Справа № 2а-4088/11/2218
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-4088/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області на
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області, в якому просив
визнати дії відповідача по невиплаті
надбавки, як дитині війни,
протиправними; зобов'язати відповідача
зробити перерахунок та виплату
щомісячної надбавки до пенсії, як
дитині війни за період з 09.07.2007 по 31.12.2007
року, та з 22.05.2008 по 18.02.2011 року, та в
подальшому.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області позов задоволено:

визнано неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області щодо невиплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни " з 09.07.2007
по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року;

зобов'язано Головне правління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області провести
нарахування та виплату позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни " з 09.07.2007 по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по день припинення
права.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, виходячи з
наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач є пенсіонером за віком та має
статус дитини війни відповідно до
статті 1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону, відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим вона
звернулася до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530. Отже, відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі,
ніж це передбачено статтею 6
зазначеного Закону.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Разом з тим, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача на
перерахунок розміру його пенсії,
допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так, задовольняючи позов в частині
проведення перерахунку та виплати
пенсії позивачу відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", суд першої інстанції
необґрунтовано визначив період часу,
за який порушене право підлягає
відновленню, задовольняючи здійснити
перерахунок та виплату соціальної
допомоги за період з 09.12.2007 року до
31.12.2007 року включно, з 22.05.2008 року по день
втрати права..

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на проведення перерахунку та
виплати йому державної соціальної
допомоги як дитині війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, підлягає
захисту за період з 18.08.2010 року,
оскільки позов подано до суду18.02.2011
року, а позовні вимоги за період з
09.07.2007 по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 по 17.08.2010
року необхідно було залишити без
розгляду.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області про
перерахунок пенсії, - скасувати.

Позовні вимоги за період з 09.07.2007 по
31.12.2007 року, та з 22.05.2008 по 17.08.2010 року
залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити чатково.

Визнати неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області щодо відмови у
перерахунку та виплаті ОСОБА_2
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни ";

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 щомісячну доплату до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни ", починаючи з 18.08.2010 року по день
втрати такого права, з урахуванням
проведених виплат.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.