Справа № 461/10173/14а,2а-461/473/14
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року

Справа № 876/8740/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач – Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідачів та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2014 року ВП № 44090391 та скасувати вказану постанову.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії по виконанню постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2014 року ВП № 44090391, в тому числі, заборони накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків позивача, до набрання чинності судовим рішенням по даній справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не навів жодних підстав вжиття заходів для забезпечення позову, які передбачені законом. Окрім того, позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач – Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року та постановити нове рішення про вжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вчинення дій щодо виконання судового рішення, у виконавчому провадженні, відкритого постановою від 21.07.2014 року ВП № 44090391, яка прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», спричинить порушення чинного законодавства, заподіяння значної шкоди їхнім правам, свободам та інтересам та правам, свободам та інтересам пенсіонерів, які отримують пенсії відповідно до інших законів за рахунок страхових внесків підприємств, які обліковуються на рахунках органів Пенсійного фонду.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку що позивач не зазначив належних та достатніх аргументів, які свідчили б про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів до забезпечення адміністративного позову виконання рішення у даній справі стане неможливим або для його виконання необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для забезпечення адміністративного позову згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, а підстави які навів позивач, а саме існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди, свободам та інтересам держави не є обґрунтовані, не наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, не подано суду належних та допустимих доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості або ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову шляхом призупинення дії оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення адміністративного позову у даній справі, прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду – без змін.

Керуючись ст. 195, 196, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п.1 ч.1 ст.199, ст.ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

ВП. Сапіга