Справа № 201/9003/14а (2а/201/272/2014)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" вересня 2014 р. справа №
201/9003/14а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів:
Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська

на постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
30 липня 2014 р., прийняту у порядку
скороченого провадження,

у справі № 201/9003/14а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська

про визнання протиправним
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,-

встановив:

У липні 2014 року позивач звернувся
до суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати протиправним рішення
відповідача від 12 травня 2014 року про
відмову в призначенні пенсії позивачу
за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача
призначити, виплачувати та індексувати
пенсію за віком та інші пенсійні
надбавки на підставі визначених
пенсійним законодавством, як
непрацюючому громадянину з
урахуванням наступних перерахунків по
стажу, заробітній платі та індексації
пенсії, на зазначений банківський
рахунок, починаючи з дати звернення 11
лютого 2014 року;

- допустити негайне виконання
постанови суду в повному обсязі
позовних вимог шляхом єдино разового
стягнення всієї суми боргу по пенсії,
починаючи з 11 лютого 2014 року;

- покласти обов'язки по
забезпеченню виконання рішення на
відповідача та зобов'язати відповідача
у місячний термін надати до суду звіт
про виконання рішення суду.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014
року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним рішення
відповідача від 12 травня 2014 року про
відмову в призначенні пенсії позивачу
за віком на пільгових умовах;

- зобов'язано відповідача
призначити, виплачувати та індексувати
пенсію за віком позивачу та інші
пенсійні надбавки на підставі
визначених пенсійним законодавством,
як непрацюючому громадянину з
урахуванням наступних перерахунків по
стажу, заробітній платі та індексації
пенсії, на зазначений в заяві
банківський рахунок, починаючи з дати
звернення 11 лютого 2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постанова в частині задоволенні
позовних вимог мотивована тим, що
відповідно до п.29 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" документом, що засвідчує
громадянство України є паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, тому рішення відповідача про
відмову в призначенні пенсії з підстав
не пред'явлення паспорта громадянина
України є протиправним.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
відповідач зазначив, що відповідно до
п. 1 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1, заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника. Позивач проживає
за адресою: 3830311, Israel, Hadera, Shderot Barukh Bu'Aron 6,
тому відповідач не є тим
територіальним органом Пенсійного
фонду України, що розташований за
місцем проживання (реєстрації)
позивача. Відповідно п. 16 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії), повинна пред'явити
паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу, місце її проживання
(реєстрації) та вік). Відповідно ст. 21
Закону України "Про Єдиний державний
демографічний реєстр та документи, що
підтверджують громадянство України,
посвідчують особу чи її спеціальний
статус" документом, що посвідчує особу
та підтверджує громадянство України на
території України є паспорт
громадянина України. Зазначений
документ ані позивачем ані його
представником до відповідачу не
пред'являвся.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову - про
відмову позивачу у задоволенні позову.

В судове засідання представники
учасників процесу не з'явилися,
повідомлені належним чином, справа
розглядається в порядку письмового
провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197
КАС України.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, позивач народився
в Україні 20 листопада 1957 року та є
громадянином України, що
підтверджується паспортом громадянина
України для виїзду за кордон, дійсного
до 30 вересня 2020 року. З 1997 року ОСОБА_1
постійно проживає в державі Ізраїль.
Згідно довідки Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області ОСОБА_1 до
виїзду за кордон був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації
з вказаної адреси до держави Ізраїль.
Паспорт громадянина України зданий для
знищення в установленому законом
порядку.

11 лютого 2014 року представник
позивача звернувся до відповідача з
заявою про призначення позивачу пенсії
за віком по списку 1 відповідно до ст. 13
ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та
"Прикінцевих положень" ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Листом від 20 лютого 2014
року №1663/05/27 відповідач повідомив
представника позивача про
необхідність надання паспорта
громадянина України або посвідки на
постійне місце проживання ОСОБА_1

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 червня 2014 року було апеляційну
скаргу позивача задоволено частково.
Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 квітня 2014 року у
справі № 201/3036/14а (2а/201/96/2014) скасовано.
Адміністративний позов позивача
задоволено частково:

- визнано протиправною відмову
відповідача від 20 лютого 2014 року №
1663/05/27 у розгляді заяви позивача від 10
лютого 2014 року про призначення пенсії;

- зобов'язано відповідача
розглянути заяву позивача від 10 лютого
2014 року про призначення пенсії, подані
документи та прийняти за його
наслідками відповідне рішення.

У задоволенні решти позову -
відмовлено.

Листом від 03 липня 2014 року за №
6242/10/27 відповідач повідомив
представника позивача, що 12 травня 2014
року відповідачем прийнято рішення за
результатами розгляду заяви від 10
лютого 2014 року про призначення пенсії
та надано копію витягу з протоколу № 9
від 12 травня 2014 року. Відповідно витягу
з протоколу № 9 від 12 травня 2014 року
засідання комісії з розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
відповідачу відмовлено в призначенні
пенсії з тих підстав, що представником
позивача не було надано ані паспорт
громадянина України, ані тимчасову
посвідку про проживання ОСОБА_1 На
думку відповідача, паспорт громадянина
України для виїзду за кордон
підтверджує громадянство України лише
за кордоном, а не на території України,
оскільки відповідно до п.1 ст.22 Закону
України "Про Єдиний державний
демографічний реєстр та документи, що
підтверджують громадянство України,
посвідчують особу чи її спеціальний
статус" паспорт громадянина України
для виїзду за кордон є документом, що
посвідчує особу, підтверджує
громадянство України особи, на яку він
оформлений, за кордоном і дає право цій
особі на виїзд з України і в'їзд в
Україну.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність рішення позивача про
відмову в призначення пенсії за віком
із зазначених підстав, виходячи з
наступного.

Частиною 2 статті 2 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
встановлено, що реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією України,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Пунктом 1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 № 22-1, заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Відповідно до п.7 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" заяви про призначення
пенсії за віком додаються, зокрема,
документи про місце проживання
(реєстрації) заявника.

Особа, яка звертається за пенсією
(незалежно від виду пенсії), повинна
пред'явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу, місце її
проживання (реєстрації) та вік) (п.16
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування").

Відповідно до п.29 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за документ, що засвідчує
місце проживання особи, приймаються:
паспорт або довідка уповноважених
органів з місця проживання
(реєстрації), у тому числі органів
місцевого самоврядування. Іноземні
громадяни та особи без громадянства
подають також копію посвідки на
постійне проживання (реєстрації).

Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України
"Про громадянство України" одним з
документів, що підтверджують
громадянство України є паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон.

Стаття 22 Закону України "Про
Єдиний державний демографічний реєстр
та документи, що підтверджують
громадянство України, посвідчують
особу чи її спеціальний статус", на яку
посилається відповідач, та цей Закон
вцілому не містить положень, які
свідчать про те, що паспорт громадянина
України для виїзду за кордон є
недійсним чи не підтверджує
громадянство України на території
України.

З листа відповідача від 20.02.2014
року № 1663/05/27 вбачається, що
представником позивача разом з заявою
від 11.02.2014 року про призначення пенсії
було надано закордонний паспорт та
довідку про проживання позивача за
адресою: Держава Ізраїль, АДРЕСА_1.

Отже, у відповідача були відсутні
підстави для витребування паспорта
громадянина України чи посвідки про на
постійне місце проживання ОСОБА_1 для
призначення пенсії позивачу та
прийняття рішення про відмову позивачу
у призначенні пенсії у зв'язку з тим, що
вказані документи не були надані
відповідачу.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про неправомірність
рішення відповідача про відмову у
призначенні пенсії позивачу з
наведених підстав та зобов'язання
відповідача вчинити дії щодо
призначення позивачу пенсії за віком.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, яким
обставини в справі встановлені
правильно та порушень норм
матеріального і процесуального права
не допущено, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014
року у справі № 201/9003/14а залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун