Справа № 826/11003/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Катющенко В.П.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної інспекції сільського
господарства у Київській області про
визнання дій неправомірними, визнання
незаконним та скасування наказу від
21.07.2014 № 500, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до Державної
інспекції сільського господарства у
Київській області про:

- визнання дій першого заступника
начальника інспекції Мошури О.В.
неправомірними;

- визнання незаконним та
скасування наказу від 21 липня 2014 № 500
"Про оголошення догани ОСОБА_2" щодо
притягнення до відповідальності
завідувача сектору кадрового
забезпечення Державної інспекції
сільського господарства у Київській
області ОСОБА_2;

- зобов'язання відповідача
відшкодувати завдану ОСОБА_2
матеріальну шкоду шляхом нарахування
надбавки та премії, яких її незаконно
було позбавлено внаслідок
неправомірного притягнення до
дисциплінарної відповідальності;

- зобов'язання відповідача
відшкодувати завдану ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень;

- винести окрему ухвалу про
розгляд питання щодо притягнення до
відповідальності осіб, рішення та дії
яких будуть визнані протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
вказане судове рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 29.02.2012 ОСОБА_2 перебуває на посаді
завідувача сектору кадрового
забезпечення Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області, що підтверджується наказом
виконуючого обов'язки начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області
Стрихара А.Є. від 29.02.2012 №36-К.

08.07.2014 виконуючим обов'язки начальника
Управління державної служби
Головдержслужби України в місті Києві
та Київській області направлено лист
№211-14 до Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області, в якому зазначено, що в ході
проведення позапланової виїзної
перевірки в Державній інспекції
сільського господарства в Київській
області виявлені грубі порушення
чинного законодавства щодо порядку
збереження особових справ та трудових
книжок державних службовців, а саме:
сейфи, в яких зберігаються особові
справи, що містять персональну
інформацію, не замикаються (із наявних
трьох замикається тільки один), всі три
сейфи використовуються тільки
сектором кадрового забезпечення.

Також, вказаним листом запропоновано
вирішити питання про притягнення
винних осіб до відповідальності, про що
проінформувати Управління державної
служби Головдержслужби України в місті
Києві та Київській області, а також
вжити заходи із захисту персональних
даних державних службовців.

Дорученням першого заступника
начальника Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області Мошури О.В. зобов'язано
завідуючу сектору кадрового
забезпечення ОСОБА_2 у термін до 16:00 год.
16.07.2014 надати письмові пояснення щодо
листа Управління державної служби
Головдержслужби України в місті Києві
та Київській області від 08.07.2014 №211-14
стосовно грубих порушень чинного
законодавства щодо порядку збереження
особових справ та трудових книжок
державних службовців.

Копія вказаного вище доручення
отримана позивачем 16.07.2014 о 12 год. 15 хв.
та зазначено про ненадання їй для
ознайомлення вказаного в дорученні
листа.

Згідно акта, складеного посадовими
особами Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області 16.07.2014, позивач від підпису про
ознайомлення з листом від 08.07.2014 №211-14
відмовився.

На виконання доручення 16.07.2014 позивачем
надані письмові пояснення, в яких
зазначено, що, оскільки відповідачем не
створені належні умови для нормальної
роботи та не обладнано місця
зберігання документів, працівники
кадрової служби не можуть нести
відповідальності за додержання
встановленого порядку обліку,
зберігання особових справ та трудових
книжок.

21.07.2014 першим заступником начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області
Мошурою О.В. винесено наказ "Про
оголошення догани ОСОБА_2" №500, яким
оголошено догану ОСОБА_2, завідуючій
сектору кадрового забезпечення
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області за
порушення чинного законодавства щодо
порядку збереження особових справ та
трудових книжок державних службовців.

Згідно актів, складених посадовими
особами Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області, 21.07.2014 позивач від підпису про
ознайомлення з вищевказаним наказом та
реєстрації даного наказу в журналі
наказів з кадрових питань відмовилась.

Відносини, пов'язані з проходженням
державної служби, регулюються Законом
України "Про державну службу" від 16.12.1993
№3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) та
Кодексом законів про працю України від
10.12.1971 (далі - КЗпП України).

Основними обов'язками державних
службовців є, зокрема, додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; сумлінне виконання своїх
службових обов'язків, ініціатива і
творчість в роботі (стаття 10 Закону
№3723-ХІІ).

Статтею 14 Закону №3723-ХІІ встановлено,
що дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Зі змісту частини 2 статті 14 Закону
№3723-ХІІ вбачається, що дисциплінарні
стягнення можуть застосовуватись як
ті, що визначені Кодексом законів про
працю України, так і спеціальні,
передбачені у цій статті (попередження
про неповну службову відповідність,
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду).

Як вбачається з матеріалів справи, до
ОСОБА_2 було застосовано дисциплінарне
стягнення у вигляді догани, тобто,
дисциплінарне стягнення, передбачене
КЗпП України.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення.

Згідно частини 1 статті 147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Відповідно до статті 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як вбачається з тексту оскаржуваного
наказу, ОСОБА_2 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності за
порушення чинного законодавства щодо
порядку збереження особових справ та
трудових книжок державних службовців.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що листом Головного
управління державної служби України в
місті Києві та Київській області від
08.07.2014 №211-14 повідомлено Державну
інспекцію сільського господарства в
Київській області про виявлені під час
перевірки грубі порушення чинного
законодавства щодо порядку збереження
особових справ та трудових книжок
державних службовців, а саме: сейфи, в
яких зберігаються особові справи, що
містять персональну інформацію, не
замикаються (із наявних трьох
замикається тільки один).

Відповідно до підпункту 16 пункту 4
Типового положення про кадрову службу
органу виконавчої влади, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.08.1996 №912 кадрова служба органу
виконавчої влади, зокрема, здійснює
роботу, пов'язану із заповненням,
обліком і зберіганням трудових книжок
та особових справ (особових карток)
працівників.

Згідно підпункту 2.4 пункту 2 посадової
інструкції завідувача сектору
кадрового забезпечення Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області, затвердженої
виконуючим обов'язки начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області 20.02.2012
(далі - Посадова інструкція), завідувач
сектору, зокрема, організовує ведення,
облік, зберігання особистих справ,
трудових книжок працівників.

Відповідно до підпунктів 3.4., 3.12., 3.13., 3.14.
пункту 3 наведеної посадової
інструкції завідувач сектору має
право: вносити на розгляд керівництву
органу виконавчої влади пропозиції
щодо вдосконалення роботи кадрової
служби з питань, що стосуються її
діяльності; вносити начальнику
Держсільгоспінспекції пропозиції з
питань удосконалення кадрової роботи,
підвищення ефективності державної
служби; вимагати від начальника
Держсільгоспінспекції чітко
визначеного обсягу службових
повноважень за посадою; на
забезпечення належними
матеріально-технічними засобами та
умовами, необхідними для виконання
посадових обов'язків.

Пунктом 5 посадової інструкції
покладено персональну
відповідальність на завідувача
сектору кадрового забезпечення за
ведення кадрової роботи.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, саме на ОСОБА_2, як
завідувача сектору кадрового
забезпечення Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області, покладено обов'язок щодо
зберігання особових справ та трудових
книжок працівників; на виконання
вказаного обов'язку визначено право
позивача на забезпечення належними
матеріально-технічними засобами та
умовами, необхідними для виконання
посадових обов'язків і встановлено
персональну відповідальність за
ведення кадрової роботи.

Разом з тим, позивачем у порушення
вищевказаних норм не виконано
обов'язку щодо належного зберігання
особових справ та трудових книжок
працівників Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області та на виконання вищевказаного
обов'язку не вчинено дій щодо
забезпечення сектору належними
матеріально-технічними засобами,
необхідними для виконання посадових
обов'язків (відсутність звернень
позивачки із відповідним службовими
записками про ремонт чи заміну шаф, де
зберігаються особові справи та трудові
книжки працівників).

Таким чином, суд критично ставиться до
посилання ОСОБА_2 на направлення на ім'я
начальника Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області Пархоменка І.І., службових
записок від 14.05.2013 та від 06.05.2014, адже
вказані службові записки містять
прохання щодо забезпечення
необхідними канцелярськими товарами, а
не вимоги щодо ремонту чи заміни шаф, де
зберігаються особові справі та трудові
книжки працівників.

Статтею 252 Кодексу законів про працю
України встановлено гарантії для
працівників підприємств, установ,
організацій, обраних до профспілкових
органів.

Відповідно до частини 2 статті 252
Кодексу законів про працю України
зміна умов трудового договору, оплати
праці, притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників, які є
членами виборних профспілкових
органів, допускається лише за
попередньою згодою виборного
профспілкового органу, членами якого
вони є.

Разом з тим, листом Голови
Профспілкового комітету Первинної
професійної спілки працівників
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області від
16.07.2014 №1 повідомлено Державну
інспекцію сільського господарства в
Київській області, що відповідно до
протоколу позачергових зборів членів
профспілки №1 від 10.07.2014 Головою
Профспілкового комітету обрано ОСОБА_6,
заступником Голови Профспілкового
комітету обрано ОСОБА_7, членами
Профспілкового комітету обрано ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Таким чином, ОСОБА_2 на момент винесення
оскаржуваного наказу, а саме 21.07.2014, не
виконувала обов'язки заступника Голови
Профспілкового комітету, а тому, у
відповідача при застосуванні
дисциплінарного стягнення стосовно
позивача були відсутні обов'язки щодо
одержання згоди профспілкового
комітету.

Судом також не приймається до уваги
посилання позивача на те, що
відповідачем, всупереч статті 149
Кодексу законів про працю України, не
враховано ступінь тяжкості вчиненого
проступку і заподіяну ним шкоду,
обставини за яких вчинено проступок і
попередню роботу працівника, адже
право вибору стягнення за порушення
трудової дисципліни належить
роботодавцеві й не обов'язково у
послідовності, зазначеній у статті 147
Кодексу законів про працю України.

Крім того, застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, а не звільнення, свідчить про
те, що відповідачем враховано ступінь
тяжкості проступку та інші обставини,
визначені частиною 3 статті 149 Кодексу
законів про працю України.

Відповідно до пункту 10.7 Положення про
державну інспекцію сільського
господарства в Київській області,
затвердженого наказом Державної
інспекції сільського господарства
України від 28.02.2012 №100 начальник
Держсільгоспінспекції, зокрема,
призначає на посади та звільняє з посад
керівників структурних підрозділів,
інших державних службовців та
працівників, присвоює їм ранги
державних службовців, приймає рішення
щодо їх заохочення та притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Згідно підпункту 1.25. пункту 1 розподілу
основних обов'язків між начальником,
першим заступником начальника та
заступником начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області (додаток 1),
затвердженого наказом начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області
Пархоменка 1.1, від 23.05.2014 №325, у разі
тимчасової відсутності начальника
його обов'язки виконує перший
заступник начальника, який має право
підпису розпорядчих та фінансових
документів.

Підпунктом 2.31 пункту 2 вказаного вище
розподілу визначено, що перший
заступник начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області Мошура О'.В. у разі
тимчасової відсутності начальника
виконує його обов'язки, має право
підпису розпорядчих та фінансових
документів.

Враховуючи, що сторонами визнається
факт тимчасової відсутності
начальника Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області Пархоменка Ігоря Івановича та
виконання його обов'язків першим
заступником начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Київській області Мошурою О.В., у тому
числі у період з 16 по 21 липня 2014 року,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що дисциплінарне стягнення у
вигляді догани накладено на ОСОБА_2
тією особою, якій надані відповідні
повноваження.

Водночас, матеріалами справи
підтверджується, що дисциплінарне
стягнення на ОСОБА_2 накладено з
дотриманням процедури та строків,
визначених статтями 147-149 Кодексу
законів про працю України.

З огляду на викладене, позовні вимоги
ОСОБА_2 про визнання дій першого
заступника начальника інспекції
Мошури О.В. неправомірними, наказу
незаконним та його скасування
визнаються судом необгрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Також, не підлягає задоволенню і
позовна вимога ОСОБА_2 щодо
зобов'язання відповідача відшкодувати
завдану матеріальну шкоду шляхом
нарахування надбавки та премії, яких на
думку позивача незаконно було
позбавлено внаслідок неправомірного
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, адже позивача
позбавлено надбавки та премії не у
зв'язку з прийняттям відповідачем
оскаржуваного наказу, а у зв'язку з
винесенням наказу "Про застосування
дисциплінарного стягнення" від 01.07.2014
№185-к, яким позивачу у зв'язку з
невиконанням доручення начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області
оголошено дисциплінарне стягнення у
вигляді догани.

Крім того, відповідно до частини 3
статті 151 Кодексу законів про працю
України протягом строку дії
дисциплінарного стягнення заходи
заохочення до працівника не
застосовуються.

Оскільки, суд прийшов до висновку про
законність дій відповідача та
правомірність наказу про притягнення
ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності то вимоги позивача
про зобов'язання відповідача
відшкодувати завдану ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень
та винесення окремої ухвали про
розгляд питання щодо притягнення до
відповідальності осіб, рішення та дії
яких будуть визнані протиправними,
задоволенню не підлягають, оскільки є
похідними позовними вимогами.

Крім того, винесення окремої ухвали є
правом суду, визначеним статтею 166
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі виявлення порушення
закону.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.
Мєзєнцев

суддя
В.В.Файдюк

суддя
Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.