Справа № 826/13142/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Об 11 годині 49 хвилин в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А. при
секретарі судового засідання Калайді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
про стягнення заборгованості,
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулася до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 податкової
заборгованості у розмірі 1 944,69 грн.
В обгрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Податковий кодекс України та
зазначає, що ОСОБА_1 має податковий борг
по сплаті земельного податку з
фізичних осіб у розмірі 1 944,69 грн.
Відповідач заперечв по суті заявлених
позовних вимог з огляду на положення
Податкового кодексу України,
Земельного кодексу України та
зазначив, що він використовує нежилі
приміщення в межах своєї господарської
діяльності, а тому він не є платником
земельного податку з фізичних осіб.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
19 квітня 2012 року Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
м. Києва винесено податкове
визначила ОСОБА_1 суму податкового
зобов'язання в розмірі 1 944,69 грн. за
платежем: земельний податок, код
повідомлення-рішення отримане ОСОБА_1 9
липня 2012 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.
Відповідно до статті 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.
Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.
Пунктом 54.1. статті 54 Податкового
кодексу України передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно пункту 57.2 статті 57 Податкового
кодексу України у разі коли відповідно
до цього Кодексу або інших законів
України контролюючий орган самостійно
визначає податкове зобов'язання
платника податків з причин, не
пов'язаних з порушенням податкового
законодавства, такий платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
податкового зобов'язання у строки,
визначені в цьому Кодексі, а якщо такі
строки не визначено, - протягом 30
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення про таке
Статтею 269 Податкового кодексу України
встановлено, що платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.
Об'єктами оподаткування є земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні та земельні частки
(паї), які перебувають у власності
(стаття 270 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 286.1 статті 286
Податкового кодексу України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.
Відповідні центральні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
щомісяця, але не пізніше 10 числа
наступного місяця, а також за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі (підпункт 286.2 пункту 286
Податкового кодексу України).
Пунктом 286.5 статті 286 Податкового
кодексу України встановлено, що
нарахування фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу.
Згідно пункту 287.1 Податкового кодексу
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України встановлено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
З аналізу зазначених норм права
вбачається, що нарахування фізичним
особам сум земельного податку
проводиться контролюючими органами на
підставі даних державного земельного
кадастру, виходячи з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки з
урахуванням коефіцієнта індексації,
які до 1 липня поточного року видають
платникові податкове
повідомлення-рішення про внесення
Як вбачається з матеріалів справи, 16
квітня 1997 року між Представництвом
Фонду державного майна України в
Шевченківському районі м. Києва в особі
начальника Представництва Шуляка
Анатолія Івановича, як продавцем, та
ОСОБА_1, як покупцем, укладено договір
купівлі-продажу приміщення, за умовами
якого продавець продав, а покупець
купив нежитлове вбудоване приміщення
загальною площею 34,50 кв.м., яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
10 квітня 2001 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, яка діє від свого імені та від
імені своєї неповнолітньої дочки
ОСОБА_6, як продавцями, та ОСОБА_1, як
покупцем, укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка
складається з трьох житлових кімнат,
загальною площею 56,10 кв.м., у тому числі
житловою 40,50 кв.м.
Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 06.08.2001 № 1646
переведено жилі приміщення квартири
25 грудня 2005 року Містобудівною радою
при головному архітекторі м. Києва
погоджено архітектурно-планувальну
частину проекту реконструкції
нежитлових приміщень частини першого
поверху (колишня № 24) з влаштуванням
підвального приміщення під
непродовольчий магазин та благоустрій
прилеглої території за адресою:
АДРЕСА_1 з урахуванням
зауважень даного протоколу (протокол №
8 серпня 2007 року Головним управлінням
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) видане ОСОБА_1 свідоцтво
про право власності на нежилі
приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень
№ 24) - магазин непродовольчих товарів
загальною площею 89,20 кв.м., які
розташовані в АДРЕСА_1
До матеріалів справи долучено
розрахунок по платі за землю ОСОБА_1 на
2012 рік по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 та копію
грошову оцінку частини земельної
ділянки (кадастровий № 88:172:006) по
Разом з тим, відповідач під час
розгляду справи зазначив, що він не є
користувачем земельних ділянок.
Судом з метою встановлення обставин у
даній адміністративній справі
надіслано на адресу Державного
агентства земельних ресурсів України
судовий запит, яким витребувано витяг з
Державного земельного кадастру щодо
належності на праві користування чи
власності ОСОБА_1 земельних ділянок по
Проте, Державним агентством земельних
ресурсів України вимоги суду не
виконані, витребовувні судом матеріали
Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Враховуючи відсутність інформації з
Державного земельного кадастру, суд не
має можливості надати оцінку підставам
нарахуванню ОСОБА_1 земельного податку
Разом з тим, відповідно до пункту 297.1
статті 297 Податкового кодексу України
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності, зокрема,
із земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 4 грудня 2001 року
зареєстрований фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця.
11 травня 2012 року Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі
м. Києва видано ОСОБА_1 свідоцтво
платника єдиного податку, згідно якого
ОСОБА_1 перейшов на спрощену
систему оподаткування з 1 січня 2012 року,
місцем провадження господарської
діяльності визначено: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, вид господарської
діяльності: 68.20 - надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
Відповідачем на підтвердження
здавання в оренду в 2012 році нежитлових
приміщень в АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1
надано копію книги обліку доходів для
платників єдиного податку, копію
податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 2012 рік, копію
договору оренди приміщення від 3 січня
2012 року, укладеного з Приватним
підприємством "Доміно-Тур-7", копію
договору оренди нежитлового
приміщення від 10 грудня 2011 року,
укладеного з суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_7, копії актів
прийому-передачі приміщень, копії
актів виконаних робіт та виписку по
рахунку в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на
підтвердження отримання прибутку від
здавання в оренду нерухомого майна в 2012
З огляду на встановлене та враховуючи,
що ОСОБА_1 в 2012 році був платником
єдиного податку та використовував
нежитлові приміщення для провадження
господарської діяльності, відповідно,
він був звільнений від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності із земельного
податку в 2012 році.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про безпідставність
стягнення з ОСОБА_1 суми земельного
податку в розмірі 1 944,69 грн.,
визначеного податковим
повідомленням-рішенням від 19 квітня 2012
до уваги доводи позивача відносно того,
що відповідачем не оскаржено податкове
повідомлення-рішення від 19 квітня 2012
в ньому сума земельного податку є
узгодженою, оскільки відповідачем у
судовому засіданні заперечено
справжність його підпису на поштовому
повідомленні про отримання
податкового повідомлення-рішення від 19
квітня 2012 року. Однак, враховуючи
відсутність правових підстав для
нарахування земельного податку з
фізичних осіб на підставі пункту 297.1
статті 297 Податкового кодексу України,
зазначені обставини судом не
Виходячи з системного аналізу
наведених норм права, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений
31 жовтня 2014 року.