Справа № 804/7023/13-а
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокусправа № 804/7023/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року у справі № 804/7023/13-а за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Криворізької південної міжрайонної
Державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступником є
Криворізька південна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів
Дніпропетровської області) (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.04.2013 року №
, яким було визначено податкове
зобов'язання за платежем «Орендна
плата з фізичних осіб» за земельні
ділянки у розмірі 159343 грн. 52 коп., у тому
числі 132107 грн. 27
коп. орендної плати з фізичних осіб та
штрафні санкції - 27236 грн. 25 коп..

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
липня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
та матеріального права, просив
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
позивача. Вказував що у позивача
відсутні підстави для зміни ставки
орендної плати, тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином, а
тому, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскаржуваної
постанови, знаходить апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що уповноваженими
особами податкового органу 01.03.2013р.
проведено камеральну перевірку
уточнюючих податкових декларацій з
плати за землю (орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за
2010-2012 роки за №87005, №93162 та №47587 від
31.01.2013 року фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1. Перевірка була проведена на
підставі п.п.20.1.4 ст.20, ст.75, ст.76, ст.86,
п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України
від 02.12.2010р. №2755-VІ (далі - ПК України).

За результатами перевірки було
складено Акт №5/17.3-08- від 01.03.2013р. у
двох примірниках, який підписано
посадовою особою податкового органу,
яка проводила перевірку, і після
реєстрації в органі державної
податкової служби, як передбачено п.86.2
ст.86 Податкового кодексу України,
протягом трьох робочих днів, а саме
05.03.2013р. надіслано рекомендованим
цінним листом з повідомленням про
вручення для ознайомлення та
підписання позивачу. Про даний факт
свідчить квитанція про відправку №1763.

Між позивачем та Криворізькою
міською радою було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 2970
кв.м. за адресою АДРЕСА_2 для розміщення
тренажерної зали з допоміжними
приміщеннями, кафе та гаража №64
від 14.04.2008р. та договір оренди земельної
ділянки площею 365 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 для розміщення
стоматологічної клініки №67 від
14.04.2008р.

Грошова оцінка земельної ділянки
по вул. Балхаська відповідно довідки
станом на 01.06.2010року складає 1 325 689,20
грн.. Грошова оцінка земельної ділянки
по АДРЕСА_1, згідно довідки від 21.06.2011р.
№2254/50/2, станом на 01.06.2010 року складає 715
308,75грн.

Відповідно до підпункту 289.1
статті 289 ПК України, для визначення
розміру орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок. Згідно
підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК
України та умов пункту 6 договорів
оренди, укладених платником, розмір
орендної плати не може бути меншим
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється у розмірі 1
відсотка від нормативної грошової
оцінки земельних ділянок,
нормативно-грошову оцінку яких
проведено.

Враховуючи вказані вимоги
чинного законодавства, позивачем було
визначено та задекларовано в наданих
20.04.2012р. до ДПІ деклараціях орендну
плату за період 2010-2012р.р. в трикратному
розмірі земельного податку,
розрахованому на підставі діючої з
01.06.2010р. грошової оцінки землі.

31.01.2013 р. позивачем подано
уточнюючі податкові декларації, де
змінено розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а також
ставку орендної плати, що призвело до
заниження розміру орендної плати, у
зв'язку з чим камеральною перевіркою
повернута раніше задекларована сума.

Позивачем подано уточнюючі
декларації у зв'язку з тим, що,
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011 року рішення Криворізької
міської ради від 14.05.2010р. № 3884 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
міста Кривого Рогу" було визнано
нечинним.

Проте, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
16.11.2011р. виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011р., на
яку посилається позивач, було зупинено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11.12.2012 р. по справі
№К/9991/76012/11 касаційну скаргу
Криворізької міської ради на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011р.
залишено без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011 року -
без змін.

Щодо оспорювання акта
нормативно-правового характеру, то
слід враховувати, що його існування
потягло настання певних юридичних
наслідків для невизначеного кола
суб'єктів, а тому, на думку колегії
суддів, в даному випадку його дія може
бути припинена тільки на майбутнє,
тобто з часу набрання законної сили
рішенням суду."

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. по справі №2а-423/10/0408
роз'яснено зміст постанови від 01.11.2011р.
та зауважено, що дія рішення
Криворізької міської ради від 15.05.2010р.
№3884 може бути припинена тільки на
бюджетний період 2014 року. Тобто в 2010-2013
роках для визначення розміру орендної
плати необхідно використовувати
нормативну грошову оцінку землі,
розраховану на підставі рішення
Криворізької міської ради від 14.05.2010р.
№ 3884 "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Кривого Рогу" .

Оскільки рішення Криворізької
міської ради Дніпропетровської
області №3884 від 14.05.2010р. визнано
нечинним судом касаційної інстанції
11.12.2012 р. і його дія припинена на
майбутнє, тобто не має зворотної сили в
часі, з врахуванням факту припинення
дії рішення Криворізької міської ради
від 15.05.2010р. №3884 на бюджетний період 2014
року, у позивача відсутні підстави для
перерахунку сум орендної плати за 2010-2012
роки.

Тим більше, відсутні підстави для
зміни позивачем ставки орендної плати.
Так, в порушення підпункту 288.5.1 пункту
288.5 статті 288 ПК України та умов
договорів оренди, якими визначена
ставка для розрахунку суми орендної
плати не менше 3 відсотків від
нормативної грошової оцінки, позивач
декларує орендну плату у розмірі
земельного податку, тобто за ставкою - 1
відсоток від нормативної грошової
оцінки землі.

З огляду на вищезазначені
обставини, за наслідками перевірки
було виявлено заниження позивачем суми
орендної плати на 132 107,27 грн.

Сума грошового зобов'язання,
зазначена у податковому
повідомленні-рішенні, визначається на
підставі даних податкових декларацій
платника та матеріалів перевірки.
Податкове зобов'язання було нараховане
позивачу відповідно п.п.54.3.2 п.54.3. ст.54 ПК
України.

Пунктом 123.1 ст.123 ПК України
передбачено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, якщо дані перевірки
платника податків свідчать про
заниження суми його податкового
зобов'язання, заявленого у податкових
деклараціях, це тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання.

Відповідно до п.126.1 ст. 126 ПК
України у разі якщо платник податків не
сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання та/або авансових внесків з
податку на прибуток підприємств
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних
днів включно, наступних за останнім
днем строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Тобто, зазначені у податковому
повідомленні-рішенні штрафні санкції,
нараховуються на суму заниженого в
деклараціях зобов'язання. За порушення
правил сплати податків (несплату або
несвоєчасну сплату) застосовуються
штрафи, передбачені ст.126 ПК України.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що оскаржене податкове
повідомлення-рішення відповідача,
прийнято з дотриманням норм податного
законодавства , а тому підстав для його
скасування відсутні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі позивача, не дають
колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржену постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
липня 2013 року у справі № 804/7023/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
20.10.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак