Справа № 804/10327/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 липня 2014 р.
Справа №804/10327/14

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Потолова Г.В.,
розглянувши позовну заяву з доданими
матеріалами ОСОБА_1 до Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Старший державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Вовченко Олександр Васильович, про
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом про
скасування постанови Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України ВП
№27351526 від 24.06.2011р.

Вимоги до позовної заяви встановлені
саме ст.106 КАС України. А відповідно до
ст.107 КАС України суддя, після одержання
позовної заяви, з'ясовує, крім іншого,
чи відповідає позовна заява вимогам,
встановленим ст.106 цього кодексу,
належить позовну заяву розглядати у
порядку адміністративного
судочинства, не має інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим кодексом, тощо.

Позовна заява подана без додержання
вимог, встановлених ст.106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: в порушення п.2, п.3 ч.1 у
позовній заяві не зазначено адрес
електронної пошти сторін або посилання
на їх відсутність, оскільки ці
реквізити можуть бути потрібні суду
для здійснення термінових викликів чи
повідомлень, з'ясування причин
неприбуття до суду.

З урахуванням приписів ст.106 КАС
України позовна заява повинна
відповідати вимогам ст.105 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.181 КАС України
відповідач у справах з приводу рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби є
відповідний орган державної
виконавчої служби.

Згідно практики, якої дотримується
Вищий адміністративний суд України, що
вбачається з Постанови Пленуму №3 від
13.12.2010р. «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (зі змінами), органами
державної виконавчої служби
відповідно до ст.181 КАС України є:
Державна виконавча служба України, до
складу якої входить відділ примусового
виконання рішень; управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головних управлінь
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі, до складу яких входять
відділи примусового виконання рішень;
районні, районні в містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні,
міжрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Отже, структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби: відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
відділи примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі - не визначені
Законом України «Про державну
виконавчу службу» як самостійні органи
державної виконавчої служби, що
виключає можливість їхньої участі як
відповідачів у таких справах.

Таким чином, у позовній заяві зазначено
неналежного відповідача.

У відповідності до ч.2 ст.106 Кодексу
адміністративного судочинства України
на підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Надану позивачем копію постанови про
відкриття виконавчого провадження від
24.06.2011р. ВП №27351526 неможливо вважати
доказами у розумінні ст.ст.69-71, 106 КАС
України, оскільки не засвідчені
належним чином.

Так, належність засвідчення копій
передбачена Національним стандартом
України Державної уніфікованої
системи документації «Уніфікована
система організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003» затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.2003р. №55, а саме, що цей стандарт
поширюється на
організаційно-розпорядчі документи:
постанови, розпорядження, накази,
положення, рішення, протоколи, акти
листи тощо, створювані в результаті
діяльності: органів державної влади
України, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій та їх об'єднань усіх форм
власності. Цей стандарт установлює:
склад реквізитів документів; вимоги до
змісту і розташування реквізитів
документів; вимоги до бланків та
оформлювання документів; вимоги до
документів, що їх виготовляють за
допомогою друкувальних засобів. Згідно
п.5.27 вказаної системи передбачено, що
відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів «Згідно з
оригіналом», назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

Крім того, Постановою КМУ від 30.11.2011
№1242, затверджено Типову інструкцію з
діловодства, де передбачено порядок
видачі копій документів (далі -
Інструкція). Зокрема, згідно п. 76
Інструкції установа може засвідчувати
копії лише тих документів, що
створюються в ній, а також у випадках,
передбачених в абзаці другому цього
пункту. Копія документа виготовляється
і видається тільки з дозволу керівника
установи, його заступників або
керівника структурного підрозділу. У
разі підготовки документів для надання
судовим органам, під час вирішення
питань щодо прийняття громадян на
роботу, навчання, засвідчення їх
трудових, житлових та інших прав у
взаємовідносинах з установою, а також
під час формування особових справ
працівників установа може виготовляти
копії документів, виданих іншими
установами (копії дипломів, свідоцтв
про одержання освіти тощо). Пунктом 77
Інструкції визначено, що напис про
засвідчення документа складається із
слів «Згідно з оригіналом»,
найменування посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів (ініціалу імені) та прізвища,
дати засвідчення копії і
проставляється нижче реквізиту
документа «Підпис».

Позивачем до позовної заяви надано
ксерокопії/фотокопії документів, не
засвідчені у встановленому порядку. А
саме: відсутні найменування посади
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів (ініціалу імені) та прізвища,
дата засвідчення.

Також, позивачем не надано доказів на
підтвердження позовних вимог, а саме:
доказів реєстрації майна, доказів
випадкової обізнаності про виконавче
провадження №27351526

Крім того, всупереч приписам ч.2 ст.106
КАС України позивачем не надано
доказів на підтвердження клопотання
про поновлення строку звернення до
суду.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до
позовної заяви додається документ про
сплату судового збору, крім випадків,
коли його не належить сплачувати.

Згідно Закону України «Про судовий
збір», який визначає правові засади
справлення судового збору, платників,
об'єкти та розміри ставок судового
збору, порядок сплати, звільнення від
сплати та повернення судового збору,
визначено, що судовий збір у
відповідному розмірі сплачується як за
вимоги немайнового так і майнового
характеру.

Позивачем не надано доказів оплати
судового збору за поданий позов та
клопотання про забезпечення доказів.

Відповідно до листа Державної судової
адміністрації України від 05.04.2012 року
№ 11-1801/12, з 6 лютого 2012 року
відкриті нові доходні рахунки щодо
сплати судового збору. У зв'язку з чим,
Дніпропетровському окружному
адміністративному суду присвоєно
наступні реквізити рахунку:

отримувач: УДКСУ у Красногвардійському
р-ні м. Дніпропетровська,
Дніпропетровської обл.;

код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253;

рахунок отримувача: 4008 за кодом
бюджетної класифікації 22030001;

банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області м.
Дніпропетровськ

МФО банку отримувача: 805012.

Відповідно до ч.4 ст.106 КАС України
позовна заява підписується позивачем
або його представником із зазначенням
дати її підписання.

З огляду на приписи ч.4 ст.106 КАС України,
дата підписання - це день фактичного
підписання, а не складання (чи
реєстрації) позовної заяви. Разом з тим,
днем подання заяви до суду є не дата,
написана на позовній заяві, а день її
реєстрації в канцелярії суду або день
відправлення заяви на адресу суду
поштою.

Відтак, у позовній заяві відсутня дата
її підписання та позивачем не
визначено - чи можливо вважати дату
реєстрації позову датою його
підписання.

Згідно ч.2 ст.48 КАС України, здатність
особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки, у тому числі доручати
ведення справи представникові
(адміністративна процесуальна
дієздатність), належить фізичним
особам, які досягли повноліття і не
визнані судом недієздатними, а також
фізичним особам до досягнення цього
віку у спорах з приводу
публічно-правових відносин, у яких вони
відповідно до законодавства можуть
самостійно брати участь.

Пунктом 1 ч.1 ст.107 КАС України
передбачено, що суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи подана
позовна заява особою, яка має
адміністративну процесуальну
дієздатність.

Всупереч зазначеним приписам
позивачем не надані докази
адміністративної процесуальної
дієздатності. Таким доказом, зокрема,
може вважатися засвідчена копія
паспорту позивача тощо.

Визначені питання стосуються саме
позивача, а тому останній має
можливість надати такі докази
самостійно.

Відповідно до ст.122 КАС України за
загальним правилом адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі.

Визначені недоліки позовної заяви
неможливо усунути в ході розгляду
адміністративної справи.

За викладених обставин, суд вважає за
необхідне залишити позовну заяву без
руху зі встановленням строку для
усунення виявлених недоліків позовної
заяви з урахуванням ст.ст.106, 108 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.106, 108, 165, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Старший державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Вовченко Олександр Васильович, про
скасування постанови, залишити без
руху.

Встановити ОСОБА_1 дводенний строк з
дня набрання даною ухвалою законної
сили для усунення недоліків позовної
заяви.

Визначені недоліки усунути шляхом
надання:

- письмового визначення електронної
адреси сторін;

- визначення належного відповідача;

- письмового визначення дати
підписання позовної заяви;

- квитанцій про сплату судового збору;

- належним чином засвідченої копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 24.06.2011р. ВП №27351526 та
документів на підтвердження позовних
вимог і клопотання про поновлення
строку звернення до суду;

- надання копії паспорту;

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у п'ятиденний
строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Г.В. Потолова