Справа № 872/17786/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 рокусправа № 811/3050/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року

у справі № 811/3050/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області

про визнання нечинною та скасування
постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Кіровоградській області, в якому
просив визнати нечинною та скасувати
постанову Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області від 11.09.2013 №014671 про
застосування
адміністративно-господарського
штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
застосування відповідачем штрафних
санкцій за надання послуг з перевезень
пасажирів без оформлення документів,
передбачених ст.ст.39 та 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
є безпідставним, оскільки позивач
використовував автомобіль виключно в
особистих справах (для перевезення
родичів) та не надавав послуг з
перевезення пасажирів й вантажу.
Позивач зазначає, що оскаржувана
постанова не містить ані даних про
маршрут, ані доказів того, що особи, які
знаходились в автомобілі на момент
проведення перевірки, є клієнтами
позивача, ані доказів отримання
позивачем грошової винагороди за
надані послуги перевезення, що
свідчить про безпідставність
винесеної постанови. Позивач зазначає,
що оскільки в акті перевірки відсутні
докази здійснення ним підприємницької
діяльності з перевезення пасажирів,
отже й застосування відповідачем
штрафних санкцій є неправомірним,
внаслідок чого оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано постанову №014671 від 11 вересня
2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповноту дослідження
доказів, просить скасувати постанову
та прийняти нове рішення, яким в
позовних вимогах відмовити в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
проведеною рейдовою перевіркою
встановлено здійснення позивачем
пасажирських перевезень у кількості 13
чоловік за маршрутом «Залізний Порт -
Кіровоград» під виглядом перевезення
для власних потреб, що є порушенням ст.39
Закону України «Про автомобільний
транспорт». Відповідач зазначає, що на
підтвердження вказаного свідчать
пояснення працівників відповідача, в
яких вказано, що за опитуванням
пасажирів позивач здійснював
перевезення за маршрутом «Залізний
Порт - Кіровоград» за плату. Також
відповідач вказує, що позивачем не
надано до суду належних доказів, які б
підтверджували вжиття ним усіх
необхідних заходів для недопущення
господарських правопорушень,
передбачених абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, за результатами якої
складено акт №083802 від 01.08.2013.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» в
частині надання послуг з перевезення
пасажирів без оформлених документів,
перелік яких визначений ст.39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
а саме: відсутні договір із замовником
транспортних послуг, документ, що
засвідчує оплату транспортних послуг,
інформаційний лист погодження поїздки
з Укртрансінспекцією.

Акт підписаний позивачем із
завуваженнями: «на даний момент
підприємницькою діяльністю не
займався; повертався з відпочинку з
членами своєї родини додому».

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято постанову про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
№014671 від 11.09.2013, якою до позивача
застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700,00 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
відповідача.

Закон України №2344-III від 05.04.2001 «Про
автомобільний транспорт» визначає
засади організації та діяльності
автомобільного транспорту та регулює
відносини між автомобільними
перевізниками, замовниками
транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх
відносини з юридичними та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які забезпечують
діяльність автомобільного транспорту
та безпеку перевезень.

За приписами ст.6 Закону №2344-III
реалізація державної політики у сфері
автомобільного транспорту
здійснюється через центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.

Державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів і
вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст.6 Закону №2344-III
постановою Кабінету Міністрів України
№1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, який
визначає порядок здійснення
державного контролю за додержанням
суб'єктами господарювання, які
провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту, вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
наявністю відповідних ліцензій і
ліцензійних карток, виконанням ними
ліцензійних умов, а також процедуру
здійснення державного нагляду за
забезпеченням такими суб'єктами
господарювання безпеки автомобільних
перевезень.

Відповідно до п.15 Порядку №1567 під час
проведення рейдової перевірки,
зокрема, перевіряється наявність
визначених статтями 39 та 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення (ст.48 Закону №2344-III).

Згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи,
зокрема, за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статям 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у
разі виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3.

Таким чином, встановивши порушення
позивачем вимог Закону, відповідач
повинен скласти акт із зазначенням
виявлених під час перевірки порушень
вимог законодавства, норм і стандартів
щодо організації перевезень
автомобільним транспортом з
посиланням на порушену норму.

Із наявного в матеріалах справи акту
перевірки вбачається, що при перевірці
транспортного засобу марки Mercedes-Benz 311 CDI
Sprinter, який належить позивачу на праві
власності, відповідачем встановлено
порушення абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» в
частині надання послуг з перевезення
пасажирів без оформлених документів,
перелік яких визначений ст.39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
а саме: відсутні договір із замовником
транспортних послуг, документ, що
засвідчує оплату транспортних послуг,
інформаційний лист погодження поїздки
з Укртрансінспекцією.

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами; послуга з
перевезення пасажирів чи вантажів - це
перевезення пасажирів чи вантажів
транспортним засобом на договірних
умовах із замовником послуги за плату.

Згідно зі ст.29 Закону №2344-III
автомобільним перевізником та
автомобільним самозайнятим
перевізником, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, є суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги за
договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах.

Отже, задля кваліфікації перевезення
пасажирів у якості автомобільного
перевізника, фізична особа повинна
здійснювати перевезення на
комерційній основі, тобто за плату.

Із наявних в матеріалах справи акту
перевірки та пояснювальної записки
старшого державного інспектора
відділу державного контролю та нагляду
за безпекою наземного транспорту
Управління Укртрансінспекції у
Херсонській області від 21.10.2013 не
вбачається, яким чином перевіряючі
встановили факт здійснення
перевезення позивачем пасажирів за
плату, тобто відсутні докази надання
позивачем саме платних послуг з
перевезення пасажирів. Інших доказів
на підтвердження визначеного в акті
перевірки порушення відповідачем не
надано.

Відповідно до положень частин першої
та другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з правовою позицією суду
першої інстанції про недоведеність
відповідачем порушення позивачем
вимог абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», що, як
наслідок, свідчить про безпідставність
застосування до позивача штрафу у
розмірі 1700,00 грн.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи повно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини, прийняв законне та
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 811/3050/13-а залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко