Справа № 2а/373/7/13
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/373/7/13 Головуючий у
1-й інстанції: Керекеза Я.І.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області на постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області про визнання рішення
неправомірним, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області (далі - відповідач)
про визнання неправомірним рішення
відповідача про відмову в переведенні
його на пенсію на умовах, передбачених
ст.37 Закону України «Про державну
службу», зобов'язання відповідача
призначити йому пенсію згідно із
Законом України «Про державну службу
та нарахувати пенсію відповідно до
заробітної плати, вказаної в довідці ТУ
Державної судової адміністрації
України у Київській області, починаючи
з 19 квітня 2012 року.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2013 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та прийняти нове
рішення.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, 21.11.1996
року позивачу була призначена пенсія
за вислугу років, як працівникові
прокуратури, відповідно до Закону
України «Про прокуратуру».

Після виходу на пенсію він продовжував
працювати на посаді судді
Переяслав-Хмельницького районного,
потім Переяслав-Хмельницького
міськрайонного судів. Наказом № 18-к від
03.09.2004 року він був звільнений із посади
судді у зв'язку із поданням заяви про
відставку за станом здоров'я. Стаж його
роботи на посаді судді становить 7
років 16 днів.

Згідно копії посвідчення, позивач є
суддею у відставці.

19.04.2012 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі із
письмовою заявою про перехід на пенсію
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» та перерахування
пенсії відповідно до довідки
Територіального управління ДСА
України в Київській області про розмір
заробітної плати.

Рішенням начальника Управління
Пенсійного фонду України в м.
Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області ОСОБА_2 було
відмовлено у переході на пенсію,
визначену ст.37 Закону України «Про
державну службу», оскільки він не має
стажу роботи на посаді судді 10 років.

Вказане стадо підставою для звернення
до суду з даним адміністративним
позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку.

Пунктом 2 Порядку обчислення стажу
державної служби, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.05.1994 № 283, встановлено, що до стажу
державної служби зараховується робота
(служба) на посадах керівних
працівників і спеціалістів в апараті
органів прокуратури, судів, нотаріату,
дипломатичної служби, митного
контролю, внутрішніх справ, служби
безпеки, розвідувальних органів, інших
органів управління військових
формувань, Держспецзв'язку,
Адміністрації Держспецтрансслужби,
державної податкової та
контрольно-ревізійної служби.

Відповідно до ч.1 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» судді,
який вийшов у відставку, при досягненні
пенсійного віку виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України «Про державну службу», або за
його вибором щомісячне довічне грошове
утримання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач працював на посаді слідчого 6
років 4 місяці 18 днів, на посаді
прокурора 23 роки 5 місяців 1 день, на
посаді судді 7 років 16 днів. Отже,
загальний стаж державної служби
позивача становить 36 років 10 місяців 5
днів. На момент виходу на пенсію 21.11.1996
р. такий стаж складав 29 років 9 місяців 19
днів.

Таким чином, позивач є суддею у
відставці та досяг передбаченого
Законом пенсійного віку.

З огляду на наведене, колегія суддів
підтримує висновок суду першої
інстанції, що позивач має право на
отримання пенсії на умовах,
передбачених ст.37 Закону України «Про
державну службу».

Поряд з цим, судом першої інстанції
вірно зауважено, що Управління
неправомірно відмовило позивачу у
переведенні його на пенсію відповідно
до ст. 37 Закону України «Про державну
службу», з тих підстав, що останній не
має стажу роботи на посаді судді 10
років, оскільки такий стаж
враховується лише при вирішенні
питання щодо отримання щомісячного
довічного грошового утримання.

Враховуючи викладене, апелянтом не
було надано доказів на підтвердження
вимог апеляційної скарги, а висновки
суду першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області залишити без
задоволення, а постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.