Справа № К/9991/20200/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/20200/12

К/9991/20343/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за
касаційними скаргами Міського
комунального підприємства "Бюро
технічної інвентаризації" та
Приватного підприємства
"Техімекс-Груп» на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 05.12.2011р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від
09.02.2012р. у справі № 2а-10327/11/1270 за позовом
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до МКП "Бюро
технічної інвентаризації", третя особа
ПП "Техімекс-груп" про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулись з позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просили визнати
дії державного реєстратора по
проведенню державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ПП
«Техімпекс-Груп», незаконними,
зобов'язати державного реєстратора
скасувати державну реєстрацію права
власності за ПП «Техімпекс-Груп» на
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 05.12.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09.02.2012р., позов задоволено.
Визнано дії державного реєстратора по
проведенню державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
Приватним підприємством
«Техімпекс-Груп», незаконними.
Зобов'язано державного реєстратора
скасувати державну реєстрацію права
власності за Приватним підприємством
«Техімпекс-Груп» на нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05.12.2011р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2012р.
надійшла касаційна скарга Приватного
підприємства "Техімекс-Груп», в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Міське комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації" також подано
касаційну скаргу, у якій ставиться
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанції та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 01.09.2004 року
Колективним сільським підприємством
«Агролюкс» було передано
адміністративну будівлю з верандою у
власність ОСОБА_5 в особі представників
ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Рішенням третейського суду при
Асоціації «Лойєр-Консалтинг-Груп» від
21.03.2006 року зазначений договір
купівлі-продажу було визнано недійсним
та визнано дійсним договір
купівлі-продажу спірної нерухомості за
ОСОБА_7, у зв'язку із чим відповідачем
була здійснена перереєстрація та
внесений відповідний запис 08.06.2001 року
за №1226 в книзі 8.

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Асоціації Бюро
технічної інвентаризації Луганської
області «Інвентаризація» по справі
№118-09/07/2007 від 13.07.2007 року визнано
договір купівлі-продажу №01/07 від 04.07.2007
року, згідно якого ОСОБА_7 продала, а ПП
«Техімпекс-Груп» придбало об'єкт
нерухомого майна - адміністративну
будівлю з верандою та огорожею, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та
складаються з: літ.А-2 - адміністративна
будівля, літ.а - веранда; огорожа -
дійсним; визнано за ПП «Техімпекс-Груп»
право власності на вказаний об'єкт
нерухомого майна.

На підставі ухвали Антрацитівського
міськрайонного суду від 25 липня 2007 року
ПП «Техімпекс-Груп» було видано
виконавчий лист.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 19 листопада 2009 року
задоволені частково позовні вимоги
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 Суд визнав
право власності на адміністративну
будівлю з верандою, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, визнав
недійсною реєстрацію права власності
на адміністративну будівлю з верандою,
розташовану за вказаною адресою, яка
проведена МКП «БТІ», за відповідачкою
ОСОБА_7 8 червня 2007 року та за
відповідачем ПП «Техімпекс-Груп» 30
липня 2007 року, скасовано ці записи,
відповідно, №1226 в книзі 8 від 08.06.2007 року
та №3491 в книзі 29 від 30.07.2007 року.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 7 лютого 2011 року рішення
Ленінського районного суду від 19
листопада 2009 року залишено без змін.

МКП «БТІ» зареєстроване право
власності за ПП «Техімпекс-Груп» на
спірну будівлю на підставі постанови
Луганського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2010
року по справі №2а-2005/10/1270, про що
зроблено запис 1226 в книзі 8. Так, 10.03.2011
року скасовано державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_5 на
адміністративну будівлю, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, яка була проведена
державним реєстратором МКП «БТІ» 29.01.2010
року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 13 квітня 2011
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_8 в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до МКП
«БТІ» щодо визнання дій державного
реєстратора по скасуванню державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_5, незаконними,
зобов'язання державного реєстратора
відновити державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно, що
знаходиться за вказаною адресою за
ОСОБА_5, зобов'язання державного
реєстратора визнати реєстрацію
відносно ОСОБА_7. та ПП «Техімпекс-Груп»
нечинними.

14.04.2011 року відновлено реєстрацію права
власності за ПП «Техімпекс-Груп», на
спірну будівлю.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 лютого 2011 року
№ К-29355/10 постанова Луганського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2010 року та ухвала Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 2 вересня 2010 року були залишені без
змін. Касаційна інстанції в ухвалі
зазначила наступне: при реєстрації
права власності за ОСОБА_5 на
адміністративну будівлю, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, яка проведена
державним реєстратором Луганського
МКП «БТІ» 29 січня 2010 року,
реєстраційний номер 6956548, номер запису
1226 в книзі 8, державний реєстратор
допустив порушення Закону № 1952-IV та
Тимчасового положення, а саме вказана
реєстрація була проведена при
наявності арештів та інших обтяжень
щодо вказаного нерухомого майна.
Згідно витягу про реєстрацію у
Державному реєстрі іпотек та витягу з
Єдиного реєстру заборони відчуження
об'єктів нерухомого майна, 1 вересня 2008
року внесений запис про заборону на
нерухоме майно: адміністративну
будівлю та недобудований склад за
адресою: АДРЕСА_1, іпотекодержатель -
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», майновий
поручитель - ПП «Техімекс - Груп»,
боржник за основним зобов'язанням - ТОВ
«Луганськпостач».

Таким чином, постанова Луганського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2010 року, що набрала законної
сили, скасовує державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_5 на
адміністративну будівлю, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, яка проведена
Державним реєстратором Луганського
МКП «БТІ» 29.01.2010 року, реєстраційний
номер 6956548, номер запису 1226 в книзі 8;
відновлено реєстрацію права власності
за ПП «Техімекс-Груп» на зазначену
адміністративну будівлю.

Крім того, постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 7 червня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2012р. № К/9991/46055/11,
зобов'язано державного реєстратора МКП
«БТІ» не вчиняти дії по скасуванню
державної реєстрації відносно
неповнолітньої ОСОБА_5 на
адміністративну будівлю, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1. У постанові,
зокрема, суд послався на те, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Луганська від 19 листопада 2009 року
скасовані реєстраційні записи
відносно ОСОБА_7 та ПП «Техімекс-Груп».
Право власності судовим рішенням, яке
має законну силу, встановлено на спірну
будівлю за ОСОБА_5

В той же час, не скасовані записи в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 7832070 та №
7832105 року від 1 вересня 2008 року про
заборону на спірне нерухоме майно, що
створює перешкоди в здійсненні
реєстраційних дій МКП «БТІ».

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 10 жовтня 2011 року визнано
недійсною третейську угоду по
третейській справі №50-01-2006 за позовом
розпорядника майном КСП «Агролюкс»
ОСОБА_10 до КСП «Агролюкс», ОСОБА_11, ПП
ОСОБА_12, за участю третіх осіб: ПП
«АНТК», ОСОБА_4 в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_5, третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_7 про
визнання договору недійсним, визнання
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна недійсними та за позовом третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги -
ОСОБА_7 до КСП «Агролюкс» про визнання
права власності.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 23 вересня 2010 року скасовано
ухвалу Артемівського районного суду м.
Луганська від 25 травня 2007 року за
заявою ОСОБА_7 про видачу виконавчого
документу за рішенням третейського
суду від 21.03.2006 року по справі №50/01-2006; у
задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено.
Свої висновки суд обґрунтував
обов'язковістю рішення третейського
суду лише для сторін третейської угоди,
положення ст.56 Закону України «Про
третейські суди» щодо неможливості
оскарження ухвали про видачу
виконавчого листа за рішенням
третейського суду поширюється лише на
сторін третейської угоди і не може
поширюватися на інших осіб, які не є
учасниками третейської угоди і
третейського розгляду, права та
інтереси яких порушено рішенням
третейського суду, прийнятим з
перевищенням наданих йому повноважень
та поза межами його компетенції.

12 жовтня 2011 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ скасовано рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 19
листопада 2009 року про визнання права
власності на адміністративну будівлю з
верандою, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_13, визнання недійсною
реєстрації права власності на
адміністративну будівлю з верандою,
розташовану за вказаною адресою, яка
проведена МКП «БТІ», за ОСОБА_7 8 червня
2007 року та за відповідачем ПП
«Техімпекс-Груп» 30 липня 2007 року,
скасовано ці записи, відповідно, №1226 в
книзі 8 від 08.06.2007 року та №3491 в книзі 29
від 30.07.2007 року.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обмежень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від
01.07.2004 р. N 1952-ІУ (надалі - Закон),
Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, яке затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002р. N 7/5 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.02.2002р.
за N 157/6445 (надалі - Тимчасове положення),
а також іншими нормативно-правовими
актами.

Згідно частини першої статті 2 Закону
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до Тимчасового положення
(чинного на час виникнення спірних
правовідносин) державна реєстрація
прав - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, а також права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва шляхом внесення
відповідного запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно. Державна
реєстрація прав проводиться
реєстраторами бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ.

Статтею 2 Закону визначено поняття
обтяження як заборону розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Вказаним Законом визначено, що права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить,
зокрема, фізичним та юридичним особам,
а саме: право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; інші речові права
відповідно до закону; податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Статтею 19 Закону № 1952-IV визначено, що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Частиною другою даної статті
передбачено, що державна реєстрація
обтяжень здійснюється на підставі: 1)
встановленої законом заборони
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 2) рішень судів, що
набрали законної сили; 3)
постанови органів досудового слідства,
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; 4) накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; 5) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 6) інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом; 7)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Державна реєстрація прав на нерухоме
майно зупиняється у разі винесення
ухвали суду про заборону вчинення дій,
пов'язаних з державною реєстрацією
прав (стаття 23 Закону).

Державна реєстрація прав зупиняється
на період до усунення обставин, що були
підставою для прийняття рішення про
зупинення державної реєстрації прав на
підставі судового рішення про
скасування заборони вчиняти дії,
пов'язані з державною реєстрацією прав,
або заяви правоволодільця про зняття
зупинення державної реєстрації прав.

Записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. Записи скасовуються,
якщо підстави, за яких вони були
внесені, визнані судом недійсними
(стаття 26 Закону).

З аналізу наведеного, слід дійти
висновку, що МКП «БТІ» проводить
реєстрацію права власності на підставі
безспірних документів, а при наявності
спору реєстрація проводиться тільки
після винесення кінцевого рішення
компетентним органом по суті спору.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, МКП «БТІ» 10.03.2011 року
скасовано державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_5 на адміністративну
будівлю, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

14.04.2011 року МКП «БТІ» відновлено
реєстрацію права власності за ПП
«Техімпекс-Груп» на зазначену
адміністративну будівлю.

Зазначені дії підпадають під
визначення державної реєстрації прав,
наведеної в Законі № 1952-IV, тому при
вчиненні таких дій 10.03.2011 та 14.04.2011
відповідачеві слід було керуватись
нормами зазначеного Закону.

В той же час, 01.09.2008 року між ПП
«Техімпекс-Груп» та ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Луганської
обласної дирекції було укладено
договір іпотеки, засвідчений
нотаріально, реєстраційний номер 5075,
згідно якого під заставу банку було
передано адміністративну будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається та
підтверджується витягом про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
що згідно запису від 01.09.2008 року
об'єктом обтяження є спірна будівля,
яка є власністю ПП «Техімпекс-Груп».

Крім того, ухвалою Ленінського
районного суду м. Луганська від 4 червня
2010 року накладено арешт на
адміністративну будівлю з верандою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстровано за
ОСОБА_5, 1999 року народження, заборонивши
її відчуження у будь-який спосіб.

Також, постановою слідчого СВ
Ленінського РВ від 15 листопада 2010 року
було накладено арешт на відчуження
об'єкту нерухомості, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

З наведеного вбачається, що відповідач
МКП «БТІ» за наявності встановлених
заборон вчинив дії щодо реєстрації
права власності за ПП «Техімпекс Груп»,
що суперечить положенням статті 23
Закону № 1952-IV.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міського
комунального підприємства "Бюро
технічної інвентаризації" відхилити.

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Техімекс-Груп»
відхилити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05.12.2011р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: