Справа № 807/210/13-а
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокум. Ужгород№ 807/210/13-а
Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Штефанюк Н.І..

за участю:

представники сторін в судове засідання
не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Міського відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про визнання
незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 01 жовтня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови складено 06 жовтня 2014 року.

Позивач - ОСОБА_2 звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Міський відділ Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
визнання незаконними та скасування
постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 07
листопада 2012 року у цивільній справі
№712/3870/2012 за позовом ОСОБА_3 до
Закарпатського обласного державного
українського музично-драматичного
театру цей позов задоволено частково.
Визнано незаконним і недійсним наказ
Боржника від 30.11.11 №141 «Про зняття
категорії ОСОБА_3», поновлено її з 01.12.11
року на попередній посаді артистки
драми майстра сцени з попередніми
умовами праці, стягнено з Театру на її
користь матеріальну шкоду у вигляді
різниці між заробітною платою артиста
драми майстра сцени та артиста драми
1-ої категорії та вирішено питання з
судовими витратами. В решті позову
відмовлено. У частині поновлення
ОСОБА_3 на попередній посаді артистки
драми майстра сцени з попередніми
умовами праці та виплати різниці між
заробітною платою артиста драми
майстра сцени і артиста драми 1-ої
категорії у межах суми стягнення за
один місяць допущено негайне
виконання. Постановою головного
державного виконавця МВ ДВС Секерні
Є.М. від 23.11.12 за цим виконавчим листом
відкрито виконавче провадження.
Постановами цього ж державного
виконавця від 15.01.13 та від 23.01.13 на
ОСОБА_2 накладено штрафи в розмірі 340,00
грн. та 680,00 грн. відповідно за
невиконання вказаного вище рішення
суду в частині, яка допущена до
негайного виконання. Водночас
постановами цього державного
виконавця від 15.01.13 та від 23.01.13 за
невиконання цього ж рішення суду
накладено відповідні штрафи і на Театр.
Постанови про накладення штрафу на
Позивачку є незаконними і підлягають
скасуванню. Згідно Закону України "Про
виконавче провадження" штраф за
невиконання рішення суду може
накладатись лише за умови невиконання
без поважних причин, однак, рішення
суду не виконано з поважних причин
(рішенням суду особу поновлено на
відсутній посаді, відсутні суми
стягнення та інше), з приводу чого
муздрамтеатр звертався до відділу ДВС
з клопотаннями щодо неможливості
виконання судового рішення з поважних
причин та щодо звернення до суду за
роз'ясненням судового рішення, однак
дане клопотання залишено ДВС без
розгляду, тобто, відсутність
невиконання судового рішення без
поважних причин, в зв'язку з чим
оскаржені постанови державного
виконавця підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак 29.09.2014 року
суду надано заяву представника позивач
, згідно якої позовні вимоги підтримує
та просить позов задовольнити, та якою
просить суд справу розглянути за
відсутності представника позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився з
невідомих причин. Заперечень на
адміністративний позов не подав. Про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Що
підтверджується повідомленням про
вручення .

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року позивачу було повернуто позовну
заяву.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено, ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 29
січня 2013 року в адміністративній
справі № 807/210/13-а скасовано та справу
направлено до суду першої інстанції
для вирішення питання про відкриття
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи,
Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 07
листопада 2012 року у цивільній справі
№712/3870/2012 за позовом ОСОБА_3 до
Закарпатського обласного державного
українського музично-драматичного
театру, позов задоволено частково.
Визнано незаконним і недійсним наказ
Боржника від 30.11.11 №141 «Про зняття
категорії ОСОБА_3», поновлено її з 01.12.11
року на попередній посаді артистки
драми майстра сцени з попередніми
умовами праці, стягнено з Театру на її
користь матеріальну шкоду у вигляді
різниці між заробітною платою артиста
драми майстра сцени та артиста драми
1-ої категорії та вирішено питання з
судовими витратами. В решті позову
відмовлено. У частині поновлення
ОСОБА_3 на попередній посаді артистки
драми майстра сцени з попередніми
умовами праці та виплати різниці між
заробітною платою артиста драми
майстра сцени і артиста драми 1-ої
категорії у межах суми стягнення за
один місяць допущено негайне
виконання, ( а.с. 21-24).

Постановою головного державного
виконавця МВ ДВС Секерні Є.М. від 23.11.12
за виконавчим листом відкрито
виконавче провадження ( а.с. 20).

Постановою головного державного
виконавця відділу ДВС Секерня Є.М. від
15.01.13 та від 23.01.13 на ОСОБА_2 накладено
штрафи в розмірі 340,00 грн. та 680,00 грн.
відповідно за невиконання вказаного
вище рішення суду в частині, яка
допущена до негайного виконання, ( а.с.
30-31).

За змістом оскаржуваної постанови від
15 січня 2013 року, головним державним
виконавцем встановлено, що боржник
Закарпатський обласний державний
українсько-драматичний театр в особі
директора ОСОБА_2 рішення суду згідно
виконавчого листа від 19.11.2012 року
виданого Ужгородським міськрайонним
судом не виконано.

За змістом оскаржуваної постанови від
23 січня 2013 року, головним державним
виконавцем встановлено, що боржник
Закарпатський обласний державний
українсько-драматичний театр в особі
директора ОСОБА_2 повторно рішення
суду згідно виконавчого листа від
19.11.2012 року виданого Ужгородським
міськрайонним судом не виконано.

Водночас постановами цього державного
виконавця від 15.01.13 року та від 23.01.13
року за невиконання цього ж рішення
суду накладено відповідні штрафи і на
Закарпатський обласний державний
український музично - драматичний
театр, ( а.с. 18-19).

Відповідно до преамбули Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606 -XIV (з наступними змінами та
доповненнями, в редакції Закону станом
на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон 606) - цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 2 ст. 75 цього Закону
встановлено, що у разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Відповідальність за невиконання
рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі, встановлено ст. 89
Закону 606, згідно якої - у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу, в тому числі, на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. (ч. 1
цієї статті) та у разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі (ч. 2 цієї статті)

З наведеної норми Закону вбачається, що
підставою для накладення штрафу в
порядку, визначеному ч. 2 ст. 75 Закону 606,
є саме невиконання вимог державного
виконавця без поважних причин у
боржника для його невиконання.

Отже, зі змісту даних норм Закону
слідує, що штраф за невиконання рішення
суду може накладатися лише на боржника
та лише за умови невиконання без
поважних причин.

Згідно з ст.8 Закону "Про виконавче
провадження", боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, 28 листопада 2012 року
представник Закарпатського обласного
муздрамтеатру звернувся до державного
виконавця відділу ДВС з клопотанням,
яким просить державного виконавця у
відповідності до ст. 38 Закону 606
звернутись до суду з заявою про
роз'яснення рішення, оскільки
муздрамтеатр не в змозі виконати
рішення суду в зв'язку з відсутністю в
самому рішенні суми різниці до сплати
(а.с.25).

Крім того, 17 грудня 2012 року
муздрамтеатр листом від 17.12.2012 року за
№ 167 звернувся з заявою до начальника
відділу ДВС, яким повідомив, що
поновлена ОСОБА_3 як до рішення суду,
так і після нього працює на посаді
артиста драми, а вказані для
поновлення виплати заробітної плати
посади "артист драми - майстер сцени" та
"артист драми 1 категорії" не є посадами
(посадою є "артист драми"), а є
категоріями, що підтверджується
доданим до заяви наказом Мінкульту
України від 27.07.2012 року № 798 "Про
затвердження примірних штатних
розписів державних та комунальних
театрів" (а.с.26-27).

Таким чином, Закарпатський державний
український музично - драматичний
театр муздрамтеатр (боржник за
виконавчим провадженням) повідомляв
орган державної виконавчої служби про
наявність підстав, що унеможливлюють
виконання виконавчого документа у
визначений ним спосіб, тобто, про
наявність поважних (на його думку)
причин для невиконання вимог
державного виконавця.

Крім того, суд вважає за необхідне
додатково зазначити, що Постановами
державного виконавця від 15.01.2013 року та
від 23.01.2013 року на Театр теж накладено
штрафи у розмірі 680,00 грн. та 1360 грн. за
невиконання без поважних причин у
встановлений цим державним виконавцем
строк та постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду від
10.12.2013 року ( а.с. 54-55), суд визнав
протиправними та скасував постанови
державного виконавця міського відділу
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 15 січня 2013 року
та від 23.01.2013 року про накладення на
Закарпатський обласний державний
український музично-драматичний театр
штрафів у сумі 680, 00 грн. та 1360,00 грн., де
за наслідками розгляду даної справи
суд констатує наявність поважних
причин для його невиконання та
відсутність підстав для накладення
штрафу. рішення набуло законної сили.

Згідно з частиною 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 ст. 11 Закону "Про виконавче
провадження" передбачено, що державний
виконавець, здійснюючи заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, розглядає заяви сторін та
інших учасників виконавчого
провадження і їхні клопотання.

При цьому, заяви драмтеатру державним
виконавцем не розглянуто та рішення по
ним не приймалось, доводи
Закарпатського обласного державного
українського музично-драматичного
театру про поважність причин
невиконання судового рішення до уваги
не прийнято, натомість, постановами
від 15.01.2013 року та від 23.01.2013 року на
позивача накладено штраф за
невиконання рішення без поважних
причин.

За наведених обставин, враховуючи
повідомлення державного виконавця про
наявність поважних причин для
неможливості його виконання у спосіб,
визначений судовим рішенням, суд
констатує наявність поважних причин
для його невиконання та відсутність
підстав для накладення штрафів за
невиконання виконавчого листа, в
зв'язку з чим приходить до висновку про
відсутність підстав у відповідача для
висновку про невиконання вимог
державного виконавця без поважних
причин.

Відповідно до ст. 3 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено наявність
підстав для висновку про невиконання
директором Закарпатського обласного
державного українського
музично-драматичного театру рішень
державного виконавця без поважних
причин, крім того наявне судове
рішення по справі № 807/209/13-а, у зв'язку
з наведеним позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення та слід визнати
протиправними та скасувати постанови
державного виконавця відділу ДВС про
накладення на позивача штрафів від
15.01.2013 року та від 23.01.2013 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС
України, понесені позивачем судові
витрати (сплачений судовий збір)
підлягає стягненню з бюджету на його
користь.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А
Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_2 до Міського
відділу Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про визнання
протиправними та скасування постанов
про накладення штрафів - задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця міського відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції від
15 січня 2013 року про накладення на
директора Закарпатського обласного
державного українського
музично-драматичного театру ОСОБА_2
штрафу у розмірі 340 грн.

3. Визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця міського відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції від
23 січня 2013 року про накладення на
директора Закарпатського обласного
державного українського
музично-драматичного театру ОСОБА_2
штрафу у розмірі - 680 грн.

4. Стягнути з державного
(місцевого) бюджету на користь
директора Закарпатського обласного
державного українського
музично-драматичного театру ОСОБА_2
(АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового
збору у сумі 31,41 грн. (тридцять одна
гривня сорок одна копійка).

Постанова набирає законної сили
в порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяТ.В. Скраль