Справа № 826/15454/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до третя
особаДержавного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Міністерства юстиції
України Ромаренко Юлії Сергіївни
Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра"провизнання
дій протиправними, скасування вимоги №
1675/19 від 05.09.2014 та зобов'язання вчинити
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Міністерства юстиції
України Ромаренко Юлії Сергіївни про
визнання дій протиправними, скасування
вимоги № 1675/19 від 05.09.2014 та зобов'язання
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.10.2014 залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскільки на позивача поширюється дія
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", у відповідача були
відсутні правові підстави для видання
вимоги № 1675/19 від 05.09.2011 та вчинення дій
щодо примусового виселення позивача з
квартири, яка є предметом іпотеки та
основним місцем проживання позивача.
У судовому засіданні 16.10.2014 представник
позивача відмовилась від позовної
вимоги викладеної в пункті 4 прохальної
частини позовної заяви, у іншій частині
підтримала позовні вимоги та просила
суд їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні 16.10.2014
визнала позовні вимоги.
Представник третьої особи у судове
засідання 16.10.2014 не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, заслухавши пояснення
відповідача та представника позивача,
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Під час судового розгляду справи, суд,
30.10.2007 між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Надра" укладено кредитний договір
№ 37/П/76/2007-840 від 30.10.2007 відповідно до
якого позивачу було надано у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у сумі 143700,82 доларів США
за програмою "Перше житло" з цільовим
використанням - проведення розрахунків
по договору купівлі - продажу від 30.10.2007
предметом якого є купівлі - продаж
нерухомого майна (квартири), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
укладено договір іпотеки № 37/П/76/2007-840
від 30.10.2007 предметом іпотеки за яким є
нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1.
Відділом державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Міністерства
юстиції України відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого напису від 18.03.2014,
зареєстрованого в реєстрі під № 330,
вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 щодо звернення стягнення
на предмет іпотеки-квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1.
05.09.2014 державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Міністерства юстиції
України Ромаренко Юлія Сергіївна
винесла вимогу № 1675/19 у пунктах 1, 2 та 3
резолютивної частини якої зазначено
наступне: "1.Відділ державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
призначає проведення виконавчих дій
щодо опису предмету іпотеки-квартири
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1 на 25 вересня 2014 р. о 10 год. 30 хв.
2.Всі витрати, пов'язані з примусовим
виконанням покласти на боржника -
3.Відділ державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м.Києві зобов'язує боржника у
вказаний час знаходитись за адресою:
АДРЕСА_1 та надати доступ державному
виконавцю для проведення виконавчих
ОСОБА_1 вважаючи протиправними дії
державного виконавця щодо її
примусового виселення з квартири за
адресою: АДРЕСА_1 та вважаючи вимогу №
1675/19 від 05.09.2014 такою, що підлягає
скасуванню звернулась з відповідним
позовом до суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з
Відповідно до частини першої статті 112
Кодексу адміністративного судочинства
України позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи.
Частинами третьої та четвертою статті
112 Кодексу адміністративного
судочинства України, встановлено, що у
разі часткового визнання
адміністративного позову відповідачем
і прийняття його судом може бути
прийнята постанова суду про
задоволення визнаних відповідачем
позовних вимог відповідно до статті 164
цього Кодексу. У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову. Суд не
приймає відмови від адміністративного
позову, визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чим-небудь права,
свободи або інтереси.

Згідно з частинами першою та третьою
статті 136 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач може
відмовитися від адміністративного
позову, а відповідач - визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи. Судове
рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Таким чином, у разі визнання
відповідачем адміністративного позову
суд приймає постанову про задоволення
адміністративного позову у випадку,
якщо ці дії відповідача не суперечать
закону чи не порушують чим-небудь
права, свободи або інтереси.

Виконавче провадження в рамках якого
відповідачем винесено вимогу № 1675/19
від 05.09.2014 відкрито з примусового
виконання виконавчого напису від
18.03.2014, зареєстрованого в реєстрі під №
330, вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 щодо звернення стягнення
на предмет іпотеки-квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1 та
стягувачем за вказаним виконавчим
провадженням є Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра".

Таким чином визнання відповідачем
адміністративного позову має
безпосередній вплив на права та
інтереси Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" та
може їх поришити.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про неможливість прийняття
визнання відповідачем
адміністративного позову.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" протягом дії цього
Закону не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника / майнового поручителя
або є об'єктом незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна, яке перебуває в іпотеці, за
умови, що у позичальника або майнового
поручителя у власності не знаходиться
інше нерухоме житлове майно; загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Пунктами 3 та 4 зазначеного Закону
встановлено, що цей Закон набирає
чинності з дня його опублікування та
втрачає чинність з дня набрання
чинності законом, який врегульовує
питання особливостей погашення
основної суми заборгованості,
вираженої в іноземній валюті, порядок
погашення (урахування) курсової
різниці, що виникає у бухгалтерському
та/або податковому обліку кредиторів
та позичальників, а також порядок
списання пені та штрафів, які
нараховуються (були нараховані) на таку
основну суму заборгованості. Протягом
дії цього Закону інші закони України з
питань майнового забезпечення
кредитів діють з урахуванням його норм.

Закон України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" було офіційно
опубліковано в газеті "Голос України"
07.06.2014.

Отже, з 07.06.2014 не може бути примусово
стягнуте нерухоме житлове майно, яке
вважається предметом іпотеки згідно із
статтею 5 Закону України "Про іпотеку",
якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника, за умови, що у
позичальника у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно та загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири.

Виконавче провадження в рамках якого
винесено вимогу № 1675/19 від 05.09.2014
відкрито з примусового виконання
виконавчого напису від 18.03.2014,
зареєстрованого в реєстрі під № 330,
вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 щодо звернення стягнення
на предмет іпотеки-квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності.

Договір іпотеки № 37/П/76/2007-840 від 30.10.2007
предметом іпотеки за яким є нерухоме
майно: квартира АДРЕСА_1 був укладений з
метою забезпечення виконання
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору № 37/П/76/2007-840 від 30.10.2007
укладеного між позивачем та Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Надра" відповідно до якого
позивачу було надано у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у сумі 143 700,82 доларів США
за програмою "Перше житло" з цільовим
використанням - проведення розрахунків
по договору купівлі - продажу № 5459з від
30.10.2007 предметом якого є купівлі -
продаж нерухомого майна (квартири), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 78 від 18.09.2014
виданій Комунальним підприємством
"Вітряні гори" Подільського району
міста Києва позивач зареєстрована та
проживає в квартирі АДРЕСА_1, загальною
площею 50, 68 кв.м.

Докази на підтвердження факту
наявності в позивача у власності
іншого нерухомого житлового майна крім
зазначеної квартири у суду відсутні.

Таким чином, вимога № 1675/19 від 05.09.2014
винесена з метою звернення примусового
стягнення на нерухоме житлове майно -
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50, 68
кв.м., яке вважається предметом іпотеки
за договором № 37/П/76/2007-840 від 30.10.2007,
виступає як забезпечення зобов'язань
позивача за кредитним договором №
37/П/76/2007-840 від 30.10.2007 відповідно до якого
позивачу було надано кредит в
іноземній валюті за програмою "Перше
житло" з цільовим використанням -
проведення розрахунків по договору
купівлі - продажу нерухомого майна №
5459з від 30.10.2007, та є постійним місцем
проживання позивача, у той час, як
докази наявності у позивача у
власності іншого житлового майна у
суду відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про наявність підстав для
скасування вимоги № 1675/19 від 05.09.2014.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
Романенко Ю.С. щодо примусового
виселення позивача з предмету іпотеки -
квартири АДРЕСА_1 до закінчення
мораторію встановленого Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» суд звертає увагу на наступне.

Позивач, як на обґрунтування вчинення
відповідачем дій щодо її примусового
виселення з предмету іпотеки
посилається на факт видання
відповідачем вимоги № 1675/19 від 05.09.2014,
інших доказів та обґрунтувань на
підтвердження вчинення відповідачем
зазначених дій позивачем суду надано
не було, як і не було зазначено про
причини неможливості їх надання.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином у суду відсутні підстави
вважати, що відповідачем були вчинені
інші дії, крім видання вимоги № 1675/19 від
05.09.2014, спрямовані на примусове
виселення позивача з предмету іпотеки
- квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
у суду відсутні підстави вважати, що
відповідачем були вчинені інші дії,
крім видання вимоги № 1675/19 від 05.09.2014
спрямовані на примусове виселення
позивача з предмету іпотеки - квартири
АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що
скасування вимоги №1675/19 від 05.09.2014 у
даному випадку є достатнім способом
захисту прав та свобод позивача, у той
час, як вимога щодо визнання
протиправними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
Романенко Ю.С. щодо примусового
виселення позивача ОСОБА_1 з предмету
іпотеки - квартири АДРЕСА_1 до
закінчення мораторію встановленого
Законом України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» у даному випадку не
спрямована на захист прав, свобод та
інтересів позивача.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити
частково.

2.Скасувати вимогу державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
Міністерства юстиції України
Ромаренко Юлії Сергіївни № 1675/19 від
05.09.2014.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов