
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік».

Оскільки, зі змісту доданих до заяви
судових рішень вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
одних і тих самих норм матеріального
права, суд дійшов висновку допустити до
провадження Верховного Суду України
дану справу для перегляду ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 28 травня 2014 року.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до Головного управління Пенсійного
фонду України у Львівській області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
невиплаченої надбавки до пенсії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіКравцов О.В.
Єрьомін А.В.
Мороз В.Ф.
Цуркан М.І.
Чалий С.Я.