Справа № 809/817/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Справа №
4525/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Івано-Франківську Головного
управління Мнідоходів в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
08.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся в суд із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
відповідач) про визнання протиправними
та скасування двох податкових
повідомлень-рішень від 05.03.2014 року №
/2 про визначення орендної плати
за землю та про визначення суми
земельного податку з фізичних осіб.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
08.04.2014 року позов задоволено повністю.
Визнані протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківської області від 05.03.2014
року /2 про визначення земельного
податку з фізичних осіб на суму 26,45 грн..
та про визначення суми орендної плати з
фізичних осіб в розмірі 2158,29 грн.

Дану постанову оскаржив в апеляційному
порядку відповідач, який просить
скасувати її.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що позивач
безпідставно не сплачував орендну
плату за землю та земельний податок.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
05.03.2014 року відповідачем винесено два
податкових рішення за № /2 - про
визначення позивачу орендної плати з
фізичних осіб на суму 2158,29 грн., а також
про визначення земельного податку з
фізичних осіб на суму 26,45 грн.

Також з матеріалів справи видно, що
12.08.2013 року між ОСОБА_1 та Вовчинецькою
сільською радою укладено договір
оренди земельної ділянки.

Станом на як вбачається із наявних у
справі копій квитанцій про сплату
орендної плати станом на протязі
серпня-грудня 2013 року позивачем
внесено орендну плату за землю в
розмірі 2242,85 грн.

Згідно розрахунку податкового
повідомлення-рішення про визначення
заборгованості з орендної плати за
землю такий розрахунок проведений за
період з 12.08.2013 року по 31.12.2013 року і має
складати 2158,29 грн.

Таким чином, на час винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення рішення про визначення
заборгованості із орендної плати за
землю така заборгованість була
відсутня, а отже і підстав для
винесення такого податкового
повідомлення-рішення не було.

Стосовно ж нарахування заборгованості
з земельного податку, то колегія суддів
апеляційного суду зазначає, що
приписами підпункту 4 пункту 297.1 статті
297 та підпункту «г» підпункту 1 пункту 1
підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України визначено, що платники єдиного
податку не є платниками земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються для ведення
підприємницької діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є фізичною особою-підприємцем
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування.

Земельна ділянка, у зв'язку з
використанням якої позивачу
нараховано земельний податок, з 27.12.2014
року на підставі укладеного договору
купівлі-продажу перебуває у власності
позивача.

На вказаній земельній ділянці
розташоване нерухоме майно (автомийка
самообслуговування з побутовим
приміщенням), яке також належить
позивачу, та використовується ним для
ведення підприємницької діяльності
згідно із зареєстрованим ним видом
діяльності.

Земельний податок нарахований
позивачу за 5 днів грудня 2013 року, тобто
за період перебування земельної
ділянки у власності позивача.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов, посилаючись на вищезазначені
норми Податкового кодексу України,
обґрунтованого висновку про
безпідставність винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення про визначення
земельного податку.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги законності оскаржуваного
судового рішення не спростовують,
підстави для його зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
у справі № 809/817/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська