Справа № К-39816/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року м. Київ
К-39816/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 жовтня 2010 року в справі за його
позовом до відділу медичного
забезпечення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Головного
управління Державного казначейства
України в Харківській області про
стягнення матеріальної шкоди та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з адміністративним позовом. Зазначав,
що є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
у зв'язку з чим має право на позачергове
щорічне безплатне надання
санаторно-курортних путівок або
одержання за бажанням грошової
компенсації в розмірі середньої
вартості путівки в Україні. У квітні 2007
року звернувся із заявою про надання
путівки на реабілітацію до
лікувального закладу, на що отримав
відмову.

У зв'язку з порушенням права на належне
медичне обслуговування та уточнивши
позовні вимоги просив зобов'язати
видати путівку на санаторно-курортне
лікування за 2007 рік, стягнути
матеріальну шкоду в розмірі 5 000 грн. та
відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 жовтня 2010
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачу встановлено
ІІІ групу інвалідності по 01 листопада
2009 року, пов'язану з наслідками
Чорнобильської катастрофи в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ, він є постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та йому призначено пенсію по
інвалідності згідно із Законом України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» з жовтня 2000
року.

06 квітня 2007 року позивачу видано
довідку для отримання путівки для
курортного лікування в санаторії
«Хутір Вольний».

30 липня 2007 року позивач звернувся до
голови медично-відбіркової комісії
відділу медичного забезпечення
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області із заявою про розгляд питання
про надання путівки на реабілітацію до
санаторію «Хутір Вольний», в якій
зазначав, що у квітні 2007 року звертався
із заявою про надання путівки, на що
отримав усну відмову, проте
відповідних доказів з цього питання не
надав.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що позивач
не належить до осіб, які відповідно до
Порядку оплати санаторно-курортного
лікування та відпочинку в Міністерстві
внутрішніх справ України мають право
на одержання безкоштовної путівки, а
також відсутні належні докази
звернення позивача до відділу
медичного забезпечення Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області в
2007 році із заявою про надання путівки.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 20 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, надаються такі гарантовані
державою компенсації та пільги як
позачергове щорічне безплатне надання
санаторно-курортних путівок або
одержання за їх бажанням грошової
компенсації в розмірі середньої
вартості путівки в Україні. Порядок
надання путівок та розмір їх середньої
вартості визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 травня 2000 року № 800 затверджено
Положення про організацію
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
яке визначає порядок організації
щорічного оздоровлення
(санаторно-курортного лікування та
відпочинку) громадян, визнаних
постраждалими відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 3 даного Положення
щорічне оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, організовують МНС, органи,
визначені Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, підрозділи місцевих
держадміністрацій, до компетенції яких
віднесені питання соціального захисту
населення, постраждалого від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, разом з
органами охорони здоров'я, освіти,
соціального захисту населення, за
участю органів місцевого
самоврядування та громадських
організацій, на підставі результатів
щорічного медичного обстеження
(диспансеризації).

Методичне керівництво системою
оздоровлення здійснює МОЗ, а
координацію та контроль за його
організацією - МНС (пункт 4 Положення).

Тобто на Міністерство внутрішніх справ
України та його підрозділи не
покладено обов'язок здійснювати
медичне оздоровлення громадян
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до Бюджетного кодексу
України, Законів України «Про міліцію»,
«Основи законодавства України про
охорону здоров'я», «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», «Про статус
ветеранів військової служби, ветеранів
органів внутрішніх справ і деяких
інших осіб та їх соціальний захист»,
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», «Про державну
службу», «Про Державний бюджет
України» та з метою впорядкування
оплати санаторно-курортного лікування
та відпочинку в Міністерстві
внутрішніх справ України, підвищення
ефективності їх функціонування
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 21 вересня 2005 року № 803,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 10 жовтня 2005 року за № 1175/11455,
затверджено Порядок оплати
санаторно-курортного лікування та
відпочинку в Міністерстві внутрішніх
справ України.

Даним Порядком передбачено видачу
путівок на санаторно-курортне
лікування в МРЦ та ЛВЛ МВС України з
оплатою 25% їх вартості, 30% їх вартості
найманим працівникам, 50% їх вартості, а
також безкоштовно.

Позивач просив видати йому путівку
безкоштовно.

Проте відповідно до пункту 7 вказаного
Порядку право на безкоштовне
санаторно-курортне лікування
встановлено для учасників бойових дій
(щорічно); інвалідів Великої
Вітчизняної війни та осіб, прирівняних
до них (щорічно) та учасників Великої
Вітчизняної війни (один раз на 2 роки);
осіб, на яких поширюється чинність
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (один раз на 2 роки); членів
сімей працівників органів внутрішніх
справ, які загинули під час виконання
службових обов'язків. Позивач до них не
належить.

Суди попередніх інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про те, що
оскільки позивач не включений до
даного переліку, тому не має права на
безкоштовне санаторно-курортне
лікування. Крім того, відсутні докази
звернення позивача у квітні 2007 року із
заявою про надання путівки на
санаторно-курортне лікування.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування та ухвалення
нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 16
червня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 жовтня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/