Справа № 820/13446/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 р.
№ 820/13446/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання
Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача - Сіренко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Приватного підприємства "КФ"
про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Дергачівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства "КФ", в якому
просив суд накласти арешт на кошти та
інші цінності Приватного підприємства
"КФ", що знаходяться у банку.

В обґрунтовування позовних вимог
позивач зазначив, що ПП "КФ" має
податковий борг перед бюджетом у сумі
213917,9 грн., що виник в результаті
несплати самостійно нарахованого
відповідачем податку на додану
вартість та узгоджених сум відповідно
до прийнятих податкових
повідомлень-рішень. У зв'язку з
наведеним позивач просить суд позов
задовольнити та накласти арешт на
кошти відповідача.

Представник позивача в судове
засідання прибув, адміністративний
позов підтримав та просив його
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
судовими повістками з поштовими
повідомленнями, які направлялися за
офіційним місцем знаходженням.
Відповідно до ст.35 КАС України
відповідач є належно повідомленим про
дату, час та місце судового засідання.
Відповідач відзив на позов не надав,
правом участі в судовому засіданні не
скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

ПП "КФ" знаходиться на обліку в
Дергачівській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Основним завданням органів ДПС України
є здійснення контролю за своєчасністю
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів установлених
цим Кодексом (ст.ст. 19-1, 61 Податкового
Кодексу України).

За твердженням позивача, ПП "КФ" має
податковий борг перед бюджетом в сумі
213917,9 грн., що виник в результаті
несплати суми, нарахованої податковими
повідомленням-рішенням № від
28.01.2014р., № від 26.03.2014р., № від
08.05.2014р., № від 08.05.2014р., № від
04.02.2014р., № від 19.06.2014р. якими
відповідачу нараховано штрафні
санкції та збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток та
суми самостійно нарахованих
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість узгоджених у
деклараціях № від 18.12.2013р, №
від 16.01.2014р., № від 17.02.2014р., №
від 18.03.2014р., № від 15.04.2014р., №
від 14.05.2014р., № від 18.06.2014р.

Проте суд не погоджується з даним
твердженням позивача, оскільки
відповідачем відповідно до вимог ст.56
ПК України було подано скаргу №12/02/14
від 12.02.2014р. до Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якій відповідач просив скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 04.02.2014р.

За результатами розгляду скарги
прийнято рішення про часткове
задоволення вимог відповідача, а саме
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від
04.02.2014р. в частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у загальному розмірі 9838,50 грн.

На момент розгляду справи податкове
повідомлення-рішення № від
04.02.2014р. частково скасоване, а тому сума
визначена у такому рішенні не може
вважатися узгодженою.

Враховуючи викладене, посилання
позивача на податкове
повідомлення-рішення № від
04.02.2014р. як на рішення яким визначене
узгоджене зобов'язання відповідача з
податку на додану вартість та
підтвердження існування податкового
боргу є безпідставним.

Крім того суд зазначає, що відповідно
до п.п.60.1.3 п.60.1 ст.60 ПК України,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення-рішення або
суму податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Згідно положень п.60.4 ст.60 ПК України, у
випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і
60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги, які містять
зменшену суму грошового зобов'язання
або податкового боргу.

Вказані обставини досліджувались у
судовому порядку, а саме Харківським
окружним адміністративним судом
винесена постанова від 25.04.2014 року по
справі № 820/13447/14 про стягнення з
Приватного підприємства "КФ"
заборгованості у розмірі 44915,38 грн.

Постанова Харківського окружного
адміністративного суду була залишена
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14.10.2014 року та набрала законної
сили.

Враховуючи викладене, враховуючи, що на
момент розгляду справи контролюючим
органом не прийнято нового рішення та
таким чином заборгованість у розмірі
169003,52 грн. є не узгодженою,
заборгованість ПП "КФ" складає 44915,38 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.175
п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 54.3.1 п.54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідачем суму заборгованості
згідно податкових
повідомленнь-рішеннь та податкових
декларацій у визначені
законодавством строки сплачено не
було.

Наведені обставини свідчать про
невиконання відповідачем свого
податкового обов'язку щодо сплати
податків та зборів в строки та у
розмірах, встановлених Податковим
кодексом України (п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст.
36).

Відповідно до положень пп. 41.1, 41.5 ст. 41
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.
Органи державної податкової служби,
які уповноважені здійснювати заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень є органами стягнення.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органам державної
податкової служби надано право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Як слідує з наведеної норми, право
звертатися до суду з позовом про
накладення арешту на кошти, виникає у
податкового органу в разі одночасної
наявності двох умов: наявність у
платника податків податкового боргу та
відсутність майна для його погашення.

Матеріалами справи підтверджено, що у
ПП "КФ" є податковий борг та відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи довідкою Управління
Держземагентства у м. Харкові від 17.12.13
року № 3460/13, довідкою Відділення ДАІ
Дергачівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області від 14.10.2014 року №
3059, листом ПП "КФ" від 06.10.2014 в якому
зазначено, що підприємство не має на
балансі активів для передачі у
податкову заставу, оскільки усі активи
підприємства знаходяться у податковій
заставі АТ Астра Банк, (а.с 58-63).

З огляду на викладене, суд вважає, що
Дергачівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було вжито заходи, спрямовані
на розшук майна відповідача для опису в
податкову заставу, проте такого майна
не знайдено, у відповідача є лише
відкриті на його ім'я розрахункові
рахунки у банківських установах, у
зв'язку з чим у Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області є усі
законні підстави для звернення до суду
з позовом щодо накладення арешту на
кошти та інші цінності платника
податків, що знаходяться в банку у
розмірі 44915,38 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що адміністративний
позов Дергачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Приватного
підприємства "КФ" про накладення
арешту підлягає частковому
задоволенню в частині накладення
арешту на кошти та інші цінності
платника податків, що знаходяться в
банку у розмірі 44915,38 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Приватного підприємства "КФ" про
накладення арешту - задовольнити
частково.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку та
належать Приватному підприємству "КФ"(
) в розмірі боргу в сумі
44915,38 (сорок чотири тисячі дев"ятсот
п"ятнадцять гривень 38 коп ).

У задоволенні адміністративного
позову в іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
31.10.2014 року .