Справа № 9101/192955/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2014 рокусправа № 2а-3387/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2012 року

справа № 2а-3387/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
перерахувати та виплатити основну
пенсію у відповідності з вимогами
пункту 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пункту 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі шести
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 50
відсотків пенсії у відповідності з
вимогами статті 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пункту 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 18 серпня 2011 року та в
подальшому.

Постановою Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2012 року
позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернулося
з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, категорії І
та є інвалідом 3 групи. Перебуває на
обліку в управління Пенсійного фонду
України в Тернівському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області та отримує пенсію по
інвалідності на підставі статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 даного Закону визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 цього Закону
особам, віднесеним до категорії 1
постраждалих від Чорнобильської
катастрофи, які є інвалідами 3 групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з частиною 4 статті 54 Закону в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Проте, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону, 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 "Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, встановлено
розмір мінімальної пенсії по
інвалідності в залежності від групи
інвалідності та статусу, а також
встановлені розміри додаткової пенсії
в залежності від групи інвалідності та
категорії особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дані нормативні акти
неконституційними не визнані, а тому
підлягають застосуванню.

Доводи позивача, щодо безпідставності
застосування постанов Кабінету
Міністрів України, не приймаються
судом апеляційної інстанції з огляду
на наступне.

Відповідно до Конституції України
основи соціального захисту, форми і
види пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами
України (пункт 6 частини першої статті
92). Кабінет Міністрів України
повноважний вживати заходів щодо
забезпечення прав і свобод людини і
громадянина та проводити політику у
сфері соціального захисту (пункти 2, 3
статті 116).

Невід'ємною складовою здійснення
правового регулювання відносин у сфері
соціального забезпечення є визначення
правового механізму та державних
органів, на які покладається обов'язок
виконання соціальної політики держави
у цій сфері, одним з яких є Кабінет
Міністрів України.

Кабінет Міністрів України як вищий
орган у системі органів виконавчої
влади наділений конституційними
повноваженнями спрямовувати і
координувати діяльність міністерств,
інших органів виконавчої влади, до яких
належить і Пенсійний фонд України, а
крім того затверджує бюджет Пенсійного
фонду України.

Тобто, Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд України - органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Таким чином, Верховна Рада України,
доповнивши пунктом 4 розділ VII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", визначила Кабінет Міністрів
України державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що
узгоджується з функціями Уряду
України, визначеними в пунктах 2, 3
статті 116 Конституції України.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції були не повно
встановлені обставини, що мають
значення для справи, порушено норми
матеріального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду
скасуванню.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тернівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 26 січня 2012 року -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
ухвалення, є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим