Справа № 206/1826/14-а (2а/206/77/14)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 рокусправа № 206/1826/14-а
(2-а/206/77/14)

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Самарської районної в
м.Дніпропетровську ради на постанову
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 21 травня 2014 року
у справі №206/1826/14-а(2-а/206/77/14) за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Самарської районної
в м.Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 про
стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року УПСЗН Самарської
районної в м.Дніпропетровську ради
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1(далі - відповідач), в
якому просило стягнути з відповідача
54258,90 грн., як суму надміру виплаченої
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, та 180 грн., як суму надміру
виплаченої державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Постановою Самарського районного
суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2014
року, позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь
УПСЗН Самарської районної в
м.Дніпропетровську ради 180 грн., як суму
надміру виплаченої державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям, в решті позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що
відповідач своєчасно не повідомила
управління про те, що батько дітей
сплачував аліменти на їх утримання, їй
були надміру виплачені кошти за
призначеною тимчасовою державною
допомогою дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме за період
з 01.09.2007 року по 29.02.2008 року та з 01.05.2008
року по 31.10.2013 року у сумі 54258,90 грн.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з положень
ст.181 Сімейного кодексу України та п.12
Порядку призначення виплати
тимчасової державної допомоги дітям
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №189 від
22.06.2006 року, згідно яких суми наданої
дитині тимчасової державної допомоги
підлягають стягненню з платника
аліментів, особи, яка може утримувати
дитину.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідачка
має синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, у
зв'язку з чим знаходилась на обліку у
позивача та отримувала від нього
тимчасову державну допомогу дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, відповідно до Порядку
призначення виплати тимчасової
державної допомоги дітям батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №189 від 22.06.2006 року та
одержала 54258,90 грн. тимчасової
державної допомоги на дітей.

Підставою для звернення з позовом було
те, що ОСОБА_1 одержувала з 2006 року по 2013
рік аліменти від батька дітей ОСОБА_5

Згідно довідки Самарського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ №13199 від 11.10.2013
року, ОСОБА_1, за період з серпня 2006 року
по квітень 2013 року отримала аліменти
від батька дітей в сумі 5880 грн.
Заборгованість зі сплати аліментів за
період з березня 2006 року по вересень 2013
року складає 55037,01 грн.

Відповідно до частин 8-10 ст.181 Сімейного
кодексу України, якщо місце проживання
чи перебування батьків невідоме, або
вони ухиляються від сплати аліментів,
або не мають можливості утримувати
дитину, дитині призначається тимчасова
державна допомога, яка не може бути
меншою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Виплата тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України. Роботу
щодо призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме,
організовує центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
усиновлення та захисту прав дітей. Суми
наданої дитині тимчасової державної
допомоги підлягають стягненню з
платника аліментів до Державного
бюджету України у судовому порядку.

Згідно п.12 Порядку призначення виплати
тимчасової державної допомоги дітям
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №189 від
22.06.2006 року, якщо виникла можливість
стягнення аліментів з одного з батьків,
виявлено, що один з батьків може
утримувати дитину або місце проживання
(перебування) одного з батьків
встановлено, у зв'язку з чим можливе
стягнення з нього коштів на утримання
дитини, орган праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги. Стягнуті кошти
зараховуються до державного бюджету.

Аналізуючи докази у справі та
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, та вважає за необхідне
зазначити, що норми Сімейного кодексу
України мають вищу юридичну силу та
вищевказаний Порядок призначення
виплати тимчасової державної допомоги
не може суперечити положенням
Сімейного кодексу України, а лише
конкретизувати застосування ст.181 СК
України. Оскільки ОСОБА_1 не є платником
аліментів, тому відсутні підстави для
стягнення надміру виплаченої
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін, як таку, що прийнята з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200,205,206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Самарської районної в
м.Дніпропетровську ради - залишити без
задоволення.

Постанову Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 21 травня 2014 року
у справі №206/1826/14-а(2-а/206/77/14) - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук