Справа № 667/4756/14-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 667/4756/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Іванцова Н.К.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в місті Одесі в порядку
письмового провадження на підставі ч. 8
ст. 183-2 КАС України апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 08 липня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні (далі Управління ПФУ в м.
Херсоні) про зобов'язання відповідача
зарахувати до страхового стажу період
роботи у ВАТ «Херсонські комбайни» з 01
серпня 2006 року по 15 жовтня 2007 року та
здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначала, що з 21 грудня 2000 року по 15
жовтня 2007 року вона працювала у ВАТ
«Херсонські комбайни» та відповідно до
норм ст. 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вважалась застрахованою
особою в системі пенсійного
забезпечення. Проте, при нарахуванні
пенсії відповідач не зарахував до
страхового стажу період роботи з 01
серпня 2006 року по 15 жовтня 2007 року у
зв'язку з несплатою ВАТ «Херсонські
комбайни» за зазначений вище період
страхових внесків, що призвело до
заниження розміру пенсії.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08 липня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Зобов'язано Управління ПФУ в м. Херсоні
зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за
період роботи у ВАТ «Херсонські
комбайни» з 01 серпня 2006 року по 15 жовтня
2007 року та здійснити відповідно до
цього перерахунок пенсії.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, представник
Управління ПФУ в м. Херсоні в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, і, крім того, порушено норми
матеріального права, що, на думку
апелянта, є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції з
винесенням нової постанови про відмову
у задоволенні вимог позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Судом встановлено, що з 21 грудня 2000 року
по 15 жовтня 2007 року ОСОБА_1 працювала у
ВАТ «Херсонські комбайни» та
відповідно до норм ст. 11 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» вважалась
застрахованою особою в системі
пенсійного забезпечення.

При нарахуванні пенсії Управлінням ПФУ
в м. Херсоні не зараховано позивачу до
страхового стажу період роботи з 01
серпня 2006 року по 15 жовтня 2007 року у
зв'язку з несплатою ВАТ «Херсонські
комбайни» за зазначений вище період
страхових внесків.

Обставини справи сторонами не
оспорюються.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідач при
нарахуванні пенсії повинен був
зарахувати до страхового стажу
позивача період її роботи у ВАТ
«Херсонські комбайни» з 01 серпня 2006
року по 15 жовтня 2007 року на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застрахована особа -
фізична особа, яка відповідно до цього
Закону підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню і
сплачує (сплачувала) та/або за яку
сплачуються чи сплачувалися у
встановленому законом порядку
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та до
накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 11 зазначеного вище
Закону загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають, зокрема, громадяни України,
які працюють на підприємствах, в
установах, організаціях, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону визначено, що
право на отримання пенсій та
соціальних послуг із солідарної
системи мають громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку чи визнані інвалідами
в установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж, а в разі смерті цих осіб
- члени їхніх сімей, зазначені у статті
36 цього Закону, та інші особи,
передбачені цим Законом.

На підставі частин 1 та 2 ст. 24 Закону
страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок. Страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 20 Закону передбачено,
що у разі ухилення страхувальника чи
його посадових осіб від надання
територіальному органу Пенсійного
фонду звітності чи інших документів
про сплату страхових внесків страхові
внески обчислюються територіальним
органом Пенсійного фонду в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, за непрямим методом виходячи з
оцінки валового доходу та витрат
страхувальника, кількості осіб, які
перебувають з ним у трудових
відносинах, обсягу виробленої
(реалізованої) продукції (послуг), суми
сплачених ним податків, інших
обов'язкових платежів, передбачених
законодавством.

Відповідно до ч. 10 названої статті
Закону якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі
сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про сплату страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу роботи
зараховується робота, виконувана на
підставі трудового договору на
підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

На підставі ст. 62 названого Закону
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 21 грудня 2000 року по 15 жовтня 2007
року працювала у ВАТ «Херсонські
комбайни», що підтверджується записами
в трудовій книжці позивача та не
оспорюється відповідачем.

За таких даних, з урахуванням наведених
вище норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
пенсійне забезпечення», апеляційний
суд приходить до висновку, що
Управління ПФУ у м. Херсоні повинно
було зарахувати позивачу до страхового
стажу період її роботи у ВАТ
«Херсонські комбайни»з 01 серпня 2006
року по 15 жовтня 2007 року, а відтак
рішення суду першої інстанції є
правильним.

Апеляційний суд відхиляє посилання
апелянта в апеляційній скарзі на
несплату ВАТ «Херсонські комбайни» за
ОСОБА_1 страхових внесків як на
підставу для відмови в зарахуванні до
страхового стажу зазначеного вище
періоду роботи позивача, оскільки
обмеження пенсійних прав фізичної
особи з боку державного органу з
підстав невиконання або неналежного
виконання обов'язків
підприємством-страхувальником не є
правомірним.

При цьому наявність недоїмки зі сплати
страхових внесків, що сталася не з вини
позивача, є внутрішніми
взаємовідносинами між страховиком та
страхувальником, а тому не може
позбавити застраховану особу права на
призначення та отримання пенсії у
встановленому законодавством розмірі.

Враховуючи, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції на підставі ст. 200 КАС України
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржену постанову
місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні залишити без
задоволення, а постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 08 липня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: