Справа № 686/12823/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Заворотної
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з позовом до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 липня 2014 року
адміністративний позов задоволено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився
про причини неявки суду не повідомила,
хоча про час та дату розгляду справи
повідомлялася належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

В судове засідання представник
відповідача не з'явилася, однак на
адресу суду надіслала заяву про
розгляд справи без її участі в порядку
письмового провадження. Також
представником відповідача на адресу
суду було надіслано доповнення до
апеляційної скарги, в яких зазначено,
що задоволення судом першої інстанції
позовних вимог ОСОБА_2 щодо нарахування
та виплати пенсії в розмірі 81 відсоток
слід скасувати, оскільки позивачем
заявлялись вимоги щодо нарахування та
виплати пенсії в розмірі 80 відсотків.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому та отримує пенсію за
віком, як державний службовець
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Звернувшись до управління Пенсійного
фонду з заявою про проведення
перерахунку пенсії державного
службовця з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення,
соціально-побутові потреби та
індексації, позивач отримав відмову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
основним критерієм при визначені видів
оплати праці, які включаються до
заробітку для обчислення пенсії, є
нарахування на такі виплати страхового
збору на загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Колегія суддів погоджується таким
висновком суду першої інстанції та
вважає, що районний суд обґрунтовано
прийшов до переконання про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу», право на одержання
пенсії державних службовців мають
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків не менше 25 років, для жінок не
менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу»
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України від 24 березня 1995 року
№108/95-ВР «Про оплату праці», заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, судом встановлено, що
управлінням пенсійного фонду України
необхідно було при здійсненні
призначення позивачу пенсії, як
державному службовцю, керуватися ст. 37
ЗУ «Про державну службу» в редакції
чинній на момент призначення пенсії,
якому було передбачено, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством України пенсійного
віку за наявності загального трудового
стажу для чоловіків - не менше 25 років,
для жінок - не менше 20 років, у томі
числі стажу державної служби - не менше
10 років. Зазначеним особам
призначаються в розмірах 80 відсотків
від суми їх посадового (чинного) окладу
з урахуванням надбавок передбачених
цим Законом. Пенсія державному
службовцю виплачується від його
заробітку одержаного після виходу на
пенсію.

Крім того, отримані особою виплати, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
для обчислення пенсії.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України у справі №
21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС
України є обов'язковим для всіх судів.

З довідки про складові заробітної
плати, виданої Головним управління
Міндоходів у Хмельницькій області №
157/10/22-01-05 від 30.05.2014 року, видно, що
позивачу виплачувалась індексація
заробітної плати, матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що вказані вище суми
необхідно включити до складових
заробітної плати, із якої здійснюється
перерахунок пенсії є вірним та
обґрунтованим.

Проте, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому здійснити
нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 в
розмірі 81 відсоток.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому задовольнити частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії змінити.

Абзац другий резолютивної частини
постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 липня 2014 року, викласти у
наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
здійснити нарахування та виплату
пенсії ОСОБА_2 з 20.12.2013 року, в розмірі 80
відсоток включивши до сум заробітної
плати, для обчислення пенсії, суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
відповідно до довідки № 157/10/22-01-05 від
30.05.2014 року, з урахуванням виплачених
сум".

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі 03.11.14 .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Гонтарук В. М.

Курко О. П.