Справа № 872/10434/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа № 808/3375/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року у справі №808/3375/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області, третя особа:
ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 15
травня 2013 року у справі №808/3375/13-а у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача виконати
документацію щодо закріплення
земельної ділянки за житловим будинком
відмовлено.

Не погодившись із прийнятим
судовим рішенням, представник позивача
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 15
травня 2013 року у даній справі скасувати
та прийняти нову про задоволення
позовних вимог позивача.

Відповідачем були надані
письмові заперечення на апеляційну
скаргу. В запереченнях відповідач
зазначає, що суд першої інстанції
прийняв законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального права, на підставі повно
з'ясованих обставин, а тому підстави
для його скасування відсутні.

Третя особа у справі ОСОБА_2 також
надіслав письмове пояснення, в якому
вказав, що суд першої інстанції цілком
законно відмовив позивачу у
задоволенні його позовних вимог.
Фактично, між ним та позивачем давно
існує спір щодо користування суміжними
земельними ділянками та визначення їх
меж, а поданням такого позову позивач
намагається спірне питання вирішити
шляхом зобов'язання відповідача
вчинити дії, у супереч вимогам діючого
земельного законодавства.

Сторони та їх представники, третя
особа у судове засідання не з'явилися,
про дату, час та місце розгляду
апеляційної скарги були повідомлені
належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 24.05.2004 ОСОБА_1
(позивачу у даній справі) відмовлено у
задоволенні позову до ОСОБА_2 (третя
особа) про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1. З
судового рішення вбачається, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 мають право користування
земельною ділянкою, розташованою по
вказаній адресі площею 342 кв.м., на
земельній ділянці є лишки землі, право
користування якою не визнано ні за
позивачем, ні за відповідачем. Вимоги
позивача в частині встановлення
порядку використання вказаною
земельною ділянкою з врахуванням
лишків не співпадає з вимогами ст.116
Земельного кодексу України, якою
регламентовано підстави та порядок
виникнення права використання
земельною ділянкою. Позивач не надав
суду доказів на підтвердження свого
права користування лишками землі в
розмірі 223кв.м., ця ділянка не була
врахована експертом при встановлені
можливих варіантів використання землі.

Позивач, оскільки він не мав
законних підстав для звернення до суду
з позовом про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
звернувся до Запорізького міського
управління земельних ресурсів із
заявою на виконання документації щодо
закріплення лишків землі за житловим
будинком, який належить на праві
власності йому та третій особі - ОСОБА_2.

Управління земельних ресурсів
Запорізької міської ради листом №0-1722
від 28.10.2010
повідомило позивача, що для розгляду
питання щодо оформлення лишків
земельної ділянки, останньому
необхідно надати оригінал технічного
паспорту на майно, зареєстрованого в ОП
«ЗМБТІ», особистий паспорт та лист
Шевченківського районного суду
стосовно необхідності виконання
документації щодо закріплення
земельної ділянки (а.с. 5).

Отримавши вказаний лист, позивач
до Управління земресурсів більш не
звертався та вирішивши, що його права
порушені, звернувся до
адміністративного суду, зазначивши, що
відповідно до порядку статті 123
Земельного кодексу України відповідач
повинен виконати документацію щодо
закріплення земельної ділянки за
житловим будинком.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів апеляційної інстанції,
виходив з наступного.

Статтею 123 Земельного кодексу
України (в редакції, що діяла на час
звернення позивача до Управління
земельних ресурсів) було встановлено
порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування. Так, надання у
користування земельної ділянки, межі
якої встановлені в натурі (на
місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Умови і строки розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок визначаються
договором, укладеним замовником з
виконавцем цих робіт відповідно до
типового договору. Типовий договір на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Проте, на час розгляду справи вже
існував інший порядок, встановлений
Земельним кодексом України, Законом
України «Про землеустрій» та
Положенням про Головне управління
Держземагентства у Запорізькій
області затвердженим Наказом
Державного агентства земельних
ресурсів України від 21.09.2012 №442.

Згідно з Положенням про Головне
управління Держземагентства у
Запорізькій області, його завданнями є
реалізація повноважень
Держземагентства України на території
Запорізької області. Цим Положенням
чітко визначено завдання, відповідно
до яких Управління здійснює свою
діяльність. Серед зазначених в
Положенні завдань відсутні
повноваження, спрямовані на виконання
документації щодо закріплення
земельних ділянок за житловими
будинками.

За правилами статті 123 Земельного
кодексу України, чинної на час розгляду
справи, надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нових
земельних ділянок.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки. В
такому випадку розроблення такої
документації здійснюється на підставі
дозволу, наданого органом виконавчої
влади, органом місцевого
самоврядування, уповноваженим
здійснювати розпорядження цією
земельною ділянкою.

Земельні ділянки державної та
комунальної власності, на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у державній та комунальній
власності, передаються особам,
зазначеним у пункті "а" частини другої
статті 92 цього Кодексу, лише на праві
постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються
орієнтовний розмір земельної ділянки
та її цільове призначення. До
клопотання додаються викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Умови і строки розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок визначаються
договором, укладеним замовником з
виконавцем цих робіт відповідно до
типового договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України
«Про землеустрій», замовниками
документації із землеустрою можуть
бути органи державної влади, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування,
землевласники та землекористувачі.
Розробниками документації із
землеустрою є: юридичні особи, що
володіють необхідним технічним і
технологічним забезпеченням та у
складі яких працює не менше двох
сертифікованих
інженерів-землевпорядників, та/або
фізичні особи-підприємці, які
володіють необхідним і технологічним
забезпеченням та є сертифікованими
інженерами - землевпорядниками.

Взаємовідносини замовників і
розробників документації із
землеустрою регулюються
законодавством України і договором.

Ні на момент звернення до
Управління земельних ресурсів, ні
після внесення змін у законодавстві, що
регулює спірні відносини, позивачем
вказаного вище порядку дотримано не
було, з огляду на що колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції цілком обґрунтовано
відмовив позивачу у задоволенні його
вимог. Крім того, факт порушень
відповідачем прав та інтересів
позивача, чи допущення протиправної
бездіяльності по відношенню до
останнього свого підтвердження під час
розгляду справи судом також не знайшов.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржену постанову
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року у справі № 808/3375/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
14.10.2014р.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак