Справа № 2а/0570/3584/2011
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/41821/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
18.04.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.06.2011 по справі №2-а/0570/3584/2011 за
позовом Малого приватного
підприємства «Сінтел» до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.04.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.06.2011, позовні вимоги Малого
приватного підприємства «Сінтел» до
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення - задоволено.
Визнано протиправним податкове
повідомлення рішення від 18.02.2011 №000002341.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Горлівська об'єднана державна
податкова інспекція 08.07.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 22.08.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
18.04.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.06.2011, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Горлівська
об'єднана державна податкова інспекція
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, статті 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт», статей 208, 638, 639, 654
Цивільного кодексу України, статей 180,
266, 267, 268 Господарського кодексу
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Горлівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
проведено планову виїзну перевірку
Малого приватного підприємства
«Сінтел» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2007 по
30.09.2010.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем порушення позивачем пункту
5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
що призвело до завищення суми валових
витрат та відповідно заниження суми
податку на прибуток підприємств на
27086,00грн.

Висновок податкового органу про
неправомірне формування валових
витрат позивача по придбанню товарів
ґрунтується на тому, що контрагент
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арктика ЛТД» був
визнаний банкрутом, а у позивача
відсутні товарно-транспортні накладні
на поставлений товар.

За результатами перевірки Горлівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією складено акт від 04.02.2011
№171-23-3/20383919 та прийнято податкове
повідомлення-рішення від 18.02.2011 №000002341
про збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 33857,50грн., в тому числі за
основним платежем 27086,00грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
6771,50грн.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до валових витрат
зараховуються суми будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснених як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які
придбаваються платником податку для їх
подальшого використання у
господарській діяльності, під якою
розуміється будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовами реалізації права
платника на зменшення
оподатковуваного доходу на суму
понесених витрат є фактичне придбання
товарів (робіт, послуг), які пов'язані з
господарською діяльністю платника
податку, та наявність первинних
документів (зокрема, податкових
накладних), оформлених у відповідності
з вимогами чинного законодавства.

Судами попередніх інстанцій
встановлено реальність спірних
господарських операцій Малого
приватного підприємства «Сінтел» з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Арктика ЛТД», що
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, наданими позивачем договором,
рахунками-фактурами, видатковими
накладними, податковими накладними,
сертифікатами відповідності на
отриманий товар, журналом видачі
довіреностей на отримання товарів,
факт оплати отриманих товарів
підтверджений платіжними дорученнями
та банківськими виписками.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, основним видом діяльності
Малого приватного підприємства
«Сінтел» є оптова та роздрібна
торгівля електропобутовими приладами,
що свідчить про те, що придбання
позивачем холодильників у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Арктика
ЛТД» безпосередньо пов'язано з його
господарською діяльністю.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в подальшому придбані
позивачем холодильники були продані
споживачам.

Колегія суддів також погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо необґрунтованості посилань
податкового органу як на підставу
неправомірності формування валових
витрат на відсутність документів, які б
свідчили про транспортування
продукції, оскільки такі документи,
зокрема, товарно-транспортна накладна
призначена для обліку руху
товарно-матеріальних цінностей та
розрахунків за їх перевезення, а відтак
визначає взаємовідносини по виконанню
перевезення вантажів для обліку
транспортної роботи. У розглядуваному
випадку позивач здійснював операції з
придбання товару та не виступав в
якості замовника за договором
перевезення, у зв'язку з чим
відсутність товарно-транспортних
накладних та не можна розцінювати як
беззаперечне свідчення безтоварності
спірних операцій.

Судами також встановлено, що на момент
вчинення спірних операцій Товариство з
обмеженою відповідальністю «Арктика
ЛТД» було належним чином зареєстроване
як юридична особа та мало свідоцтво про
реєстрацію платником податку на додану
вартість.

Сам факт визнання Товариства з
обмеженою відповідальністю «Арктика
ЛТД» банкрутом після завершення
взаємовідносин з позивачем не може
свідчити про відсутність реальності
господарських операцій.

Таким чином, слід погодитися з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій, що позивач підтвердив факт
реальності поставки холодильників від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арктика ЛТД» та
правомірність віднесення витрат за
відповідними господарським операціями
до складу валових витрат виробництва
та обігу.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, висновок судів першої та
апеляційної інстанцій щодо
неправомірності податкового
повідомлення рішення від 18.02.2011 №000002341
є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.04.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.06.2011 по
справі №2-а/0570/3584/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв