Справа № 813/854/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа № 4695/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Кухтея Р.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
13.03.2014р. по справі № 813/854/14 за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В
И В:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_1 про знесення за
власний рахунок самовільно збудованої
прибудови до будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
05.04.2013 року Інспекцією ДАБК у
Львівській області проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил. За
результатами перевірки складено акт
№34-л від 05.04.2013 року та винесено припис
№5-л від 05.04.2013 року, яким зобов»язано
вжити заходів щодо виконання вимог ст.
39 або п.9 ч.1 Розділу V "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та до 05.10.2013 року письмово повідомити
інспекцію про виконання вимог припису.
В ході подальших перевірок виконання
вимог вищезазначеного припису
встановлено, що такий не виконаний.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р.
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 за
власний рахунок знести самовільно
збудовану прибудову до будинку
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач - ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, зазначивши, що постанова
винесена при неповному з'ясуванні
обставин у справі та невірному
застосуванні норм матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
рішення, яке слід скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Як на доводи апеляційної скарги
покликається на те, що станом на дату
проведення інспекцією ДАБК у
Львівській області позапланової
перевірки, а також на момент розгляду
справи в суді, відповідачем вчинялися
дії, спрямовані на узаконення права
власності на самочинно переобладнані
та збудовані до цього будинку
приміщення та будівлі. Крім того,
знесення самочинного будівництва
можливе, якщо власник земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, що не було
з»ясовано судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що 05.04.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил.

За результатами перевірки складено акт
№34-л від 05.04.2013 року, яким встановлено,
що ОСОБА_1 як співвласник житлового
будинку по АДРЕСА_1 у 2009р. самовільно
здійснила реконструкцію будинку,
шляхом будівництва прибудови до даного
будинку розміром 10,58*4,8 м. з цокольним
поверхом без належним чином
розробленої та затвердженої проектної
документації, чим порушено ст.ст. 7, 9, 27
Закону України "Про архітектурну
діяльність" та без дозволу на виконання
будівельних робіт, чим порушено ст. 29
Закону України "Про планування та
забудову територій".

Земельна ділянка використовується на
підставі рішення виконкому Львівської
міської ради № 1230 від 10.09.1954р.
(зазначено в технічному паспорті на
будинок від 23.07.2012р.).

Відповідно до висновків технічного
звіту про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж житлового будинку,
розробленого НДІ Проектреконструкція,
планування будинку проведено
відповідно до вимог будівельних норм,
загальний стан будівельних
конструкцій - задовільний.

У зв'язку з цим, відносно ОСОБА_1
винесено припис №5-л від 05.04.2013 року,
яким зобов»язано вжити заходи щодо
виконання вимог ст. 39 або п.9 ч.1 Розділу V
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності.

Згідно з ст.24 Закону України ,,Про
планування і забудову територій" право
на забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням та відповідно до
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки, встановлених згідно
з вимогами цього Закону.

Замовник, що має намір забудови
належної йому на праві власності або
користуванні земельної ділянки, або
уповноважена ним особа звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування із
заявою (клопотанням) щодо намірів
забудови земельної ділянки, в якій
зазначаються призначення будівлі,
споруди та орієнтовні характеристики
забудови. До заяви (клопотання) можуть
бути додані передпроектні роботи.

Основним законом, який регулює вказані
правовідносини є Закон України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(далі - Закон №3038-VI) та Закон України
"Про архітектурну діяльність" (Закон
№687-ХІV).

Відповідно до ст.10 Закону №687-ХІV для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Згідно з ст.9 Закону №687-ХІV будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3038-VI
виконання будівельних робіт без
відповідного документа, який дає право
виконувати такі роботи, вважається
самочинним будівництвом і тягне за
собою відповідальність згідно з
законом.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України "Про
основи містобудування" особи винні у:
виконанні будівельних робіт без
дозволу та затвердженого у
встановленому порядку проекту або з
відхиленням від нього; недотриманні
екологічних і санітарно-гігієнічних
вимог, встановлених законодавством при
проектуванні, розміщенні та
будівництві об'єктів несуть
відповідальність, передбачену чинним
законодавством.

Відповідно ст.38 Закону №3038-VI у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкту, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво (ч. 2 ст. 38 № 3038-VI).

З наведеної норми випливає, що
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкту, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво припис. У
разі невиконання такого припису орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого
об'єкту.

Таким чином, інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
наділена правом на звернення з позовом
до суду про знесення самочинного
будівництва та компенсацію витрат,
пов'язаних з таким знесенням. При цьому
як вбачається із цієї статті, знесенню
на підставі рішення підлягають
виключно ті об'єкти будівництва, які є
самочинними, а тому визначальним
фактором для вирішення спору є
встановлення, що спірний об'єкт
будівництва є самочинним.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 №6 "Про практику
застосування судами ст.376 ЦК України
(про правовий режим самочинного
будівництва)", при розгляді справ
зазначеної категорії судам слід мати
на увазі, що знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених норм права, колегія
суддів приходить до переконання про те,
що до виключно до повноважень ДАБК
віднесено право приймати припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
державних будівельних норм, стандартів
і правил. Вказане може бути здійснено
шляхом визначення особі, яка вчинила
виявлене інспекцією порушення, зокрема
вимоги про зупинення будівництва (в
разі коли таке не завершено),
здійснення заходів спрямованих на
отримання чи внесення змін до
відповідних дозволу та проекту,
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку чи
вчинення інших дій, які усунуть такі
порушення.

Оглянувши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
станом на час проведення Інспекцією
ДАБК у Львівській області позапланової
перевірки /05.04.2013 року/, а також на
момент розгляду справи в суді,
відповідачем та іншими співвласниками
житлового будинку вчинялися дії,
спрямовані на узаконення права
власності на самочинно переобладнані
та збудовані до цього будинку
приміщення та будівлі.

Листом Личаківської районної
адміністрації №33-зв-2025 від 11.12.2013 року
ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на
засіданні міжвідомчої комісії
Личаківської районної адміністрації
її звернення було розглянуто та надано
висновок про технічну можливість
експлуатації будинку після самовільно
здійсненої реконструкції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
власник земельної ділянки, яким є
Львівська міська рада, не заперечує
проти визнання права власності на
нерухоме майно за ОСОБА_1, яка здійснила
самочинне будівництво на даній
земельній ділянці.

Крім того, при розгляді справи
апеляційним судом, позивачем не надано
жодних доказів порушення вказаним
будівництвом прав інших осіб або
суспільних інтересів.

Отже, при вирішенні даного
публічно-правового спору судом першої
інстанції було допущено порушення норм
матеріального і процесуального права,
а мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи.

В силу п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст.195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови, якою в задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. по
справі №813/854/14 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 про
зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Р.В. Кухтей

І.О. Яворський