Справа № 804/14727/13-а
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 рокусправа № 804/14727/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Чередниченко В.Є.,

суддів:
Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового
засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Софіївському районі
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2013 року у справі № 804/14727/13-а
за позовом управління Пенсійного фонду
України в Софіївському районі
Дніпропетровської області до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області 11 листопада 2013 року звернулось
до суду з позовом до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, згідно
якого, з урахуванням уточнень, просить
скасувати постанову відповідача про
накладення штрафу в сумі 1360,00 грн. від 22
жовтня 2013 року ВП №38516937.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що постанова відповідача про
накладення штрафу в сумі 1360,00 грн. від 22
жовтня 2013 року ВП №38516937 за повторне
невиконання виконавчого листа № 2а-484/11,
виданого 06 червня 2013 року Софіївським
районним судом Дніпропетровської
області є протиправною, оскільки
позивачем оскаржено до суду попередню
постанову відповідача про накладення
штрафу у сумі 680,00 грн. від 10 вересня 2013
року ВП №38516937 у зв'язку з чим
відповідач повинен був зупинити
виконавче провадження №38516937 на
підставі статті 37 Закону України "Про
виконавче провадження". Також,
вказував, що рішення суду не виконано в
частині виплати коштів у зв'язку з
відсутністю відповідного бюджетного
фінансування.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
органи державної влади не можуть
посилатись на відсутність коштів, як на
поважну причину невиконання своїх
обов'язків, а також позивачем не надано
належних, допустимих та обґрунтованих
доказів щодо протиправності
прийнятого відповідачем рішення про
накладення на позивача штрафу за
повторне невиконання ним судового
рішення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржив її
до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Апеляційна скарга фактично
обґрунтована тим, що рішення суду не
виконано через відсутність
відповідних фінансових ресурсів у
бюджеті Пенсійного фонду України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 19
червня 2013 року старшим державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№38516937 з примусового виконання
виконавчого листа №2а-484/11 виданого 06
червня 2013 року Софіївським районним
судом Дніпропетровської області
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Софіївському районні
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок підвищення до пенсії
ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2010 року по 09
березня 2011 року з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період та
забезпечити її виплату. Рішення
допущено до негайного виконання, без
встановлення строку на самостійне
виконання (а.с.8).

Листом позивача від 02 липня 2013 року
№2633/05/34 відповідача повідомлено
державного виконавця про те, що на
виконання вимог суду ОСОБА_1 здійснено
перерахунок підвищення до пенсії як
дитині війни у вересні 2012 року з
розрахунку 30% мінімальної пенсії за
віком за період з 01 серпня 2010 року по 09
березня 2011 року в сумі 1231,66 грн. При
цьому, позивач повідомив про
неможливість виконання вищевказаного
виконавчого листа в частині
здійснення виплати зазначеної суми у
зв'язку з відсутністю коштів у
Державному бюджеті для вказаних виплат
(а.с.33-35).

15 липня 2013 року державний виконавець
звернувся з поданням до Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області про зміну чи встановлення
способу виконання судового рішення в
порядку статті 263 Кодексу
адміністративного суду України шляхом
стягнення нарахованої суми коштів з
управління пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України, однак
ухвалою суду від 27 серпня 2013 року у
задоволенні вищевказаного подання
державного виконавця було відмовлено
(а.с. 38-40).

10 вересня 2013 року державним виконавцем
було прийнято постанову на підставі ст.
89 Закону України "Про виконавче
провадження" про накладення на
позивача штрафу за невиконання рішення
суду у розмірі 680 грн. та зобов'язано
позивача у 5-денний строк з моменту
отримання даної постанови виконати
вимоги виконавчого документу (а.с.41).

У зв'язку з повторним невиконанням
рішення суду відповідно до частини 2
статті 89 Закону України "Про виконавче
провадження" на підставі постанови
відповідача від 22 жовтня 2013 року ВП
№38516937 на позивача було накладено штраф
у розмірі 1360,00 грн. (а.с.47).

Законність та обґрунтованість
вказаної постанови є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та відмовляючи у задоволені
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що спірне рішення
відповідача прийняте на підставі та у
спосіб, що передбачені законодавством
України.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Виконання рішень за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення
здійснюється відповідно до статті 75
Закону України "Про виконавче
провадження".

Частиною 2 статті 75 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону
України "Про виконавче провадження", у
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем постанову від 10 вересня 2013
року ВП№38516937 про накладення штрафу
оскаржено до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
(а.с.97, 98).

Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 03 жовтня 2013
року відкрито провадження по справі
№804/12785/13-а, справу призначено до
судового розгляду у судовому засіданні
(а.с. 97). У зв'язку з розглядом вказаної
справи, позивачем було заявлено
клопотання про зупинення виконавчого
провадження №38516937 до розгляду по суті
адміністративної справи № №804/12785/13-а,
що свідчить про те, що суду першої
інстанції було відомо про оскарження
постанови від 10 вересня 2013 року
ВП№38516937 про накладення штрафу в
судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
156 Кодексу адміністративного
судочинства України суд зупиняє
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
адміністративного судочинства, - до
набрання законної сили судовим
рішенням в іншій справі.

Однак, в порушення вказаної норми
права, суд першої інстанції не зупинив
провадження у справі до розгляду
справи № 804/12785/13-а, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Оскільки, постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року у справі № 804/12785/13-а (реєстраційний
номер в єдиному державному реєстрі
36564291) адміністративний позов було
задоволено частково, суд скасував
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання від 10 вересня 2013 року ВП №
38516937.

Отже, враховуючи те, що вказана
постанова про накладення штрафу
скасована у відповідача не було
підстав для прийняття постанови від 22
жовтня 2013 року ВП № 38516937 про накладення
штрафу у зв'язку з повторним
невиконанням рішення суду, оскільки
повторність у даному випадку відсутня.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення без встановлення усіх обставин
справи. Вказане призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду та прийняття нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198,
статтями 202, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2013 року у справі № 804/14727/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
накладення штрафу в сумі 1360,00 грн. від 22
жовтня 2013 року ВП №38516937.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 31
жовтня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя
А.О. Коршун

Суддя
О.М. Панченко