Справа № 826/11890/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві апеляційну скаргу Міністерства
юстиції України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 вересня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Міністерства юстиції України про
визнання протиправними та скасування
рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Міністерства юстиції
України з урахуванням уточнених
позовних вимог про:

- визнання протиправним рішення
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) в
частині накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) (п. 4 протоколу
№12/04/14 від 03.04.2014 року);

- визнання протиправним наказ
відповідача від 07.04.2014 року №605/5 «Про
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)»,
виданого позивачу;

- зобов'язання Міністерства юстиції
України внести до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих відомості про те,
що Свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 24.07.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 вересня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
здійснював діяльність арбітражного
керуючого на підставі Свідоцтва про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого НОМЕР_1 14.07.2013
року.

Рішенням дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
від 03.04.2014 року викладеного в витязі з
протоколу №12/04/14 до позивача
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
підставі подання №100 від 11.03.2014 року.

Наказом Міністерства юстиції України
від 07.04.2014 року №605/5 анульовано
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідаторів) 1658 від 24.07.2013
року, виданого ОСОБА_3, на підставі
подання Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
про застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідаторів) від
03.04.2014 року №34 та протоколу її
засідання від 03.04.2014 року №12/03/14.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Порядок проведення перевірок
діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) визначено
наказом Міністерства юстиції України
від 27.06.2013 року № 1284/5, зареєстрованого в
Мін'юсті 03.07.2013 року за № 1113/23645 «Про
затвердження Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів».

У відповідності до п.1.3 Порядку
контроль за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
здійснюють Міністерство юстиції
України як державний орган з питань
банкрутства та за дорученням Мін'юсту
України головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі як
територіальні органи з питань
банкрутства.

Згідно пункту 2.6 Порядку однією з
підстав для проведення позапланової
перевірки, є звернення (скарги)
фізичних та юридичних осіб щодо дій
арбітражного керуючого з викладенням
обставин невиконання або неналежного
виконання ним покладених на нього
повноважень, з яких вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю.

Згідно пункту 2.6.1 Порядку позапланова
перевірка здійснюється Мін'юстом або
територіальними органами з питань
банкрутства за наявності доручення
Мін'юсту на її проведення.

Згідно з вимогами пункту 6.11 Порядку
контролю, в разі виявлення за
результатами перевірки порушень, які є
підставою для внесення державним
органом з питань банкрутства до
Дисциплінарної комісії подання щодо
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарних стягнень,
орган контролю протягом трьох робочих
днів з дня підписання акта перевірки
вносить пропозицію до структурного
підрозділу Мін'юсту, який забезпечує
організацію роботи Дисциплінарної
комісії, щодо внесення до
Дисциплінарної комісії подання про
накладання на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення.

Абзацом шостим пункту 7.1 Порядку
контролю визначено, що грубе порушення
арбітражним керуючим законодавства
під час виконання повноважень, що
призвело до грубого порушення прав та
законних інтересів боржника та (або)
кредиторів боржника (банкрута), є
підставою для притягнення
арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 7.2 Порядку контролю визначено,
що протягом п'яти робочих днів з
дати отримання структурним
підрозділом від органу контролю
пропозиції структурний підрозділ
готує та вносить подання на
Дисциплінарну комісію про накладання
на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення, копія якого
надсилається арбітражному керуючому
до відома.

Подання повинно містити висновок
структурного підрозділу щодо
відповідності висновків акта
перевірки законодавству з питань
банкрутства. До подання додається
пропозиція органу контролю з усіма
додатками.

Відповідно до пункту 7.7 Порядку
контролю у разі якщо Дисциплінарною
комісією встановлено невідповідність
висновків акта перевірки вимогам
законодавства, Дисциплінарна комісія
має право скасувати такі висновки та
скерувати відповідні матеріали
Мін'юсту для проведення додаткового
контролю.

Колегією суддів встановлено, що
Головним управлінням юстиції у
Кіровоградській області, на підставі
доручення Міністерства юстиції
України № 57611-0-61-13/13.2 від 22.01.2014 року з
питань, викладених у скарзі ТОВ
«Українська агрохімічна компанія» від
19.09.2013 року, в період з 13.02.2014 року до
17.02.2014 року проведено позапланову
перевірку діяльності позивача під час
виконання ним повноважень
розпорядника майна та ліквідатора ТОВ
«Українська агрохімічна компанія».

З матеріалів справи слідує, що Головним
управлінням юстиції у Черкаській
області в період з 07.11.2013 по 11.11.2013 вже
проводилась позапланова перевірка
діяльності позивача на підставі
вказаної скарги за наслідками якої
складено Довідку від 11.11.2013 року № 16 та
акт від 20.11.2013 року №26.

Дисциплінарною комісією арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) 11.12.2013
року розглянуто висновки акту
позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_3 Головного управління юстиції у
Черкаській області від 20.11.2013 року № 26,
за результатами розгляду якої,
висновки зазначеного акту скасовані у
зв'язку з їх невідповідністю вимогам
законодавства та рекомендовано
Департаменту нотаріату та банкрутства
надати доручення Головному управлінню
юстиції у Кіровоградській області
провести позапланову перевірку
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_3 під час виконання ним
повноважень розпорядника майна та
ліквідатора ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» з підстав, які
були визначені в дорученні
Міністерства юстиції України від 14.10.2013
року №16703-0-33-13/13.2.

28.02.2014 року до Міністерства юстиції
України надійшов лист Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області від 27.02.2014 року № 942/01.1-1/07 з
пропозицією щодо внесення на розгляд
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
подання про накладення на арбітражного
керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного
стягнення за результатами проведеної
позапланової невиїзної перевірки на
підставі скарги ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» від 19.09.2013 року
за дорученням Департаменту нотаріату
та банкрутства від 22.01.2014 року №
57611-0-61-13/13.2.

Головним управлінням юстиції у
Кіровоградській області були складені
Довідка про результати перевірки від
17.02.2014 року № 4 та акт позапланової
невиїзної перевірки діяльності
арбітражного керуючого від 26.02.2014 року
№4, в якому зафіксовано порушення
законодавства арбітражним керуючим
ОСОБА_3 під час виконання ним
повноважень розпорядника майна та
ліквідатора ТОВ «Українська
агрохімічна компанія», а саме:

- абзаців шостого та сьомого частини
дев'ятої статті 13 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
Аналіз фінансової, господарської та
інвестиційної діяльності боржника,
його становища на товарних ринках,
виявлення ознак фіктивного
банкрутства чи доведення до,
банкрутства арбітражним керуючим
проведено на неналежному рівні;

- абзацу тринадцятого частини другої
статті 41 Закону. Ліквідатором з дня
свого призначення не подано до суду
заяв про визнання недійсним договору
поруки № 19-01/11-ПОР від 19.01.2011 року та
фактично визнано грошові вимоги ТОВ
«Вассма Рітейл», що призвело до
штучного збільшення кількості
кредиторів та кредиторської
заборгованості ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» на загальну суму
20 139 052,02 грн., чим порушено права та
законні інтереси боржника та
кредиторів ТОВ «Українська
агрохімічна компанія»;

- частин другої та третьої статті 98
Закону. Під час реалізації своїх прав
та обов'язків арбітражний керуючий
діяв без врахування інтересів боржника
та кредиторів.

11.03.2014 року Управлінням з питань
банкрутства Департаменту нотаріату та
банкрутства до Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
внесено подання про накладення на
арбітражного керуючого ОСОБА_3
дисциплінарного стягнення № 100, до
якого додано висновок акта перевірки
діяльності ОСОБА_3 вимогам
законодавства з питань банкрутства.

03.04.2014 року відбулося засідання
Дисциплінарної комісії, на якому серед
іншого було розглянуто подання №100 від
11.03.2014 року про накладення на
арбітражного керуючого ОСОБА_3
дисциплінарного стягнення.

Відповідно до протоколу № 12/04/14 від
03.04.2014 року, складеного за результатами
зазначеного засідання, Дисциплінарною
комісією прийнято рішення застосувати
до арбітражного керуючого ОСОБА_3
дисциплінарне стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) на підставі
подання № 100 від 11.03.2014 року.

Як вбачається з акту позапланової
невиїзної перевірки діяльності
арбітражного керуючого від 26 лютого 2014
року №4, складеного Головним
управлінням юстиції у Кіровоградській
області порушення, допущене
арбітражним керуючим ОСОБА_3, полягало
в тому, що він з дня свого призначення
ліквідатором ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» не звертався до
суду з позовом про визнання недійсним
договору поруки № 19-01/11-ПОР від 19.01.2011
року. Так, в графі «Результати
перевірки» в якості порушення норми
абзацу 13 частини 2 статті 41 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» зазначено
неподання арбітражним керуючим ОСОБА_3
заяв про визнання недійсним договору
поруки № 19-01/11-ПОР від 19.01.2011 року.

Виконуючи функції ліквідатора,
арбітражний керуючий не мав правових
підстав звертатися до суду з позовом
про визнання недійсним договору поруки
№ 19-01/11-ПОР від 19.01.2011 року, оскільки на
момент його призначення вже існувало
відповідне провадження у
господарському суді, і такий позов не
підлягав би розгляду в порядку
господарського судочинства (ч. 2 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідно до рішення Господарського
суду міста Києва від 17.04.2013 року позов
ТОВ «Українська агрохімічна компанія»
до ТОВ «Вассма Рітейл» про визнання
недійсним договору поруки задоволено.

25.06.2013 року Київським апеляційним
господарським судом було винесено
постанову по справі №910/855/13, якою
апеляційну скаргу було задоволено,
відмовлено у задоволенні позову ТОВ
«Українська агрохімічна компанія» до
ТОВ «Вассма Рітейл» про визнання
недійсним договору поруки № 19-01/11-ПОР
від 19.01.2011 року.

Колегією суддів встановлено, що 15.07.2013
року колишнім керівником ТОВ
«Українська агрохімічна компанія»
було подано касаційну скаргу на
вказану постанову Київського
апеляційного господарського суду по
справі № 910/855/13, однак, з'ясувавши, що
від імені ТОВ «Українська агрохімічна
компанія» касаційну скаргу було подано
не уповноваженою на те особою, на цій
підставі 06.08.2013 позивачем, як
ліквідатором ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» було подано до
Вищого господарського суду України
заяву про відмову від зазначеної
касаційної скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 14.08.2013 було встановлено, що
касаційну скаргу подано особою, яка не
мала права на таке подання, що
відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 № 11 «Про деякі питання практики
застосування розділу XII-І
Господарського процесуального кодексу
України» є підставою для припинення
касаційного провадження на підставі п.
1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Отже, як вірно встановлено судом першої
інстанції, підставою для припинення
касаційного провадження у справі за
касаційною скаргою ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 25.06.2013 по
справі 910/855/13 стало подання касаційної
скарги особою, яка не мала права на таке
подання (п. 1 ч. 1 ст.80 ГПК України), а не
прийняття заяви про відмову від
касаційної скарги (ст. 111-6 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Вищого господарського суду
України від 22.05.2014 у справі № 910/855/13
скасовано постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.06.2013 року, а рішення Господарського
суду м. Києва від 17.04.2013 року, яким
визнано недійсним договір поруки №
19-01/11-ПОР від 19.01.2011 року, залишено без
змін. Даний факт, прямо вказує про
перегляд даної справи за
нововиявленими обставинами і не
являється порушенням позивачем
чинного законодавства у цій справі.

З огляду на викладене, посилання
відповідача на те, що подавши заяву про
відмову від касаційної скарги, позивач
діяв всупереч інтересів боржника та
кредиторів ТОВ «Українська
агрохімічна компанія» не відповідають
дійсності.

Згідно абзаців 6, 7 частини 9 статті 13
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» розпорядник
майна зобов'язаний: аналізувати
фінансову, господарську та
інвестиційну діяльність боржника, його
становище на товарних ринках; виявляти
ознаки фіктивного банкрутства чи
доведення до банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи,
аналіз фінансово-господарського стану
TOB «Українська агрохімічна компанія»
було проведено на підставі зібраних
протягом здійснення процедури
розпорядження майном боржника даних і
документів, за наслідками опрацювання
відповідей на запити, направлених з
метою виявлення майна боржника,
складення прогнозного балансу
боржника.

Аналіз здійснювався згідно Методичних
рекомендацій щодо виявлення ознак
неплатоспроможності підприємства та
ознак дій з приховування банкрутства,
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства, затверджених Наказом
Міністерства економіки України 19.01.2006
№ 14.

Пунктами 1 і 2 встановлено, що ці
Методичні рекомендації розроблено з
метою визначення однозначних підходів
під час аналізу
фінансово-господарського стану
підприємств на предмет виявлення ознак
неплатоспроможності підприємства та
дій з приховування банкрутства,
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства; своєчасного виявлення
формування незадовільної структури
балансу для вжиття заходів щодо
запобігання банкрутству підприємств, а
також виявлення резервів підвищення
ефективності виробництва та
відновлення платоспроможності
підприємств шляхом їх санації. Об'єктом
аналізу є фінансово-господарський стан
підприємств, зокрема фінансові,
виробничі та Інвестиційні аспекти їх
діяльності.

За результатом проведеного позивачем
аналізу було складено висновок щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія»,
який в повній мірі відповідає
рекомендованій Міністерством
економіки України структурі, містить
аналіз усіх даних, що були отримані
арбітражним керуючим протягом дії
процедури розпорядження майном.

Зазначений висновок було надано на
розгляд комітету кредиторів TOB
«Українська агрохімічна компанія», на
засіданні якого позивач особисто брав
участь і доповідав кредиторам про
результати проведеного аналізу.

При розгляді висновку щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія»
комітет кредиторів провів звірку даних
розрахункового балансу з даними
затвердженого господарським судом
реєстру вимог кредиторів та встановив
відповідність цих даних.

Як зазначено у протоколі засідання
комітету кредиторів № 3 від 08.04.2013 року,
висновок щодо
фінансово-господарського стану
боржника складений на належному
професійному рівні, у членів комітету
кредиторів немає зауважень щодо його
змісту.

За результатами розгляду комітет
кредиторів вирішив:

- висновок розпорядника майна прийняти
до відома;

- звернутися до Господарського суду м.
Києва із клопотанням про визнання TOB
«Українська агрохімічна компанія»
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

- звернутися до Господарського суду м.
Києва із клопотанням про призначення
ліквідатором TOB «Українська
агрохімічна компанія арбітражного
керуючого ОСОБА_3, який виконував
повноваження розпорядника майна TOB
«Українська агрохімічна компанія».

Постановою від 17.04.2013 року
Господарський суд м. Києва задовольнив
клопотання голови комітету кредиторів
та на підставі протоколу засідання
комітету кредиторів № 3 від 08.04.2013 року
визнав TOB «Українська агрохімічна
компанія» банкрутом, відкрив
ліквідаційну процедуру та призначив
арбітражного керуючого ОСОБА_3
ліквідатором TOB «Українська
агрохімічна компанія».

Твердження відповідача про те, що
відповідно до висновку, складеного
позивачем, щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія»
оцінка змін фінансового стану
підприємства здійснена за попередні
два роки, що, в свою чергу, не відповідає
приписам п.2.1 Методичних рекомендацій,
не відповідають дійсності, з огляду на
наступне.

Так, в розділах II. «Оцінка підприємства
з позиції неплатоспроможності» та III
«Аналіз факторів впливу на
фінансово-господарський стан
підприємства», в таблиці 1 (додаток 1)
«Основні показники, що визначають
фінансово-господарський стан
підприємства» Висновку щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія»
періодом усіх проведених досліджень є
2009 - 2011 роки.

Аналіз інвестиційної діяльності
позивачем не проводився у зв'язку з
відсутністю будь-яких даних щодо такої
діяльності у TOB «Українська
агрохімічна компанія».

Таким чином, підтвердженням того, що
розпорядник майна належним чином
проаналізував фінансово-господарський
стан боржника являється:

- висновок щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія»
складений у відповідності до
Методичних рекомендацій щодо
виявлення ознак неплатоспроможності
підприємства та ознак дій з
приховування банкрутства, фіктивного
банкрутства чи доведення до
банкрутства, затверджених Наказом
Міністерства економіки України 19.01.2006
№ 14;

- висновок щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія»
розглядався комітетом кредиторів
боржника, який дійшов висновку про те,
що він складений на належному
професійному рівні, у членів комітету
кредиторів немає зауважень щодо його
змісту;

- а також те, що на підставі проведеного
розпорядником аналізу
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія» та
клопотання комітету кредиторів,
Господарський суд ухвалив рішення про
визнання боржника банкрутом.

Щодо дотримання строків притягнення
ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності, колегія суддів
зазначає, що висновок щодо
фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія» був
складений 27.03.2013 року і направлений на
розгляд комітету кредиторів TOB
«Українська агрохімічна компанія», а
рішення Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
про застосування до арбітражного
керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) було
прийнято 03.04.2014 року (протокол № 12/04/14),
тобто, в порушення ч.3 ст.109 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», пізніше ніж
через рік з дня вчинення проступку
(складення Звіту).

Посилання Міністерства юстиції
України на те, що позивач мав
здійснювати аналіз
фінансово-господарського стану
боржника протягом всього часу
виконання ним функцій розпорядника
майна судом до уваги не береться,
оскільки процес аналізу
фінансово-господарського стану
боржника завершується складанням
звіту (завершена дія у часі) у
відповідності до приписів Методичних
рекомендацій. Усі передбачені
Методичними рекомендаціями заходи
були здійснені позивачем в процесі
складання звіту, завершенні
оформленням відповідного висновку
щодо фінансово-господарського стану TOB
«Українська агрохімічна компанія» і
переданням його на розгляд комітету
кредиторів.

Слід зазначити, що після складання
висновку ОСОБА_3 не здійснював аналіз
фінансово-господарського стану
боржника, оскільки згідно
законодавства про банкрутство за
наслідками розгляду звіту саме комітет
кредиторів боржника ухвалює рішення
про обрання подальших процедур в
провадженні у справі про банкрутство
(ліквідаційна процедура, санація,
мирова угода тощо).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
вбачається, що доводи відповідача
викладені в апеляційній скарзі, не
відповідають дійсним обставинам
справи та не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтверджених
доказами, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства
юстиції України - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.