Справа № 264/4009/13-а (2-а/264/117/2013)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/46664/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Веденяпіна О. А.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
30 липня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області (далі - УПФУ),

про перерахунок пенсії та стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом про
зобов'язання УПФУ перерахувати її
пенсію та стягнути з УПФУ моральну
шкоду.

30 липня 2013 року постановою
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою
про скасування постанови
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про задоволення
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, з 26.11.2008 року
ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ і
відповідно до Закону України № 1058-ІV
від 9 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», (з наступними змінами та
доповненнями) (далі - Закон № 1058),
отримує пенсію за віком із зниженням
пенсійного віку за Списком № 2, у
розмірі 1165,01 грн.

З 1 січня 2011 року ОСОБА_2 отримує пенсію,
у розмірі 1363, 65 грн., відповідно до
розпорядження УПФУ від 25 січня 2011 року.

25 березня 2011 року постановою
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області
зобов'язано УПФУ здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії за віком
з 1.01.2011 року відповідно до ст.,ст. 40, 42
Закону №1058 із застосуванням середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за 2010 рік.

13 липня 2011 року постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 19
червня 2012 року, постанова
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 25
березня 2011 року скасована, у
задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким, чином судами вже була
встановлена правомірність дій УПФУ
щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2
пенсії в січні 2011 року.

29 травня 2012 року ОСОБА_2 надала УПФУ
довідку № 1297 від 30 вересня 2011 року щодо
її пільгового стажу, яка на збільшення
або зменшення розміру пенсії не
впливає.

17 січня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
УПФУ із заявою щодо перерахунку їй
пенсії по стажу та заробітній платі
відповідно до ст. 42 Закону № 1058.

1 лютого 2013 року УПФУ ОСОБА_2 була
перерахована пенсія по стажу і по
заробітку, розмір пенсії склав 1604,26
грн., а з 1.03.2013 року у зв'язку з
уточненням середнього заробітку по
державі, розмір пенсії становив 1603,52
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону №1058 одним з
показників, який враховується в
формулі визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії є
середня заробітна плата працівників
за календарний рік, що передує року
звернення не за перерахунком, а за
призначенням пенсії. При цьому
колегія суддів зазначає, що термін
«обчислення пенсії» у правовому
розумінні тотожний терміну
«призначення пенсії», а не перерахунку.

Виходячи з наведеного, при перерахунку
пенсії не підлягає врахуванню показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
призначення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії, у
зв'язку з визнанням даних змін до
Закону неконституційними, оскільки
приписами Закону №1058 в редакції чинній
з 22 травня 2008 року, застосування такого
показника при перерахунку пенсії не
передбачене.

Поняття «середня заробітна плата
працівників» та «показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка, відповідно до
цього закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії», є
різними правовими категоріями.

Згідно змісту зазначених норм законів
правила частини першої статті 40 Закону
№ 1058 при перерахунку пенсії
застосовуються з метою визначення
періоду страхового стажу, за який може
бути обчислена заробітна плата (дохід),
а частина 2 цієї ж статті передбачає
формулу для обчислення, а не
перерахунку пенсії з застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників.

Таким чином, середня заробітна плата
працівників за календарний рік, що
передує року звернення за призначенням
пенсії, використовується як складова
для призначення пенсії відповідно до ч.
2 ст. 40 Закону №1058 і є величиною
постійною не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходи) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії.

Правових підстав для перерахунку
пенсії ОСОБА_2 із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників за календарний рік, що
передує року звернення немає. Вказаний
показник середньої заробітної плати
застосовується виключно для
призначення пенсії і застосування його
для перерахунку пенсії є
безпідставним.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
30 липня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Веденяпін О.А.

Юрченко В.П.