Справа № 826/3261/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3261/14
інстанції: Соколова О.А.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної виконавчої
служби України на Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби
України, треті особи ПАТ «Банк
Таврика», ТОВ «Інтер ВВ», -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної виконавчої служби
України, треті особи ПАТ «Банк
Таврика», ТОВ «Інтер ВВ», в якому
просила суд зняти арешт на майно -
машино-місце №1, розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Краківська, 15/17.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 квітня 2014 року зазначений
адміністративний позов - задоволено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує
тим, що судом першої інстанції не в
повному обсязі досліджено обставини та
надано не вірну правову оцінку діям
відповідача щодо підстав та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень чим порушено норми
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
між ОСОБА_2 (покупець) та ТОВ «Інтер-ВВ»
(продавець) укладено договір
купівлі-продажу машино-місця від 07.06.2012
року, згідно якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю машино-місце під номером 1
загальною площею 22,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: місто Київ, вулиця Краківська,
15/17.

Постановою Державної виконавчої
служби України від 10.01.2014 року ВП№38987575
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження накладено
арешт на гараж, машино-місце в
підземному паркінгу загальною площею
22,20 кв.м., що знаходиться за адресою:
місто Київ, вулиця Краківська, 15/17.
Стягувачем в даному випадку є ПАТ «Банк
Таврика».

В подальшому, позивач звернулась до
Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві про
державну реєстрацію вищевказаного
договору, але рішенням від 24.02.2014 року
№11136608 їй відмовлено, оскільки на
машино-місце за адресою: місто Київ,
вулиця Краківська, 15/17, накладено арешт
Державною виконавчою службою України.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що відмова у реєстрації зазначеного
машино-місця обмежує право власності
позивача, регламентоване Конституцією
України.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право на звернення до суду з позовом
про визнання права власності на майно і
про зняття з нього арешту, якщо особа
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону у разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду (ч.5 ст.60 Закону).

Записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (ч.1 ст.26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У статті 41 Конституції України
зазначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб
можуть користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (ст.321 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до частини третьої статті 640
Цивільного кодексу України договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Згідно зі статтею 657 Цивільного кодексу
України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку
(квартири)або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

У ч.1 ст. 210 Цивільного кодексу України
визначено, що правочин підлягає
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
на майно позивача накладено арешт в
рамках примусового виконання наказу
Господарського суду Київської області,
за яким боржником є ТОВ «Інтер-ВВ».

Оскільки, між ОСОБА_2 (покупець) та ТОВ
«Інтер-ВВ» (продавець) укладено договір
купівлі-продажу машино-місця від 07.06.2012
року, згідно якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю машино-місце під номером 1
загальною площею 22,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: місто Київ, вулиця Краківська,
15/17, даний договір нотаріально
посвідчений та нотаріусом внесено
запис про реєстрацію правочину, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру правочинів, тому колегія
суддів погоджується з рішенням суду
першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної виконавчої служби України
на Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 квітня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлено 04
листопада 2014 року)

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.