Справа № 872/11345/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2014 рокусправа № 804/6992/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач або ФОП ОСОБА_1.)
звернувся з адміністративним позовом
до Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач або Нікопольська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області), в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
07.12.2012 року на загальну суму 205 424,55 грн.
за платежем податок на додану вартість,
в тому числі 169 473 грн. за основним
платежем та 35 951 грн. штрафні
(фінансові) санкції.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при
проведенні перевірки та складанні акту
перевірки Нікопольська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області грубо порушувала базові
принципи оподаткування, нехтувала
нормами чинного податкового
законодавства України або невірно його
застосовувала, допустила відображення
в акті перевірки довільного власного
тлумачення обставин та норм
законодавства замість чіткого
слідування нормам права та фактам.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
доводи позивача з приводу того, що він
не має права подавати податкові
декларації з податку на додану
вартість, оскільки не зареєстрований
як платник податку на додану вартість
та в зв'язку з цим про неможливість
застосування штрафів за не подання
податкових декларацій з податку на
додану вартість до нього є
безпідставними, оскільки ФОП ОСОБА_1 в
порушення норм податкового
законодавства своєчасно не
зареєструвався як платник ПДВ, що
спричинило подальше порушення
податкового законодавства у вигляді
неподання податкових декларацій з
податку на додану вартість.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення

справи.

Представники позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримали у повному обсязі, просили
останню задовольнити на підставах, що в
ній зазначені, скасувавши рішення суду
першої інстанції та прийнявши нове -
про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні вважав, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому підлягає
залишенню без змін.

З огляду на встановлений факт
реорганізації, та в силу ст. 55 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне замінити відповідну сторону
- відповідача у справі на його
правонаступника - Нікопольську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2)
перебуває на обліку в Нікопольській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, як платник податків та зборів.

На підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75,
ст.77, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодекс України, наказу Нікопольської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки від
08.11.2012 року № 1173, відповідно до
направлення від 08.11.2012 року № 471/172,
виданого Нікопольською ОДПІ, була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог
податкового та іншого законодавства за
період 01.11.2009 року по 11.09.2012 року
відповідно до затвердженого плану
перевірки.

За результатами вищезазначеної
перевірки було складено акт від 21.11.2012
року № 2220/172., в якому
встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 норм
законодавства, а саме:

- п.п. б) п.2.1. п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п.7.8.1 п.7.8
ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168 /97-В
"Про податок на додану вартість",
п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1. статті 203
Податкового кодекс України, в
результаті чого встановлено неподання
податкових декларацій з податку на
додану вартість з листопад 2010р. (період
з 07.10.2010р. по 30.11.2010р.), грудень 2010р.,
січень 2011р., лютий 2011 р., березень 2011р.,
квітень 2011р., травень 2011р., червень 2011р.,
липень 2011р., серпень 2011р., вересень 2011р.,
жовтень 2011р., листопад 2011р., грудень
2011р., січень 2012р., лютий 2012р., березень
2012р квітень 2012р.. травень 2012р., червень
2012р., липень 2012р., серпень 2012р., вересень
2012р.

- п.п. 7.3.1 п.7.3. ст.7 Закону України від
03.04.1997р. №168 /97-ВР "Про податок на додану
вартість", п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України підлягає
донарахуванню податок на додану
вартість ві здійснення господарської
діяльності на загальну суму ПДВ 169473,03
грн., в т.ч.: за листопад 2010р. (період з
07.10.2010р. по 30.11.2010р.) на суму 11 877,31
грн., за грудень 2010р. на суму 6399,56 грн., за
січень 2011р. на суму 6495,74 грн., за лютий
2011р. на суму 6107,46 грн., за березень 2011р.
на суму 6759,77 грн., за квітень 2011р. на суму
6829,65 грн., за травень 2011р. на суму 6938,69
грн., за червень 2011р. на суму 7499,68 грн., за
липень 2011р. на суму 7699,23 грн., за серпень
2011р. на суму 7736 33 грн., за вересень 2011р.
на суму 7699,03 грн., за жовтень 2011р. на суму
7039,47 грн., за листопад 2011р на суму 7053,03
грн., за грудень 2011р. на суму 7199,84 грн., за
січень 2012р. на суму 7259,80 грн., за лютий
2012р. на суму 7139,17 грн., за березень 2012р.
на суму 7796,45 грн., за квітень 2012р. на суму
8111,85 грн., за травень 2012р. на суму 8199,64
грн., за червень 2012р. на суму 7676,82 грн., за
липень 2012р. на суму 8793,71 грн., за серпень
2012р. на суму 8950,35 грн., за вересень
2012р.(за період 01.09.2012р. по 10.09.2012р ) на
суму 2210,45 грн.

За результатами перевірки було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 07.12.2012 року №
про донарахування податку на
додану вартість на загальну суму 205 424,55
грн., з яких основний платіж - 169 473,03
грн. та штрафні санкції - 35 951,52
грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
органом рішенням позивач оскаржував
його в адміністративному порядку -
скарга від 10.01.2013 року на адресу ДПА у
Дніпропетровській області. Згідно
рішення про результати розгляду скарги
від 18.03.2013 року №1216/10/10-25 дана
скарга була залишена без задоволення

Повторна скарга від 29.03.2013 року на
адресу ДПА України була залишена без
задоволення згідно рішення про
результати розгляду повторної скарги
від 16.04.2013 року № 360/13/99-99/10-01-01-14.

Приписами п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону
України «Про податок на додану
вартість» визначено, що особа підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку у разі, коли загальна сума від
здійснення операцій з поставки товарів
(послуг), у тому числі з використанням
локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, що підлягають оподаткування
згідно з цим Законом, нарахована
(сплачена, надана) такій особі або в
рахунок зобов'язань третім особам,
протягом останніх дванадцяти
календарних місяців сукупно перевищує
300 000 гривень (без урахування податку
на додану вартість).

Відповідно до п.п 1.4 п. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість»
поставка товарів це будь-які операції,
що здійснюються згідно з договорами
купівлі - продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі за компенсацію
незалежно від строків її надання, а
також операції з безоплатної поставки
товарів (результатів робіт) та операції
з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності на таке майно
не пізніше дати останнього платежу, а
відповідно підпункту 14.1.191 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
постачання товарів - будь-яка передача
права на розпорядження товарами як
власник, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також
постачання товарів за рішенням суду.

Приписами ст. 6 Закону України «Про
податок на додану вартість» та
розділів V та XX Податкового кодексу
України до оподатковуваних операцій з
постачання товарів/послуг належать
операції, що підлягають оподаткуванню
за основною ставкою ПДВ, нульовою
ставкою ПДВ, звільнені та тимчасово
звільнені від оподаткування ПДВ.

Отже, при визначенні загального обсягу
оподаткованих операцій звітного
періоду для обов'язкової реєстрації
платником ПДВ враховуються обсяги
операцій, що підлягають оподаткуванню
за основною ставкою ПДВ, нульовою
ставкою ПДВ, звільнені та тимчасово
звільнені від оподаткування ПДВ.

Крім того, Наказом Головної державної
податкової інспекції України від 21
квітня 1993 року № 12 затверджено
Інструкцію про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльності, згідно з
якою, до складу витрат фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, також включаються
суми ПДВ, внесені до бюджету. Не
включаються до валових витрат і
валового доходу суми ПДВ, які входять
до ціни придбаних та проданих товарів
(робіт, послуг) відповідно.

З наведених правових норм вбачається,
що суму 300 000 грн. від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), що
підлягають оподаткуванню, при
перевищенні якої особа підлягає
обов'язковій реєстрації платником ПДВ
необхідно обчислювати без врахування
суми ПДВ у ціні придбаних та проданих
товарів (робіт, послуг).

Інше тлумачення (розуміння) норми
податкового законодавства порушило б
встановлений підпунктом 4.1.8 пункту 4.1
статті 4 Податкового кодексу України
принцип нейтральності оподаткування,
оскільки б створило різні умови
обов'язкової реєстрації платником
податку на додану вартість для
платників податків, що перебувають на
загальній системі оподаткування та
тих, які перейшли із спрощеної системи
оподаткування на загальну або ж
відновлюються у статусі платника ПДВ.

Встановлено, що ОСОБА_1 здійснював
закупівлю тютюнових виробів з метою їх
подальшої реалізації. Вартість таких
товарів включала ПДВ.

Згідно акту перевірки та розрахунку
штрафних санкцій, що містяться у
матеріалах справи, податковий орган
вважає, що ФОП ОСОБА_1 перевищено
загальну суму від здійснення операцій
з постачання товарів (послуг) у 300 000 грн.
станом на 06 жовтня 2010 року.

Проте, у розрахунку загальної суми від
здійснення позивачем операцій з
поставки товарів (послуг) протягом
останніх 12 календарних місяців,
податковим органом не було відраховано
від з цієї суми податок на додану
вартість, як того вимагає податкове
законодавство України.

Таким чином, податковий орган дійшов
помилкового висновку про перевищення
позивачем встановленої зазначеною
нормою граничної суми в 300 000 грн. у
вересні 2010 року (обсяг
реалізації за період з 01.11.2009 року по
30.09.2010 року склав 317 601,81
грн., в т.ч. ПДВ 52 933,64 грн.

Отже, обсяг постачання товарів без
врахування ПДВ станом на 01.10.2010 року
становить 264 668,17 грн.

Оскільки позивачем в перевіряємий
період не було перевищено граничної
суми у 300 000 грн., то ФОП
ОСОБА_1 відповідно до вимог Податкового
кодексу України не повинен був
подавати до Нікопольської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області заяву про реєстрацію платником
ПДВ та податкову декларацію за базовий
звітний (податковий) період.

Також колегія суддів зазначає, що
відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України, рішення, які прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.У разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення (п.
56.2 ст. 56 Кодексу).

Строк розгляду скарг платників
податків визначений п. 56.8 ст. 56
Податкового кодексу України, а саме
контролюючий орган, який розглядає
скаргу платника податків, зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
надіслати його протягом 20 календарних
днів, наступних за днем отримання
скарги, на адресу платника податків
поштою з повідомленням про вручення
або надати йому під розписку.

При цьому за приписом п. 56.9 ст. 56
Податкового кодексу України, керівник
(його заступник або інша уповноважена
посадова особа) відповідного
контролюючого органу може прийняти
рішення про продовження строку
розгляду скарги платника податків
понад 20-денний строк, визначений у
пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60
календарних днів, та письмово
повідомити про це платника податків до
закінчення строку, визначеного у
пункті 56.8 цієї статті.

У разі коли останній день строків,
зазначених у цій статті, припадає на
вихідний або святковий день, останнім
днем таких строків вважається перший
робочий день, що настає за вихідним або
святковим днем (п. 56.13 ст. 56 ПК україни).

Вищий адміністративний суд України, в
ухвалі від 12.02.2013 року у справі
№ К/9991/62001/12, застосовуючи п. 56.13 ст 56
Податкового кодексу України, зазначає
про неможливість перенесення строків,
самостійно визначених контролюючим
органом під час розгляду скарг
платників податків, в порядку п. 56.9 ст. 56
ПК України. Перенесення строків за
правилами п. 56.13 ст. 56 ПК України має
місце лише у випадку припадання
останнього дня саме двадцятиденного
строку розгляду скарги на вихідний або
святковий день.

У разі ж прийняття керівником (його
заступником) контролюючого органу
рішення про продовження розгляду
скарги і припадання останнього дня
такого строку на вихідний або
святковий перенесення строків за
правилами п. 56.13 ст. 56 ПК України не
застосовується. В такому випадку
скарга повинна бути розглянута, а
відповідь надана у останній робочий
день такого строку.

Слід наголосити на тому, що за правилом
абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу
України, якщо вмотивоване рішення за
скаргою платника податків не
надсилається платнику податків
протягом 20-денного строку або протягом
строку, продовженого за рішенням
керівника контролюючого органу (або
його заступника), така скарга
вважається повністю задоволеною на
користь платника податків з дня,
наступного за останнім днем зазначених
строків.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до ст. 56 Податкового кодексу
України, позивачем було проведено
процедуру адміністративного
оскарження рішення податкового орагну.
Рішенням ДПС у Дніпропетровській
області від 23.01.2013 року № 325/10/10-25 термін
розгляду скарги було продовжено по 17
березня 2013 року (включно).

Фактично, Рішення про результати
розгляду скарги № 1216/10/10-25 було
прийняте ДПС у Дніпропетровській
області 18.03.2013 року, а не 17 березня 2013
року, як це зазначено у Рішенні ДПС у
Дніпропетровській області від 23.01.2013
року № 325/10/10-25 про продовження терміну
розгляду скарги, що є порушенням вимог
ст. 56 ПК України.

Така позиція позивача також
підтверджується Листом Міністерства
доходів і зборів України від 11.07.2013 року
№ 99-99-10-02-02-18/62/2339.

Таким чином, податкове повідомлення -
рішення № від 07.12.2012 року, є
безпідставним та винесеним з
порушенням норм чинного законодавства
України, а тому підлягає скасуванню з
урахуванням наведених вище обставин.

З огляду на зазначене, та враховуючи те,
що судом першої інстанції було
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198,
202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення -
скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 07.12.2012 року.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 055 грн.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай