Справа № 872/5387/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" червня 2014 р. справа №
1170/2а-2023/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
15.07.2011 року у справі № 1170/2а-2023/11

за позовом Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу, -

встановив:

27.05.2011 року позивач звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 11193,87 грн. за
рахунок майна відповідача на користь
державного бюджету України.

Постановою суду першої інстанції
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі - стягнуто з відповідача
на користь держави в особі позивача
податковий борг у розмірі 11193 грн. 87 коп.

Постанова суду вмотивована тим, що
податкове зобов'язання самостійно
визначене відповідачем, як платником
податків оскарженню не підлягає, а
також тим, що відповідачем не надано
суду доказів оскарження податкового
повідомлення-рішення № /2 від
30.11.2010 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин
справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що
позивачем невірно вказана адреса
відповідача, що позбавила останнього
реалізації його права на захист.

Просить скасувати постанову суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

До судового засідання представник
позивача не з'явився, про день, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, що не перешкоджає
розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач
підтримав вимоги апеляційної скарги,
просив її задовольнити, скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити
позивачеві в задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 05.02.2009
року відповідач зареєстрований як
фізична особа-підприємець виконавчим
комітетом Кіровоградської міської
ради.

В період з 25.08.2010 року по 25.08.2010 року
позивачем проведено невиїзну
документальну перевірку з питань
дотримання відповідачем вимог
податкового законодавства при
нарахуванні податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період з 01.09.2009 року
по 28.02.2010 року, за результатами якої
складено акт про результати невиїзної
документальної перевірки дотримання
вимог податкового законодавства при
нарахуванні податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість, на підставі якого
винесено податкове
повідомлення-рішення № /2 від
30.11.2010 року, яким відповідачеві
донараховано податкове зобов'язання з
ПДВ на суму 7964 грн.

З облікової картки платника податків
вбачається, що податковий борг з ПДВ по
вищевказаному податковому
повідомленню-рішенню зменшився та
складає 6891,87 грн. за рахунок переплати
та часткової сплати відповідачем.

Окрім того відповідачем за період з
грудня 2010 року по березень 2011 року
самостійно визначено суму податкового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму 4332
грн., згідно податкових декларацій з
ПДВ: за четвертий квартал 2010 року на
суму 826 грн.; за січень 2011 року на суму 1555
грн.; за лютий 2011 року на суму 12 грн.; за
березень 2011 року на суму 1939 грн.

Згідно облікової картки платника
податків вбачається, що податкове
зобов'язання з ПДВ за вказаний період
відповідачем було сплачено частково - в
сумі 30 грн.

Згідно з абз. 2 ст. 2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
№509-ХІІ від 04.12.1990 року здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством
(далі - податки, інші платежі).

Пунктом 10 ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
№509-ХІІ від 04.12.1990 року встановлено, що
державні податкові інспекції в
районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані спеціалізовані державні
податкові інспекції виконують такі
функції: подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також
про стягнення заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

У відповідності з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання

Згідно з пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року
передбачено, що контролюючими органами
є органи державної податкової служби -
щодо податків, які справляються до
бюджетів та державних цільових фондів,
крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Окрім того у відповідності п. 41.5 ст. 41
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року встановлено, що органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу
України № 2755-VI від 02.12.2010 року
встановлено, що стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Згідно матеріалів справи вбачається,
що відповідачу було надіслано першу
податкову вимогу №1/2933 від 14.12.2010 року
на суму 7717,87 грн., яка не було отримана
останнім у зв'язку з закінченням
терміну зберігання поштового
відправлення у відділенні поштового
зв'язку.

Згідно з абз. 3 п. 58.3 ст. 58 Податкового
кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року
встановлено, що у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо правомірності
звернення позивача до суду з вимогою
щодо стягнення з відповідача
податкового боргу, а також
обґрунтованості позовних вимог про
стягнення з відповідача податкового
боргу у розмірі 11193,87 грн.

Окрім того колегія суддів вважає за
необхідне зауважити, що невірне
вказання адреси відповідача позивачем
призвело до порушень судом норм
процесуального права, оскільки ч. 1 ст. 26
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 року
передбачено, що державний реєстратор у
день державної реєстрації юридичної
особи зобов'язаний передати
відповідним органам статистики,
державної податкової служби,
Пенсійного фонду України відомості з
реєстраційної картки на проведення
державної реєстрації юридичної особи.
Однак в судовому засіданні
відповідачем не надано жодних доказів
про часткове погашення боргу, а також
про оскарження податкового
повідомлення-рішення № 000189170/2 від
30.11.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права, проте це не
призвело до неправильного вирішення
справи або питання, а тому постанову
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15.07.2011 року
у справі № 1170/2а-2023/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун