Справа № 2а-2260/09/0870
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/57979/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.06.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.12.2010

у справі №2а-2260/09/0870

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сова»

до Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м.Запоріжжя

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.06.2009,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2010 позов
задоволено. Визнано протиправним і
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м.Запоріжжя №/0 від 01.09.2008.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення судів першої та
апеляційної інстанцій з підстав
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведена планова виїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2006 по
31.03.2008, за результатами якої складено
акт №423-23-22118209 від 21.08.2009.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення, зокрема, вимог п.1.32
ст.1, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2,п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.11.2
ст.11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», що призвело до
завищення суми валових витрат на 64850
грн. у т.ч. за 2006 рік на 39760 грн., за 1
квартал 2007 року на 25090 грн., за 1 півріччя
2007 року на 25090 грн., за 9 місяців 2007 року
на 25090 грн., за 2007 рік на 25090 грн..

На підставі вищезазначеного акту
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
01.09.2008 №/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 24319,5 грн. у т.ч.16213
грн. - основний платіж, 8106,5 грн. -штрафні
(фінансові) санкції.

За наслідками адміністративного
узгодження скарги позивача залишені
без задоволення, а прийняті податкові
повідомлення-рішення - без змін.
Винесено відповідні податкові
повідомлення-рішення №/1 від
06.11.2008, №/2 від 25.12.2008, №/3 від
24.03.2009.

У відповідності до п. 5.1 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), валові витрати
виробництва та обігу - сума будь яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання.

Відповідно до пп. 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, в
періоді, що перевірявся Товариство з
обмеженою відповідальністю «Сова»
мало взаємовідносини з приватним
підприємцем ОСОБА_2.

Проведення господарської операції з
придбання позивачем у ПП ОСОБА_2 товару
в асортименті на загальну сумі 77820 грн.,
в т.ч. ПДВ 12970 грн., у період з листопада
2006 по січень 2007 року підтверджується
видатковими накладними та платіжними
дорученнями, що містяться в матеріалах
справи. Вищевказані операції належним
чином відображені в бухгалтерському
обліку позивача.

Відповідач заперечував право позивача
на віднесення до складу валових витрат
понесених на придбання у ФОП ОСОБА_2
товару витрат в розмірі 64850 грн.,
мотивуючи тим, що рішенням
Господарського суду Запорізької
області від 26.11.2007 №23/456/07-АП-9/598/07-АП
скасовано запис про державну
реєстрацію ПП ОСОБА_2 та установчих,
фінансово-господарських документів,
виданих та підписаних від його імені.

Однак, судами попередніх інстанцій
встановлено, що на час здійснення
господарських операцій ПП ОСОБА_2 був
зареєстрований в установленому
порядку як суб'єкт підприємницької
діяльності, та перебував в якості
платника податків на загальних
підставах.

Визнання у судовому порядку недійсними
з моменту реєстрації установчих,
реєстраційних і
фінансово-господарських документів
підприємства та скасування його
державної реєстрації, у відсутності
інших порушень діючого законодавства,
не має наслідком недійсність усіх
юридично значимих дій вчинених таким
підприємством з іншими суб'єктами
підприємницької діяльності з моменту
його державної реєстрації і до
виключення з державного реєстру.

Вищенаведеним
спростовуються доводи податкового
органу, які наведені ним в касаційній
скарзі, як підставу для скасування
постановлених по справі рішень судів
попередніх інстанцій.

За встановлених обставин, підстав для
скасування судових рішень, з мотивів
викладених в касаційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області відхилити, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.06.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.12.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун