Справа № 821/1383/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1383/14

Категорія: 11.2 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Херсонський
суднобудівний завод» на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Херсонський
суднобудівний завод» до Прокуратури
Херсонської області про визнання
протиправною та скасування постанови
від 17.04.2014 року про проведення
перевірки,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
«Херсонський суднобудівний завод»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Прокуратури Херсонської
області про визнання протиправною та
скасування постанови від 17.04.2014 року
про проведення перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18
квітня 2014 року позивач отримав
постанову заступника прокурора
Херсонської області про проведення у
Публічному акціонерному товаристві
«Херсонський суднобудівний завод»
перевірки в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
взаємовідносинах із ТОВ «МП Ера», ТОВ
«АПК Комунар», ТОВ «Компанія
«Шип-Сервіс», ПСМНП
«Газкотлоспецмонтажналадка», ТОВ
«Котломонтажналадка-Інвест».

Позивач вважає постанову про
проведення перевірки протиправною.
Так, позивач вказав, що дотримання ним
законів у взаємовідносинах із іншими
суб'єктами господарювання не входять в
предмет прокурорського нагляду також
зазначив, що прокурор має право
застосовувати повноваження визначені
ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»
при здійсненні прокурорського нагляду.
Також позивач вважає, що постанова є
незаконною, оскільки постанова про
проведення перевірки не містить строк
її проведення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечував. Заперечення обґрунтовано
тим, що підставами для проведення
перевірки прокурором є дані, що
свідчать про можливі порушення
законності. Так, до прокуратури
Херсонської області надійшло
звернення народного депутата України
Бригинця О.М., та директорів ТОВ «МП
«Ера», ТОВ «АПК Комунар», ТОВ «Компанія
«Шип-Сервіс», ПСМНП
«Газкотлоспецмонтажналадка», ПП
«Котломонтажналадка-Інвест» щодо
порушень ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод» законодавства у
взаємовідносинах із зазначеними
суб'єктами господарювання. До початку
перевірки, заступником прокурора
Херсонської області 17.04.2014 року
винесено постанову про проведення
перевірки. Прокурор вважає постанову
законною та зазначив, що перевірку
завершено шляхом складання доповідної
записки заступнику прокурора
Херсонської області та внесення
відомостей про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань. В задоволенні
адміністративного позову просить
відмовити в повному обсязі.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням
Публічне акціонерне товариство
«Херсонський суднобудівний завод»
звернулося з апеляційною скаргою на
зазначену постанову. Апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що до
прокуратури Херсонської області
надійшло звернення народного депутата
України Бригинця О.М, щодо порушень ПАТ
«Херсонський суднобудівний завод»
законодавства у взаємовідносинах із
зазначеними суб'єктами господарювання
ТОВ «МП «Ера», ТОВ «АПК Комунар», ТОВ
«Компанія «Шип-Сервіс», ПСМНП
«Газкотлоспецмонтажналадка», ПП
«Котломонтажналадка-Інвест». У
зверненні народного депутата України
зазначалося про можливі порушення у
діяльності ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод» щодо тривалого не
розрахунку із вищевказаними
підприємствами за проведені роботи по
будівництву та обслуговуванню трьох
судів, які будувались на замовлення.
Загальна сума заборгованості перед
підприємствами складає 3 443 097 грн. 88 коп.
17 квітня 2014 року Прокуратурою
Херсонської області винесено
постанову про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів.

Позивач вважає постанову про
проведення перевірки протиправною, у
зв'язку з чим звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. З'ясувавши
обставини справи, дослідивши докази на
їх підтвердження, суд першої інстанції
дійшов до висновку про необхідність
відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України
«Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №
1789-XII, прокуратура України становить
єдину систему, на яку відповідно до
Конституції України та цього Закону
покладаються такі функції: 1)
підтримання державного обвинувачення
в суді; 2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом; 3) нагляд
за додержанням законів органами, які
проводять оперативно-розшукову
діяльність, дізнання, досудове
слідство; 4) нагляд за додержанням
законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до вимог ст. 19 зазначеного
Закону № 1789-XII предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Вимогами ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора.

Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю. Постанова прокурора може
бути оскаржена цими особами до
прокурора вищого рівня або суду в
порядку адміністративного судочинства
протягом десяти днів з дня одержання
копії постанови. За результатами
розгляду скарги прокурор вищого рівня
приймає рішення про задоволення скарги
та скасування постанови або про
відмову у задоволенні скарги.
Оскарження постанови до прокурора
вищого рівня не позбавляє особу права
на її оскарження до суду, яке може бути
здійснене нею протягом десяти днів з
дня одержання рішення прокурора вищого
рівня про результати розгляду скарги.

Відповідно до Наказу Генеральної
прокуратури України № 111 від 12.11.2012 року
затверджено Положення про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів
(далі - Положення).

Згідно до вимог п. 1.3, 1.4 зазначеного
Положення, перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
проводяться у Кабінеті Міністрів
України, міністерствах, інших
центральних і місцевих органах
виконавчої влади, органах державного
нагляду (контролю), Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування, військових
частинах, громадських об'єднаннях, а
також діяльності посадових і службових
осіб цих органів, підприємств, установ
і організацій, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, у тому числі фізичних
осіб - підприємців та громадян.

Предметом перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є: відповідність
нормативно-правових актів, рішень, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян, якщо
законом не передбачено іншого порядку
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних відносин,
бюджетного, земельного, митного
законодавства та зовнішньоекономічної
діяльності, конституційних засад
підприємницької діяльності, охорони
навколишнього природного середовища,
міжнаціональних відносин; додержання
законів про адміністративні
правопорушення.

На виконання п. 2.4 Положення підставами
для проведення перевірки прокурором за
власною ініціативою є дані, що свідчать
про можливі порушення законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; наказах
Генерального прокурора України; планах
роботи органів прокуратури; рішеннях
колегій Генеральної прокуратури
України, прокуратур обласного рівня;
рішеннях нарад у керівників органів
прокуратури; дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, яка потребує вчинення
окремих дій у межах повноважень,
передбачених статтею 20 Закону України
«Про прокуратуру»; інших
організаційно-розпорядчих документах.

Крім того, з метою забезпечення
належної організації нагляду за
додержанням і застосуванням законів та
підвищення його ефективності,
керуючись статтею 15 Закону України
«Про прокуратуру», Генеральною
прокуратурою України 07.11.2012 року був
прийнятий Наказ № 3гн «Про організацію
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів», згідно п. 7.2
якого наказано, перевірки за власною
ініціативою проводити з урахуванням
стану законності в регіоні, на підставі
рішень колегій органів прокуратури,
координаційних і міжвідомчих нарад,
вимог інших організаційно-розпорядчих
документів, доручень керівництва
прокуратур вищого рівня.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції вірно дійшов
висновку про те, що прокурор має право
за власною ініціативою проводити
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів, в
тому числі і в територіальних органах
Міндоходів України. Підставою для
проведення перевірки за власною
ініціативою прокурора може бути лише
наявність відповідних даних про
можливі порушення законності, що
містяться в проведених аналізах,
узагальненнях, опрацюваннях
інформації про стан законності,
матеріалах розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалах
кримінальних проваджень,
інформаційних базах даних державних
органів, повідомленнях у засобах
масової інформації, мережі Інтернет та
які відображені в наказах Генерального
прокурора України, планах роботи
органів прокуратури, рішеннях колегій
Генеральної прокуратури України,
прокуратур обласного рівня, рішеннях
нарад у керівників органів
прокуратури, дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, інших
організаційно-розпорядчих документах.

При цьому, підстави для проведення
перевірки повинні бути чітко визначені
в постанові про проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що прокурор має право
проводити перевірку у
взаємовідносинах підприємства з
іншими суб'єктами господарювання.

Суд апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги про те, що в постанові про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 17.04.2014 року не вказано строк
проведення перевірки та зазначає, що
відповідно до вимог п. 6. 1 Положення,
перевірка здійснюється в розумні
строки, необхідні для її проведення.
Тобто, відсутність строку закінчення
перевірки не є обов'язковою
передумовою для визнання її
протиправною.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
постанова про проведення перевірки є
актом одноразового застосування і
вичерпує свою дію фактом її виконання.
Аналогічна думка викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
11.09.2013 року № 1237/12/13-13.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, за результатами перевірки
складено доповідну записку заступнику
прокурора Херсонської області та
внесенні відомості про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань, передбачене ч.
4 ст. 190 КК України.

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку про те,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Херсонський
суднобудівний завод» залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 22
липня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький