Справа № 242/3066/14-а
Суддя: Моцний О. С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 242/3066/14-а
Провадження № 2-а/242/191/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області в складі:
головуючого судді Моцного О.С., при
секретарі Відоновій О.О., за участю
представника відповідача Стельника
Д.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Селидове
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.09.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
вказав, що він перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області як
отримувач пенсії за віком на пільгових
умовах відповідно до п. «а» ст. Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
яку призначено з 08.07.2014 року. З
повідомлення УПФУ в м. Селидове
Донецької області від 22.07.2014 року № 2909
йому стало відомо, що при обчисленні
йому пенсії відповідачем не зараховано
до пільгового стажу періоди роботи
позивача з 02.04.1993 року по 30.06.1995 року на
ЗГП «Мегавахт» за провідною професією
прохідник і гірник очисного забою, так
як підприємство ліквідоване та
пільгова довідка не надана, а також
періоди роботи з 27.09.2010 року по 31.12.2010
року та з 01.02.2014 року по 14.07.2014 року на ВП
шахта «Курахівська» ДП
«Селидіввугілля», що обумовлено
несплатою щомісячних страхових
внесків підприємством до Пенсійного
Фонду України. Просить суд, визнати
неправомірними дії УПФУ в м. Селидове
Донецької області щодо не зарахування
при обчисленні пенсії вищезазначених
періодів роботи до пільгового стажу,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 08.07.2014 року з
урахуванням цих періодів.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився в матеріалах справи маємо
заяву з клопотанням про слухання
справи у його відсутність та наполягав
на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача за
довіреністю Стельник Д.В. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
зазначив, що так як підприємство ЗГП
«Мегавахт», на якому позивач працював з
02.04.1993 року по 30.06.1995 року ліквідоване та
пільгова довідка не надана та у зв'язку
з несплатою щомісячних страхових
внесків за період роботи ОСОБА_2 з 27.09.2010
року по 31.12.2010 року та з 01.02.2014 року по
14.07.2014 року на ВП шахта «Курахівська» ДП
«Селидіввугілля» до Пенсійного Фонду
України позивачу при обчисленні пенсії
дані періоди не зараховані до
пільгового стажу. Просив суд відмовити
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Суд, враховуючи вимоги ст. 128 ч. 4 КАС
України, вважає, що справу слід
розглядати у відсутності позивача, на
підставі наявних в ній доказів, яких
достатньо для вирішення позову по суті.
Заслухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і дослідивши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Позивач дійсно перебуває на обліку у
відповідача як отримувач пенсії за
віком, на нього поширюються вимоги
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Повідомленням УПФУ в м. Селидове
Донецької області від 22.07.2014 року № 2909
ОСОБА_2 було повідомлено, що при
обчисленні його пенсії не зараховано
до пільгового стажу періоди роботи з
02.04.1993 року по 30.06.1995 року на ЗГП
«Мегавахт» за провідною професією
прохідник і гірник очисного забою, так
як підприємство ліквідоване та
пільгова довідка не надана, а також
періоди роботи з 27.09.2010 року по 31.12.2010
року та з 01.02.2014 року по 14.07.2014 року на ВП
шахта «Курахівська» ДП
«Селидіввугілля», що обумовлено
несплатою щомісячних страхових
внесків підприємством до Пенсійного
Фонду України.

Відповідно до наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження
Порядку застосування Списків №1 і №2
виробництв професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах» (далі - Порядок) цей
порядок регулює застосування Списків
при обчисленні стажу роботи, що дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до підпунктів «а, б»
статті 13 та статті 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 20 постанови КМУ від
12.08.1993 року № 637 «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5).

Відповідно до п. 1 «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 -
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як вбачається з трудової книжки серія
БТ-І № 9428869 від 18.12.1984 року (а.с. 9-12),
ОСОБА_2 з 02.04.1993 року по 30.06.1995 року
працював на ЗГП «Мегавахт» на посаді
прохідника і гірника очисного забою з
повним робочим днем під землею, що
також підтверджується архівною
довідкою архівного відділу
Селидівської міської ради № 14-47-111 від
23.03.2014 року (а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене, суд вважає,
що не зарахування відповідачем при
призначені пенсії до пільгового стажу
ОСОБА_2 періоду його роботи з 02.04.1993 року
по 30.06.1995 року працював на ЗГП
«Мегавахт» на посаді прохідника і
гірника очисного забою з повним
робочим днем під землею
необґрунтованими.

Вирішуючи позовні вимоги в частині не
зарахування відповідачем періодів
роботи з 27.09.2010 року по 31.12.2010 року та з
01.02.2014 року по 14.07.2014 року на ВП шахта
«Курахівська» ДП «Селидіввугілля», що
обумовлено несплатою щомісячних
страхових внесків підприємством до
Пенсійного Фонду України, суд
встановив наступне.

Згідно довідки № 620 від 110914, виданої ВП
шахта «Курахівська» ДП
«Селидіввугілля», страхові внески до
ПФУ за періоди роботи позивача з 27.09.2010
року по 31.12.2010 року та з 01.02.2014 року по
14.07.2014 року на ВП шахта «Курахівська» ДП
«Селидіввугілля» сплачені
підприємством в повному обсязі.

Посилання УПФУ у м. Селидове на те, що
підприємством, на якому працює позивач
несвоєчасно сплачуються страхові
внески, є безпідставними, оскільки із
заробітної плати позивача щомісячно
утримуються суми страхових внесків і
позивач не може нести відповідальність
за неналежне виконання своїх
обов'язків підприємством, на якому він
працює, тому позовні вимоги в частині
скасування рішення є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регулюються відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Постановляючи судове рішення у даній
справі, суд виходить з того, що
обчислення включає в себе призначення
та перерахунок пенсії, разом з цим це не
є тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається ч. 2 ст.40
Закону України 1058, з тією тільки
різницею, що середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати(доходу) застрахованої особи.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції
України включно законами України
визначаються зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в ст. 9 КАС України,
приписи постанови № 530 від 28 травня 2008
року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» не
можуть застосовуватись до спірних
відносин, відтак правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні так і середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки. Останній із
наведених показників застосовується
виключно для призначення пенсії,
застосування його для перерахунку є
безпідставним.

Оскільки відповідач є державною
бюджетною установою, суд вважає
можливим у відповідності до ст. 88 КАС
України звільнити його від сплати
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 88, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Селидове Донецької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо не зарахування
при обчисленні пенсії за віком на
пільгових умовах ОСОБА_2 до пільгового
стажу періодів його роботи на
підприємстві ЗГП «Мегавахт» з 02.04.1993
року по 30.06.1995 року та на ВП шахта
«Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з
27.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2014 року
по 14.07.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з урахуванням періодів його
роботи на підприємстві ЗГП «Мегавахт»
з 02.04.1993 року по 30.06.1995 року та на ВП
шахта «Курахівська» ДП
«Селидіввугілля» з 27.09.2010 року по 31.12.2010
року та з 01.02.2014 року по 14.07.2014 року з
08.07.2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу, постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через Селидівський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Суддя