Справа № 816/3718/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3718/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Носенко М.В.,

позивач - ОСОБА_1

представника відповідача - Бут Я.В.,
Мудрак П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької районної
державної адміністрації Полтавської
області про визнання протиправними та
скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кобеляцької районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання протиправними та скасування
розпоряджень № 149 від 10.09.2014 "Про
оголошення догани ОСОБА_1." та № 151-ОС
від 10.09.2014 "Про визнання таким, що
втратило чинність розпорядження
голови райдержадміністрації від 25.01.2014
№ 11а-ОС".

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилалась на те, що
розпорядження про оголошення їй догани
було винесено протиправно оскільки нею
проводиться робота по утриманню
пам'яток культурної спадщини.
Вказувала, що всі заходи передбачені
програмою розвитку культури у
Кобеляцькому районі на 2013 - 2015 роки
виконуються належним чином, окрім тих
які потребують додаткового
фінансування. Стверджувала, що нею
дисциплінарний проступок не вчинявся.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали. У
наданих до суду письмових запереченнях
просили в задоволенні
адміністративного позову відмовити
посилаючись на те, що за результатами
перевірки проведеної прокуратурою
Кобеляцького району в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
Кобеляцькою райдержадміністрацією
було винесено розпорядження "Про
оголошення догани ОСОБА_1.".
Стверджували, що в
райдержадміністрації відсутні
підстави піддавати сумніву результати
перевірки проведеної прокуратурою
Кобеляцького району.

Вказували на те, що розпорядження
голови райдержадміністрації № 151-ОС
від 10.09.2014 "Про визнання таким, що
втратило чинність розпорядження
голови райдержадміністрації від 25.01.2014
№ 11а-ОС" було винесено на виконання
вимог ст. 151 Кодексу законів про працю
України, якою передбачено, що протягом
строку дисциплінарного стягнення
заходи заохочення до працівника не
застосовуються.

Заслухавши пояснення позивача та
представників відповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши інші докази у їх сукупності,
суд встановив наступні обставини.

02.09.2014 Прокуратурою Кобеляцького
району Полтавської області винесено
постанову про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів Кобеляцькою
районною державною адміністрацією
Полтавської області /т. 1 а.с. 45/.

За результатами проведеної перевірки
до Кобеляцької районної державної
адміністрації направлено подання про
усунення порушень вимог Закону України
"Про охорону культурної спадщини" від
04.09.2014 № 100-1906вих14 /т. 1 а.с. 43-44/.

Згідно якого прокурор вимагав
невідкладно розглянути подання та
вжити заходів щодо усунення виявлених
порушень, а саме статті 6 Закону України
"Про охорону культурної спадщини",
причин та умов, що їм сприяють.

На виконання вимог вказаного подання
головою Кобеляцької районної
державної адміністрації Полтавської
області винесено розпорядження № 149-ОС
від 10.09.2014 "Про оголошення догани
ОСОБА_1.".

Крім того, 10.09.2014 головою Кобеляцької
районної державної адміністрації
Полтавської області винесено
розпорядження № 151-ОС "Про визнання
таким, що втратило чинність
розпорядження голови
райдержадміністрації від 25.01.2014 №
11а-ОС".

Не погоджуючись з вказаними
розпорядженнями позивач звернувся до
суду з позовом про їх скасування.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним
розпорядженням суд виходить з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на
посаді завідуючої сектором культури і
туризму Кобеляцької районної
державної адміністрації Полтавської
області, що підтверджується копією
трудової книжки наявною в матеріалах
справи /т. 1 а.с. 31 - 33/.

Правові, організаційні, соціальні та
економічні відносини у сфері охорони
культурної спадщини з метою її
збереження, використання об'єктів
культурної спадщини у суспільному
житті, захисту традиційного характеру
середовища в інтересах нинішнього і
майбутніх поколінь врегульовані
Законом України "Про охорону
культурної спадщини".

Частиною першою статті 3 Закону України
"Про охорону культурної спадщини"
встановлено, що державне управління у
сфері охорони культурної спадщини
покладається на Кабінет Міністрів
України, спеціально уповноважені
органи охорони культурної спадщини. До
спеціально уповноважених органів
охорони культурної спадщини (далі -
органи охорони культурної спадщини)
зокрема належать: обласні, районні,
Київська та Севастопольська міські
державні адміністрації.

Повноваження районних державних
адміністрацій, виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради
відповідно до їх компетенції у сфері
охорони культурної спадщини
встановлені частиною другою статті 6
Законом України "Про охорону
культурної спадщини", до них належить
зокрема: забезпечення виконання цього
Закону, інших нормативно-правових
актів про охорону культурної спадщини
на відповідній території; забезпечення
дотримання режиму використання
пам'яток місцевого значення, їх
територій, зон охорони; забезпечення
захисту об'єктів культурної спадщини
від загрози знищення, руйнування або
пошкодження; організація розроблення
відповідних програм охорони
культурної спадщини; укладення
охоронних договорів на пам'ятки в межах
повноважень, делегованих органом
охорони культурної спадщини вищого
рівня відповідно до закону; підготовка
пропозицій до програм
соціально-економічного розвитку
відповідної території і проектів
місцевого бюджету та подання їх на
розгляд відповідному органу
виконавчої влади; інформування органів
охорони культурної спадщини вищого
рівня про пошкодження, руйнування,
загрозу або можливу загрозу
пошкодження, руйнування пам'яток, що
знаходяться на їх території;
організація досліджень об'єктів
культурної спадщини, які потребують
рятівних робіт; здійснення інших
повноважень відповідно до закону.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 16 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації" місцеві
державні адміністрації в межах,
визначених Конституцією і законами
України, здійснюють на відповідних
територіях державний контроль за:
охороною пам'яток історії та культури,
збереженням житлового фонду.

Згідно пункту 5 Положення про відділ
культури і туризму Кобеляцької
районної державної адміністрації,
затвердженого розпорядженням голови
райдержадміністрації від 22ю.02.2013 № 45
одним із основних завдань відділу
культури і туризму є забезпечення
реалізації державної політики у сфері
культури, туризму, охорони культурної
спадщини /т. 1 а.с. 64/.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що державний контроль за
охороною пам'яток історії та культури,
які знаходяться на території
Кобеляцького району Полтавської
області покладено на відділ культури і
туризму Кобеляцької районної
державної адміністрації, який
розпорядженням голови Кобеляцької РДА
від 12.08.2014 № 119-ОС реорганізовано в
сектор культури і туризму Кобеляцької
РДА.

Згідно статті 1 Закону України
"Про охорону культурної спадщини"
культурна спадщина - сукупність
успадкованих людством від попередніх
поколінь об'єктів культурної спадщини;
об'єкт культурної спадщини - визначне
місце, споруда (витвір), комплекс
(ансамбль), їхні частини, пов'язані з
ними рухомі предмети, а також території
чи водні об'єкти (об'єкти підводної
культурної та археологічної спадщини),
інші природні, природно-антропогенні
або створені людиною об'єкти незалежно
від стану збереженості, що донесли до
нашого часу цінність з археологічного,
естетичного, етнологічного,
історичного, архітектурного,
мистецького, наукового чи художнього
погляду і зберегли свою автентичність;
охорона культурної спадщини - система
правових, організаційних, фінансових,
матеріально-технічних, містобудівних,
інформаційних та інших заходів з
обліку (виявлення, наукове вивчення,
класифікація, державна реєстрація),
запобігання руйнуванню або заподіянню
шкоди, забезпечення захисту,
збереження, утримання, відповідного
використання, консервації,
реставрації, ремонту, реабілітації,
пристосування та музеєфікації об'єктів
культурної спадщини.

На підтвердження здійснення
заходів по охороні культурної спадщини
позивачем суду надано облікові картки
об'єктів історико-культурної спадщини
Кобеляцького району; інформацію щодо
проведення ремонтно-реставраційних
робіт об'єктів історико-культурної
спадщини; інформацію про кількість
військових поховань на території
району; інформацію про наявність та
технічний стан пом'яток; інформацію про
пошукову роботу; інформацію про
демонтаж пам'ятників; інформацію про
історичні пам'ятники, які стоять на
обліку та взяті під охорону; інформацію
про пам'ятні знаки, які не беруться на
облік; інформацію про історичні
пам'ятники та пам'ятники
монументального мистецтва, які
необхідно взяти на облік; копію наказу
"Про створення робочої групи"; копію
Переліку актів відділу культури і
туризму, прийнятих в травні 2013 року;
копію протоколу галузевої наради
відділу культури і туризму
райдержадміністрації від 10.01.2013;
довідки міської, селищної, сільської
ради про проведення роботи щодо
охорони культурної спадщини; копії
телефонограм, які надсилались відділом
культури на сільські ради; фотографії
пам'ятників.

В судовому засіданні було
досліджено копії телефонограм, які
надсилались відділом культури на
сільські ради /т. 1 а.с. 92 - 98/ та
встановлено, що вказані телефонограми
не можуть вважатися належними доказами
в розумінні статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки з їх змісту не
можливо встановити кому саме вони
адресовані, коли передавались та яким
чином вони пов'язані з заходами
спрямованими на охорону культурної
спадщини.

Надані позивачем фотознімки та
копії фотознімків /т. 1 - 3/ не містять
відомостей про технічний засіб, за
допомогою якого здійснено фіксацію та
відомостей про осіб, які здійснювали
таку фіксацію та інформації про дату
здійснення фотофіксації. Відтак, копії
фотознімків та фотознімки не є
належними та допустимими доказами у
справі у розумінні статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Облікові картки об'єктів
культурної спадщини та інвентарні
картки обстеження об'єктів культурної
спадщини /т. 1- 3/, не можуть бути
належними доказами в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки вони не містять
підпису посадової особи, що їх склала
та не скріплені печаткою.

Крім того, пунктом 9 Порядку
визначення категорій пам'яток для
занесення об'єктів культурної спадщини
до Державного реєстру нерухомих
пам'яток України затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року N 1760 встановлено, що
облікова картка і паспорт об'єкта
складаються у чотирьох примірниках,
один з яких передається до
відповідного центрального органу
виконавчої влади у сфері охорони
культурної спадщини, другий
зберігається в органі охорони
культурної спадщини Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної
чи Київської, Севастопольської
міської держадміністрації, третій - в
іншому уповноваженому органі охорони
культурної спадщини, четвертий - в
органі місцевого самоврядування.

Позивачем суду не надано доказів
складання облікових карток у чотирьох
примірниках та надсилання їх до
відповідного центрального органу
виконавчої влади у сфері охорони
культурної спадщини, органу охорони
культурної спадщини обласної
держадміністрації та інших
уповноважених органів охорони
культурної спадщини.

Відповідно до статті 1 Закону
України "Про охорону культурної
спадщини" ремонт - сукупність
проектних, вишукувальних і виробничих
робіт, спрямованих на покращення
технічного стану та підтримання в
експлуатаційному стані об'єкта
культурної спадщини без зміни
властивостей, які є предметом охорони
об'єкта культурної спадщини;
реставрація - сукупність науково
обґрунтованих заходів щодо укріплення
(консервації) фізичного стану,
розкриття найбільш характерних ознак,
відновлення втрачених або пошкоджених
елементів об'єктів культурної спадщини
із забезпеченням збереження їхньої
автентичності.

Інформація щодо проведення
ремонтно-реставраційних робіт пам'яток
історико-культурної спадщини, які
знаходяться на території Кобеляцького
району станом на 1 червня 2014 року від
11.07.2014 № 01-12/224 /т. 1 а.с. 100 - 101/ не може бути
належним доказом проведення
ремонтно-реставраційних, оскільки не
містять інформацію про сукупність
проектних, вишукувальних і виробничих
робіт, спрямованих на покращення
технічного стану та підтримання в
експлуатаційному стані об'єкта
культурної спадщини та про науково
обґрунтовані заходи щодо укріплення
(консервації) фізичного стану,
розкриття найбільш характерних ознак,
відновлення втрачених або пошкоджених
елементів об'єктів культурної спадщини
із забезпеченням збереження їхньої
автентичності, а містять лише
інформацію про загальну кількість
"освоєних коштів".

Разом з тим, суд вважає за
необхідне вказати наступне: зі змісту
листа В.о. завідуючої сектору культури
і туризму Кобеляцької
райдержадміністрації О.Пасько від
07.10.2014 № 01-12/311/ т. 3 а.с. 18/ вбачається, що
копії документів підтверджуючих
використання коштів на
ремонто-реставраційні роботи об'єктів
культурної спадщини відсутні, так як
залучаються власні та спонсорські
кошти громади які не обліковуються.

Листи та довідки сільських рад /т.
1, т. 2/ про проведення
ремонтно-реставраційних робіт пам'яток
культури та впорядкування прилеглої
території не можуть бути належними та
допустимим доказами в розумінні статті
70 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки вони
датовані жовтнем 2014 року, отже були
направленні до сектору культури і
туризму Кобеляцької РДА після
проведення перевірки та винесення
спірних наказів.

Крім того, позивачем суду не
надано докази надання сільськими
радами матеріалів фотофіксації
технічного стану пам'ятників, а саме
супровідних листів, журналу реєстрації
вхідної кореспонденції на
підтвердження надходження таких
листів до Відділу культури і туризму
Кобеляцької РДА в період до вересня 2014
року та акти інвентаризації об'єктів
історико-культурної спадщини
Кобеляцького району суду не надано.

Відсутність актів інвентаризації
об'єктів історико-культурної спадщини
Кобеляцького району підтверджується й
листом В.о. завідуючої сектору культури
і туризму Кобеляцької
райдержадміністрації О.Пасько від
07.10.2014 № 01-12/311 адресованим першому
заступнику райдержадміністрації
Мудраку П.В. /т. 3 а.с. 18/.

Інформація про історичні
пам'ятники, які стоять на обліку та
взяті від охорону залучена позивачем
до матеріалів справи /т. 1 а.с. 102 - 121/ не
містить дати її складання, не скріплена
печаткою Відділу культури і туризму
Кобеляцької РДА та суперечить листу
В.о. завідуючої сектору культури і
туризму Кобеляцької
райдержадміністрації О.Пасько від
07.10.2014 № 01-12/311, отже не може бути
належним доказом в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, вказаний перелік
об'єктів культурної спадщини в
порушення вимог статті 14 Закону
України "Про охорону культурної
спадщини" не містить відмітки про його
затвердження рішеннями відповідних
органів охорони культурної спадщини,
відсутні такі рішення й у матеріалах
справи.

Позивачем до суду надано наказ
"Про створення робочої групи" № 30 від
24.05.2013, разом з тим не надано будь-яких
доказів на підтвердження виконання
вказаною групою покладених на неї
завдань.

Також позивачем не надано до суду
доказів звернення до сесії Кобеляцької
районної ради з пропозицією про
виділення коштів з метою укладання
охоронних договорів з користувачами та
балансоутримувачами пам'яток та
об'єктів культурної спадщини та
виконання заходів Програми розвитку
культури у Кобеляцькому районі до
19.09.2014.

Про те, що перше звернення про
виділення додаткових коштів з
районного бюджету на виготовлення
документів на об'єкти культурної
спадщини Кобеляцького району
відбулось 19.09.2014, тобто після
проведення перевірки прокуратурою
свідчить лист Кобеляцької районної
ради від 06.10.2014 № 04-22/423 /т. 1 а.с. 70/.

Крім того, Кобеляцька районна
державна адміністрація своїм листом
від 02.09.2014 № 882/02.1-37 /т. 1 а.с. 49/ повідомила
прокуратуру Кобеляцького району, що на
протязі 2012 - 2014 років рішень,
розпоряджень ті інших дозвільних
документів, в тому числі програм,
проектів, в зонах пам'яток культурної
спадщини, земель історико-культурного
призначення на території Кобеляцького
району Кобеляцькою районною державною
адміністрацією не приймалось.

Разом з тим, судом не приймаються
до уваги твердження відповідача про те,
що всі документи долучені позивачем до
матеріалів справи були завірені ОСОБА_1
у період її непрацездатності, оскільки
будь-яких доказів на підтвердження
перебування позивача на лікарняному
суду не надано.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позивачем
неналежним чином виконувались
обов'язки по здійсненню заходів по
охороні культурної спадщини, до жовтня
2014 року.

В ході судового розгляду
встановлено, що розпорядження голови
Кобеляцької районної державної
адміністрації від 10.09.2014 № 149-ОС "Про
оголошення догани ОСОБА_1." було
винесено за результатами розгляду
подання прокуратури Кобеляцького
району про усунення порушень вимог
Закону України "Про охорону культурної
спадщини", яке ні ким не оскаржувалось,
не скасовано та є чинним до цього часу.

Відповідно до вимог статті 147
Кодексів закону про працю України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:1)
догана; 2) звільнення.

Суд вважає за необхідне вказати,
що вид дисциплінарного стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
проступку і ступеню провини. Характер
накладеного покарання повинен
відповідати його наслідкам. При
визначенні виду і міри покарання
посадові особи повинні брати до уваги
характер проступку (з огляду на
об'єктивні факти), його наслідки, а
також попередню поведінку винних (якщо
вина доведена), їх ставлення до служби,
стаж служби і рівень кваліфікації.

Враховуючи досвід роботи ОСОБА_1,
ступінь тяжкості вчиненого нею
проступку та ступень її провини, суд
приходить до висновку, що відповідачем
правомірно прийнято рішення про
застосування до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу" заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Пунктом 2 Постанови Кабінету
Міністрів України Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів від 9 березня 2006
року № 268 надано право керівникам
органів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови, у межах затвердженого фонду
оплати праці: надбавку за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи: керівникам
структурних підрозділів, їх
заступникам, спеціалістам - у розмірі
до 50 відсотків посадового окладу з
урахуванням надбавки за ранг
державного службовця (дипломатичний
ранг, класний чин, кваліфікаційний
клас, спеціальне звання) та надбавки
(винагороди) за вислугу років; керівним
працівникам і спеціалістам
департаментів, управлінь, відділів,
інших структурних підрозділів, які
безпосередньо займаються розробленням
проектів нормативно-правових актів,
проводять експертизу проектів таких
актів (якщо положеннями про підрозділи
передбачено виконання такої роботи);
керівним працівникам і спеціалістам,
які забезпечують адміністрування
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску, протидію контрабанді
та порушенню митних правил, особам
начальницького складу податкової
міліції, які здійснюють
оперативно-розшукову діяльність та
досудове розслідування кримінальних
правопорушень, структурних
підрозділів Міністерства доходів і
зборів; керівним працівникам і слідчим
органів внутрішніх справ, посади яких
віднесені до відповідних категорій
посад державних службовців і які
здійснюють досудове розслідування
кримінальних правопорушень, - у розмірі
до 100 відсотків посадового окладу з
урахуванням надбавки за ранг
державного службовця (дипломатичний
ранг, класний чин, кваліфікаційний
клас, спеціальне звання) та надбавки
(винагороди) за вислугу років. У разі
несвоєчасного виконання завдань,
погіршення якості роботи і порушення
трудової дисципліни зазначена
надбавка скасовується або розмір її
зменшується.

Частиною третьою статті 151
Кодексів закону про працю України
встановлено, що протягом строку дії
дисциплінарного стягнення заходи
заохочення до працівника не
застосовуються.

Отже, відповідачем правомірно
винесено розпорядження від 10.09.2014 №
151-ОС "Про визнання таким, що втратило
чинність розпорядження голови
райдержадміністрації від 25.01.2014 № 11а-ОС
"Про встановлення надбавки до
посадового окладу ОСОБА_1.".

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги необґрунтовані та задоволенню
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 04
листопада 2014 року.

Суддя
С.С. Бойко