Справа № 2а/0470/12793/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/2224/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у порядку письмового
провадженнякасаційну скаргу
Міністерства внутрішніх справ України
на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 Леонідовичзвернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду зпозовом
доМіністерства внутрішніх справ
України, у якому, з урахуванням
уточнень просив:визнати протиправною
бездіяльності відповідача пов'язаної з
затримкою присвоєння та не присвоєнням
позивачу чергового рангу та
зобов'язання присвоїти йому 8 ранг
державного службовця, право на який
виникло з 16.04.2010р.; зобов'язати
Міністерство внутрішніх справ України
усунути порушення прав позивача та
здійснити перерахунок і виплату
недорахованих з причини не присвоєння
чергового 8 рангу всіх виплачуваних
сум; визнати протиправними дій
Міністерства внутрішніх справ України,
пов'язаних з затримкою нарахувань та
невиплатою позивачу середнього
заробітку: за серпень 2011р. у розмірі
1652,56 грн., за вересень 2011р. у розмірі 4957,62
грн. за жовтень 2011р. у розмірі 4957,62 грн.;
стягнути з відповідача на користь
позивача середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 19.08.2011 р.
по 30.10.2011 р. у розмірі 11567,80 грн.;
зобов'язати Міністерство внутрішніх
справ України надати довіку про
перерахунок всіх виплачених сум після
01.04.2010 р. до 19.06.2010 р. з урахуванням
надбавки у розмірі 50% за високі
досягнення в праці; зобов'язати
Міністерство внутрішніх справ України
надати позивачу про нарахування до
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 19.06.2010 р. до
поновлення па роботі, з урахуванням
щомісячної надбавки в розмірі 50%,
встановленої наказом МВС України від
16.04.2008 р. № 707/ос; допустити негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення па користь ОСОБА_4 середнього
заробітку за серпень, вересень та
жовтень 2011 р. у розмірі 11567,80 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2012 року, залишеною без змін
ухвалоюДніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 рокупозов задоволений
частково:визнано протиправною
бездіяльність відповідача пов'язану з
затримкою присвоєння та не присвоєнням
позивачу чергового рангу та
зобов'язано присвоїти йому 8 ранг
державного службовця, право на який
виникло з 16.04.2010р.; зобов'язано
Міністерство внутрішніх справ України
усунути порушення прав позивача та
здійснити перерахунок і виплату
недорахованих з причини не присвоєння
чергового 8 рангу всіх виплачуваних
сум; визнати протиправними дій
Міністерства внутрішніх справ України,
пов'язаних з затримкою нарахувань та
невиплатою позивачу середнього
заробітку з 19.08.2011 року по 25.09.2011 року;
стягнено з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 19.08.2011 року по
25.09.2011 року у загальному розмірі - 5858,84
грн. у задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Позивач письмових заперечень до Вищого
адміністративного суду України не
надав.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судами встановлено, щонаказом
Міністерства внутрішніх справ України
№707 о/с від 16.04.2008р. ОСОБА_4 був
призначений на посаду помічника
Міністра служби регіонального
контролю Управління моніторингу
дотримання прав людини в діяльності
органів внутрішніх справ Апарату
Міністра з посадовим окладом 2482,00 грн.,
встановивши йому відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року №268 надбавку за високі
досягнення в праці в розмірі 50% та
присвоївши 9 ранг державного службовця.

Наказом МВС України від 07.09.2011
року № 1035 о/с було виконано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19.08.2011 року
у справі № 2а/0470/7145/11,
якою, зокрема,скасовані Накази
відповідача № 596 о/с від 04.04.2010 року, №
1033 о/с від 15.06.2010 року про звільнення
позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП
України та поновлено останнього
(держаного службовця 9-го рангу) на
роботі в органах внутрішніх справ з 19
червня 2010 року, про що зроблений
відповідний запис у трудовій книжці.

Вважаючи, що відповідачем була
допущена бездіяльність щодо
зволікання та затримки у присвоєнню
йому чергового рангу, затримки та
невиплати заробітної плати,невидачі
відповідних документів з заробітної
плати позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні
вимоги, суди попередніх
інстанційприйшли до висновку про
відсутність перешкоддля присвоєння
позивачу чергового 8-го рагу держаного
службовця.

З даними висновками, колегія суддів не
погоджується, вважає їх передчасними з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті
26 Закону України «Про державну службу»
для присвоєння чергового рангу в межах
відповідної категорії посади
державний службовець повинен успішно
відпрацювати на займаній посаді два
роки.

Відповідно до пунктів 1 та 4 Положення
про ранги державних службовців,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 червня 1996 року
№ 658 ранги присвоюються державним
службовцям в індивідуальному порядку
відповідно до займаної посади, рівня
професійної кваліфікації та
результатів роботи. Особам, які вперше
зараховані на державну службу,
присвоюється, як правило, найнижчий
ранг, передбачений для відповідних
категорій посад.

Через два роки після присвоєння
державному службовцю відповідного
рангу керівник державного органу за
поданням безпосереднього керівника
розглядає питання щодо можливості
присвоєння йому чергового рангу.
Позитивне рішення приймається за умови
успішної роботи державного службовця.

В даному разі, критерій успішності,
встановлює виключно безпосередній
керівник, до якого як вбачається з
матеріалів справи позивач не
звертався, а відповідне рішення
керівником не приймалось.

Отже, питання про присвоєння чергового
рангу позивача є правом керівника
державного органу за наявності
необхідних умов для присвоєння
чергового рангу, а не його обов'язком,
що судами попередніх інстанції не
досліджувалось.

Відтак, колегія суддів не погоджується
з висновками судів першої та
апеляційної інстанції про
протиправність дій відповідача,
оскільки дворічний строк перебування
позивача на посаді, та відсутність
дисциплінарного стягнення протягом
року не є безумовною підставою для
присвоєння йому чергового рангу
державного службовця.

У зв'язку із зазначеним колегія суддів
вважає, що справу необхідно направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції для з'ясування цих питань в
судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
рокуу справі № 2а/0470/12793/11скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути переглянута з
підстав, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець