Справа № 2а/2470/1487/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/50391/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства "Чернівецька птахофабрика"
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2013 року у
справі за позовом Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
Державної служби з питань інвалідів та
ветеранів до Закритого акціонерного
товариства "Чернівецька птахофабрика"
про стягнення заборгованості,

встановив:

Чернівецьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
Державної служби з питань інвалідів та
ветеранів звернулося з позовом до
Закритого акціонерного товариства
"Чернівецька птахофабрика" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 141 261 грн 19 коп. та пеню
в сумі 17 082 грн 74 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідачем в 2009 - 2011
роках порушені вимоги Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» щодо
працевлаштування інвалідів у
кількості 4 % середньооблікової
чисельності штатних працівників.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове рішення про залишення
позову без розгляду.

В запереченнях відповідач просив
залишити скаргу без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню частково.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 30 травня 2012 року
Чернівецьким обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
проведена позапланова виїзна
перевірка ПрАТ «Чернівецька
птахофабрика», щодо виконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів у 2009-2011
роках, за наслідками якої встановлено:
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу за 2009
рік становила 196 осіб. Відповідно до ст.
19 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів" норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів складав 8 осіб. Однак,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким встановлена
інвалідність, за 2009 рік склала 5 осіб.

Під час перевірки за 2010 рік
встановлено: середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу за 2010 рік становила
198 осіб. Відповідно до ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів" норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів складав 8 осіб. Однак,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким встановлена
інвалідність, за 2010 рік склала 5 осіб.

Відповідно до довідки від 03 липня 2012
року № 18/03-10/497 Глибоцького центру
зайнятості відповідач за період 2009-2010
роки подав один звіт форми 3-ПН від 20
травня 2010 року про наявність двох
вакансій укладальника-пакувальника
для працевлаштування інвалідів.

У зв'язку з тим, що відповідач в
добровільному порядку штрафні санкції
не сплатив, позивач заявив цей позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, щодо достатності підстав
для задоволення позову.

Колегія суддів вважає висновки судів
першої та апеляційної інстанцій
передчасними, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГК
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 238 цього Кодексу за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Водночас за змістом ст. 20 Закону №
875-ХІІ адміністративно-господарські
санкції за недотримання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів сплачуються (нараховуються,
застосовуються) підприємствами
самостійно в строк до 15 квітня року,
наступного за роком, в якому відбулося
порушення нормативу, встановленого
частиною 1 статті 19 цього Закону.

На думку колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, саме з
16 квітня відповідного року у
контролюючого органу виникає право на
стягнення несплачених підприємством
самостійно сум санкцій у судовому
порядку. При цьому на дані
правовідносини поширюється строк
звернення до суду, встановлений
статтею 99 КАС.

Частина 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ, за
змістом якої до правовідносин із
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені ст. 250
ГК, не має правового значення для
вирішення цього спору, оскільки в
останній нормі визначено строки
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, а не їх стягнення.

Згідно із ч.ч. 1 - 3 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Отже, Відділення Фонду, звернувшись 21
червня 2012 року до суду з позовом про
стягнення санкцій за незайняті
інвалідами у 2009-2010 роках робочі місця,
порушило строк звернення, встановлений
ч. 2 ст. 99 КАС (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин).

Таким чином, у справі, що розглядається,
суди першої та апеляційної інстанцій
неправильно застосували норми права.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Верховного Суду України від
21 лютого 2011 року у справі № 21-9а11.

Наслідки пропуску цих строків
встановлені ст. 100 КАС України,
відповідно до якої адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Аналіз наведеної вище редакції ч. 1 ст.
100 КАС дає підстави вважати, що суд має
можливість самостійно, на свій розсуд,
застосувати наслідки пропуску строку
звернення до суду.

З урахуванням положень цієї статті
належним способом захисту порушеного
права є, зокрема, звернення до суду з
даними позовом в межах строку,
встановленого ст. 99 КАС України.

Між тим, розглядаючи справу по суті,
суди першої та апеляційної інстанцій
не дали оцінку позовним вимогам в
аспекті строків звернення до
адміністративного суду.

Враховуючи викладене, справа підлягає
направленню до суду першої інстанції
на новий розгляд для надання оцінки
пропуску строку звернення позивача до
адміністративного суду та причини його
поважності.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Чернівецька
птахофабрика" задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2013 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: