Справа № 826/10729/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2014 року 08 год. 30 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Чайка»до Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпро визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17 лютого 2014
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Чайка» (далі - позивач, ТОВ «ТД
Чайка») з позовом до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі -
відповідач, ДПІ) про визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення від 17 лютого 2014
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
Акта ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 31.01.2014р. №
74/26-54-22-03/32453569, складеного за
результатами проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Торговий дім Чайка» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Альта-Ком» за період з 01.10.2012р. по
31.12.2012р., документально та нормативно не
підтверджуються. Натомість реалізація
ТОВ «Торговий дім Чайка» товарів ТОВ
«Альта-Ком» підтверджується належним
чином складеними первинними
документами та безпосередньо пов'язаня
з господарською діяльністю Товариства.
Відповідач проти позову заперечував,
надавши до суду письмові заперечення
від 29.08.2014р. б/н та додаткові документи.
В обґрунтування своїх заперечень
посилається на те, що працівниками ДПІ
в Оболонському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«Торговий дім Чайка» (ідентифікаційний
код 32453569) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Альта-Ком» за
період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р., за
результатами якої складений Акт від
31.01.2014р. № 74/26-54-22-03/32453569. Згідно
висновків цього Акта перевірки ТОВ
«Торговий дім Чайка» допустило
порушення наступних норм податкового
законодавства України: п. 137.10 ст. 137
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження цим
підприємством податку на прибуток за 4
грн. А саме в ході проведеної перевірки
перевіряючими виявлено заниження
доходу за 4 квартал 2012 року у сумі 139127,00
грн. За результатами проведення
вказаної документальної перевірки
позивача ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2014р. №
чинного податкового законодавства.
В судових засіданнях призначених у
даній справі представник позивача
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в призначених
судових засіданнях заперечував проти
позовних вимог та просив відмовити в їх
25 вересня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на таке.
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
21.01.2014р. по 25.01.2014р. працівниками ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києва згідно з нормами пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.
78, ст. 79 Податкового кодексу України та
на підставі Наказу ДПІ від 20.01.2014р. № 71
була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«Торговий дім Чайка» (ідентифікаційний
код 32453569) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Альта-Ком» за
період з 01.10.2012р. по 31.12.2012р., за
результатами якої складений Акт від
31.01.2014р. № 74/26-54-22-03/32453569 (далі - Акт
В ході проведення вказаної
документальної перевірки перевіряючим
встановлені фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ «Торговий дім
Чайка» і ТОВ «Альта-Ком» на підставі
договору купівлі-продажу від 24.10.2012р. №
_12/12_, за умовами якого Постачальник (ТОВ
«ТД Чайка») зобов'язується поставити, а
Покупець (ТОВ «Альта-Ком») прийняти та
оплатити Товар в порядку та на умовах,
передбачених даним Договором.
Відповідно до наданих до перевірки
первинних документів, оформлених на
підставі вказаного договору, та
видаткових накладних, ТОВ «ТД Чайка»
віднесло до складу валових доходів за 4
квартал 2012 року суму 139127,00 грн.
За результатами дослідження наданих
позивачем до перевірки первинних
документів працівник відповідача
прийшов до висновку, що такі документи,
а саме: видаткові та податкові
накладні, хоч і містять перелік товарів
та їх обсяг, але вони лише фіксують
господарські операції та жодним чином
не дають можливості встановити її
При цьому, перевіряючим був врахований
вирок Шевченківського районного суду
м. Києва від 02.09.2013р. у справі № 761/19615/13-к,
відповідно до змісту якого
встановлено, що ОСОБА_1 на прохання
невстановленої особи погодився
зареєструвати в органах державної
влади на своє ім'я суб'єкт
підприємницької діяльності - юридичну
особу ТОВ «Альта-Ком», не маючи наміру
здійснювати діяльність підприємства,
пов'язану з виробництво товарів,
виконання робіт або наданням послуг,
зафіксовану в статутних документах
підприємства.

Також перевіряючим був врахований акт
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 01.10.2013р. №
1084/26-59-22-01/38204618 по неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Альта-Ком», в якому зазначено про
наявність ознак «фіктивності»
вказаного товариства.

З урахуванням вищевикладеного
працівник відповідача, в свою чергу,
дійшов висновку про відсутність у ТОВ
«ТД Чайка» правових підстав для
формування валових доходів за вказаний
звітний період на підставі вказаних
господарських операцій та прийшов до
висновку, що отримані позивачем від ТОВ
«Альта-Ком» кошти у розмірі 139127 грн.
необхідно було віднести до рядка «Інші
доходи» декларації з податку на
прибуток, а не до рядку «Доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування (рядок 02 + рядок 03).».

В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки
від 31.01.2014р. № 74/26-54-22-03/32453569
перевіряючий встановив порушення ТОВ
«ТД Чайка» норм п. 137.10 ст. 137 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження цим підприємством податку на
прибуток за 4 квартал 2012 року на
загальну суму 29217,00 грн.

17 лютого 2014 року ДПІ в Оболонському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
підставі Акта перевірки від 31.01.2014р. №
74/26-54-22-03/32453569 прийняла спірне у даній
справі податкове повідомлення-рішення
за № (форми «Р»), яким визначило
ТОВ «Торговий дім Чайка» до сплати суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 36521,25 грн., в т.ч. 29217,00
грн. - основний платіж, 7304,25 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) безповоротна фінансова
допомога - це: сума коштів, передана
платнику податків згідно з договорами
дарування, іншими подібними договорами
або без укладення таких договорів; сума
безнадійної заборгованості,
відшкодована кредитору позичальником
після списання такої безнадійної
заборгованості; сума заборгованості
одного платника податків перед іншим
платником податків, що не стягнута
після закінчення строку позовної
давності; основна сума кредиту або
депозиту, що надані платнику податків
без встановлення строків повернення
такої основної суми, за винятком
кредитів, наданих під безстрокові
облігації, та депозитів до запитання у
банківських установах, а також сума
процентів, нарахованих на таку основну
суму, але не сплачених (списаних); сума
процентів, умовно нарахованих на суму
поворотної фінансової допомоги, що
залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

Водночас, згідно з пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК
України доходи розуміються як загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Порядок визначення доходів та їх склад
закріплений в ст. 135 зазначеного
Кодексу.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 цього Кодексу
доходи, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, включаються до
доходів звітного періоду за датою,
визначеною відповідно до статті 137, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 цієї статті, та складаються
з: доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Крім того, нормами пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК
України встановлено, що дохід від
операційної діяльності визнається в
розмірі договірної (контрактної)
вартості, але не менше ніж сума
компенсації, отримана в будь-якій
формі, в тому числі при зменшенні
зобов'язань, та включає дохід від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, у тому числі винагороди
комісіонера (повіреного, агента тощо);
особливості визначення доходів від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг для окремих категорій
платників податків або доходів від
окремих операцій встановлюються
положеннями цього розділу.

При цьому п. 137.10 ст. 137 ПК України
визначено, що суми безповоротної
фінансової допомоги та безоплатно
отримані товари (роботи, послуги)
вважаються доходами на дату фактичного
отримання платником податку товарів
(робіт, послуг) або за датою надходження
коштів на банківський рахунок чи в касу
платника податку, якщо інше не
передбачено цим розділом.

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
валові доходи у зв'язку з реальною
реалізацією товарів (робіт, послуг), що,
в першу чергу, має підтверджуватись
належним чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, валові доходи. При цьому
неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11
Вищий адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції (про що також
було зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №
996-ХІV (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Закон №
996-ХІV), який визначає правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

При цьому згідно норм до п. 2.1 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Положення) яке
встановлює порядок створення,
прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності (підприємства),
«господарські операції» - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

В ході судового розгляду також
встановлено, що 24.10.2012р. між ТОВ «ТД
Чайка» (Постачальник) і ТОВ «Альта-Ком»
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу № _12/12_. За умовами
вказаного Договору Постачальник
зобов'язується поставити, а Покупець
прийняти та оплатити Товар в порядку та
на умовах, передбачених даним
Договором. Під Товаром по даному
Договору Сторони розуміють продукцію
«Azersun Xolding» (т.м. «Maryam», т.м. «Azercay», т.м.
«Bizim Tarla») у відповідності з накладними,
які з моменту підписання
уповноваженими представниками є
невід'ємними частинами цього Договору
(п.п. 1.1, 1.2).

Згідно з п.п. 2.1, 5.1 Договору поставка
Товару здійснюється на протязі 3 днів
(після отримання заявки від Покупця).
Прийом-передача Товару по якості та
кількості здійснюється в момент
виконання поставки на підставі
накладних.

На підтвердження фактів поставки ТОВ
«Альта-Ком» вказаних товарів та
проведення розрахунків за спірним
правочином позивач надав до суду копії
наступних документів:

- договору купівлі-продажу від 24.10.2012р.
№ _12/12_;

- видаткових накладних від 26.10.2012р. №
Ч-0000045 та від 15.11.2012р. № Ч-0000061 на
загальну суму 139127,40 грн.;

- податкових накладних від 26.10.2012р. № 60
та від 15.11.2012р. № 73, виписаних позивачем
на користь ТОВ «Альта-Ком» на загальну
суму 139127,40 грн.;

- платіжних доручень з відомостями про
перерахування ТОВ «Альта-Ком» на
користь позивача коштів за вказаний
товар у розмірі 139127,40 грн..

При цьому, за результатами дослідження
тексту вироку Шевченківського
районного суду м. Києва від 02.09.2013р. у
справі № 761/19615/13-к судом встановлено, що
під час провадження судового слідства
по вказаній кримінальної справі факти
реальності (товарності) господарських
операцій безпосередньо між ТОВ «ТД
Чайка» і ТОВ «Альта-Ком» не
встановлювались. Натомість районним
судом встановлені лише факти фіктивної
реєстрації ТОВ «Альта-Ком» та
підписання в подальшому статутних і
бухгалтерських документів цих
юридичних осіб за винагороду.

За таких умов, а також зважаючи на те, що
з вироку Шевченківського районного
суду м. Києва від 02.09.2013р. у справі №
761/19615/13-к не вбачається встановлення
фактів щодо спірних операцій, у той час
як відповідно до ст. 72 КАС України для
адміністративного суду є обов'язковим
вирок суду, який набрав законної сили, в
питаннях чи мало місце діяння, чи
вчинене воно цією особою (аналогічна
правова позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 21.12.2011 у справі № К/9991/31743/11),
судом не приймається до уваги вказаний
вирок.

Крім того, з пояснень представника
позивача судом встановлено, що
поставлений ТОВ «Альта-Ком» товар
(азербайджанський чай) придбано
позивачем на підставі контрактів від
02.04.2010р. № UK/1 з ТОВ «Qafqaz Ticaret» та
від 05.11.2012р. №/11/5/12 з ТОВ «Azersun Ticaret ve
Dagitim», копії яких наявні в матеріалах
справи. В свою чергу, товар за такими
контрактами отриманий на підставі ВМД
від 15.10.2012р. № 100200000/2012/587091 та від 19.11.2012р.
№ 100190000/2012/414083, копії яких також наявні
в матеріалах справи.

За результатами дослідження вище
перелічених первинних документів суд
дійшов висновку, що вони оформлені у
відповідності до вимог Закону № 996-ХІV
та Положення, та в повній мірі
відображають зміст і характер вчинених
господарських операцій.

Натомість відповідачем не надано
доказів відсутності у контрагента
позивача спеціальної податкової
правосуб'єктності на момент укладення
і виконання описаних вище правочинів,
зокрема того, що вказане підприємство
не було зареєстроване в якості
платника податку на додану вартість
або того, що його реєстрація платником
податку на додану вартість була
анульована в період укладення і
виконання спірних правочинів.

Також відповідачем не було надано до
суду належних доказів, які б свідчили
про відсутність у названого
підприємства умов для здійснення
господарської діяльності (відсутність
майна, складських приміщень,
обладнання та виробничих потужностей,
в т.ч. орендованих, а також трудових
ресурсів, тощо), в т.ч. із залученням
третіх осіб, на момент вчинення спірних
правочинів.

Також, в ході розгляду даної справи в
суді відповідачем не було пред'явлено
до суду будь-які належні докази
нікчемності правочину, укладеного між
ТОВ «ТД Чайка» і ТОВ «Альта-Ком», а
також жодних достовірних
документальних доказів на
підтвердження фактів підписання
спірного правочину не уповноваженими
на те особами.

З урахуванням того, що по справі було
встановлено реальне здійснення
господарських операцій та їх зв'язок з
господарською діяльністю позивача,
наявність належним чином оформлених
первинних документів, суд дійшов
висновку про протиправність
донарахування позивачу суми податку на
прибуток спірним податковим
повідомленням-рішенням.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необхідність на підставі ч. 2 ст. 11,
п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України визнання
протиправним і скасування спірного у
справі податкового
повідомлення-рішення від 17 лютого 2014
року № .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує з Державного бюджету
України на користь позивача фактично
здійснені та документально
підтверджені судові витрати в розмірі
182,70 грн.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. 11, ст. ст. 69 - 71,
ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Чайка» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 17 лютого 2014 року № .

3. Присудити з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім Чайка»
(місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул.
Куренівська, буд. 2-Б, ідентифікаційний
код 32453569) 182 (сто вісімдесят дві гривні)
грн. 70 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно

Суддя
О.В. Дегтярьова