Справа № 233/1253/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.Справа № 233/1253/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 22.04.2014р. по
справі № 233/1253/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області, в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати
рішення відповідача від 06.02.2013 року б/н
щодо відмови у врахуванні довідки від
11.02.2010 року № 38 про заробітну плату
незаконним та скасувати його;

- зобов'язати відповідача здійснити
нарахування пенсії з 07.11.2012 року з
урахуванням довідки про заробітну
плату від 11.02.2010 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
позивач зазначила, що 22.11.2012 року нею
була подана заява до відповідача про
призначення пенсії. Рішенням УПФУ в м.
Костянтинівці та Костянтинівського
району від 06.02.2013 року б/н у відповідь на
її звернення не було враховано довідку
про заробітну плату від 11.02.2010 року № 38,
видану ліквідатором ДП "Завод Автоскло
ім. К.Т.Бондарева". Відмова мотивована
тим, що немає можливості провести
перевірку вищезазначених довідок про
заробітну плату. Рішення про відмову
позивач отримала у грудні 2013 року, що
підтверджується підписом на рішенні.
Позивач вважає, що дане рішення є
незаконним, у зв'язку з чим звернувся з
даним позовом до суду.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.04.2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівського району Донецької
області від 06.02.2013 року б/н, щодо відмови
ОСОБА_1 у врахуванні довідки від 11
лютого 2010 року № 38 при призначення
пенсії, виданої ліквідатором ДП "Завод
Автоскло ім. К.Т. Бондарева", про
заробітну плату.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити нарахування пенсії з
22 листопада 2012 року з урахуванням
довідки про заробітну плату від 11
лютого 2010 року № 38, виданої
ліквідатором ДП "Завод Автоскло ім. К.Т.
Бондарева".

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
від 22.04.2014 року скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст.ст. 40, 64 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", п. 38
Постанови Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1 Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - ОСОБА_1, є пенсіонером за віком
та перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області з 22.11.2012 року
(а.с. 22).

Відповідно до записів у її трудовій
книжці ОСОБА_1 працювала на ДП "Завод
Автоскло ім. К.Т.Бондарева" у період з
30.08.1977 року по 11.04.2001 року (а.с. 13-20).

22.11.2012 року ОСОБА_1 подано заяву до
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про
призначення пенсії за віком за списком
№ 2 (а.с. 22).

До поданої заяви про призначення
пенсії ОСОБА_1, зокрема, було надано
довідку про заробітну плату для
обчислення пенсії № 38 від 11.02.2010 року,
яка була видана ліквідатором заводу ДП
"Завод Автоскло ім. К.Т.Бондарева" на
підставі особових рахунків за період
1992-1996 роки (а.с. 21).

06.02.2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області прийнято рішення, яким
вирішено не враховувати ОСОБА_1 при
призначенні пенсії за віком за списком
№ 2 видану ДП "Завод Автоскло ім.
К.Т.Бондарева" довідку, оскільки
відсутня можливість перевірити
достовірність указаних сум, у зв'язку з
відсутністю первинних документів, а
також з урахуванням того факту, що у
раніше виданих документах по
заробітній платі по даному
підприємству при перевірці біли
виявлені порушення (а.с. 12).

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернулась з даним позовом до
суду про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх обґрунтованості та дійшов
висновку, що позивач з 22.11.2012 року має
право на отримання пенсії з
урахуванням довідки про заробітну
плату від 11 лютого 2010 року № 38, виданої
ліквідатором ДП "Завод Автоскло ім. К.Т.
Бондарева".

Колегія суддів частково погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
14.02.2014 року із вимогами про скасування
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 06.02.2013 року та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії починаючи з 07.11.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Таким чином, дотримання строку
звернення з позовом є однією з умов для
реалізації права на подання позову у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними).

Згідно ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду, колегія суддів дійшла висновку,
що права позивача підлягають захисту з
14.08.2013 року.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі (ч.1 ст.102 КАС України в редакції,
чинній на момент звернення до суду з
даним позовом).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Однак позивачем ані до суду ані першої,
ані апеляційної інстанцій не було
надано доказів поважності пропуску
строку для звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 06.02.2013
року та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії
починаючи з 07.11.2012 року.

Посилання ОСОБА_1, з якими погодився суд
першої інстанції, на те, що оскаржуване
рішення відповідача нею отримано лише
19.09.2013 року, що підтверджується
підписом позивача із зазначенням дати
отримання рішення на копії
супровідного листа від 18.09.2013 року,
колегія суддів не приймає, оскільки
матеріали справи не містять
відповідних доказів.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно п. 9 частини 1 статті 155 КАС
України, суд своєю ухвалою залишає
позов без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Оскільки, позивачем до судів першої та
апеляційної інстанції не надано
доказів поважності пропуску строку для
звернення до суду з даним
адміністративним позовом, висновок
суду першої інстанції про те, що права
позивача підлягають захисту з 22.11.2012
року є помилковим.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду з підстав,
встановлених статтею 155 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом при ухваленні рішення
порушено приписи ст.ст. 99, 100 КАС
України, а тому постанова суду першої
інстанції в вирішених позовних вимог
про скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 06.02.2013
року та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії
починаючи з 07.11.2012 року по 13.08.2013 року
підлягає скасуванню, з залишенням
цієї частини позовної заяви без
розгляду.

Переглянувши рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог, що
стосується періоду з 14.08.2013 року,
колегія суддів зазначає наступне.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
рішень та/або дій суб'єкта владних
повноважень з огляду на чіткі критерії,
які зазначені у частині 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям,
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
відмову у врахуванні довідки про
заробітну плату від 11.02.2010 року за № 38
відповідач обгрунтовує тим, що він не
має можливості провести перевірку
вищезазначеної довідки про заробітну
плату виданої ДП "Завод Автоскло ім.
К.Т.Бондарева", у зв'язку з відсутністю
первинних документів, а також з
урахуванням того факту, що у раніше
виданих документах по заробітній платі
по даному підприємству при перевірці
біли виявлені порушення (а.с. 12).

Згідно преамбули Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058), який набрав чинності
з 1 січня 2004 року, цей закон визначає
принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій. В статті
5 Закону № 1058 визначено, що цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються, зокрема: види пенсійних
виплат а також умови набуття права та
порядок визначення розмірів пенсійних
виплат.

Стаття 27 Закону № 1058 визначає порядок
визначення розміру пенсії за віком,
зокрема, за формулою: П = Зп х Кс, де: П -
розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна
плата (дохід) застрахованої особи,
визначена відповідно до статті 40 цього
Закону, з якої обчислюється пенсія, у
гривнях; Кс - коефіцієнт страхового
стажу застрахованої особи, визначений
відповідно до статті 25 цього Закону.

За абзацами 1, 5 частини 1 статті 40 Закону
№ 1058 для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
весь період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв. У
разі якщо страховий стаж становить
менший період, ніж передбачено абзацом
першим цієї частини, враховується
заробітна плата (дохід) за фактичний
страховий стаж. Заробітна плата (дохід)
за період страхового стажу до 1 липня 2000
року враховується для обчислення
пенсії на підставі документів про
нараховану заробітну плату (дохід),
виданих у порядку, встановленому
законодавством, а за період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за
даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку.

Пунктом 7 Порядку надання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії, відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України
від 25.11.2005 року № 22-1, у додатку № 1
затверджена форма довідки про
заробітну плату для розрахунку пенсії.
Відповідно формі нарахована заробітна
плата зазначається помісячно, із
зазначенням підсумкової суми за кожен
рік окремо та підсумкової суми за весь
період, за який зазначений заробіток.

Згідно пункту 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України 25
листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №
22-1) довідка про заробітну плату
(дохід) особи видається на підставі
особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка
звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи,
організації ліквідовані або припинили
своє існування з інших причин, то
довідки про заробітну плату видаються
правонаступником цих підприємств,
установ чи організацій або архівними
установами. У випадках, коли архівні
установи не мають можливості видати
довідку за встановленою формою з
розшифровкою виплачених сум за видами
заробітку, вони можуть видавати
довідки, що відповідають даним,
наявним в архівних фондах, без
додержання цієї форми. Установлення
заробітку для обчислення пенсії на
підставі показань свідків не
допускається. Виписка зі штатного
розпису про посадовий оклад,
профспілкові квитки, квитки партій та
рухів, громадських об'єднань не
можуть служити документами, що
засвідчують фактичний заробіток для
обчислення розміру пенсії.

Відповідно до трудової книжки
позивачка працювала в
Костянтинівському заводі "Автоскло" з
30.08.1977 року по 11.04.2001 року на різних
посадах.

Для нарахування пенсії ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області було надано
довідку про заробітну плату для
обчислення пенсії від 11.02.2010 року за №
38, видану ліквідатором ДП "Завод
Автоскло ім. К.Т.Бондарева" - Гозд О.П., у
відповідності до п. 7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до абз. 5 ч.1 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
станом на 20.08.2009 року), ліквідатор з дня
свого призначення виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
станом на 06.11.2012 року), з дня призначення
ліквідатора до нього переходять права
та обов'язки керівника підприємства -
банкрута. Тобто Законом встановлений
обов'язок ліквідатора видавати довідки
про заробітну плату для обчислення
пенсії колишнім працівникам
підприємства - банкрута.

Оскільки за своєю формою та змістом
архівна довідка від 11.02.2010 року за № 38
про заробітну плату позивача
відповідає додатку 1 до пункту 7 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", містить дані про розмір
заробітної плати позивача за певні
періоди роботи, підстави її видання
(особові рахунки за 1992-1996 роки) та
підписана уповноваженою на те особою,
трудовою книжкою засвідчено, що
позивач перебував у трудових
відносинах з ДП "Завод Автоскло ім.
К.Т.Бондарева", колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідачем
неправомірно було відмовлено позивачу
у розрахунку пенсії без урахування
заробітної плати відповідно до
вищезазначеної довідки.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів того, що вказана довідка видана
не у відповідності до вимог закону або
містить неправдиві відомості в
матеріалах справи відсутні, такі дані
не надано і відповідачем під час
розгляду справи в судах першої та
апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про неможливість
провести співставлення даних довідки з
документами первинного обліку, у
зв'язку з ліквідацією ДП "Завод
Автоскло ім. К.Т.Бондарева", не свідчать
про недійсність такої довідки.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
колегія суддів вважає, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області безпідставно
не враховано довідку від 11.02.2010 року за
№ 38 про заробіток для обчислення
пенсії ОСОБА_1, порушивши при цьому
приписи ч.1 ст.40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

У відповідності до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинне бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.04.2014 року по справі № 233/1253/14-а в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 за період з 14.08.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки прийнята судом
першої інстанції з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача та
скасування судового рішення в цій
частині колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
приймаючи рішення в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за
період з 14.08.2013 року, вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування в цій
частині не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 167, 195, 196, п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 203, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.04.2014 року по справі № 233/1253/14-а
скасувати в частині визнання
неправомірним та скасування рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівського
району Донецької області від 06.02.2013
року б/н, щодо відмови ОСОБА_1 у
врахуванні довідки від 11 лютого 2010 року
№ 38 при призначення пенсії, виданої
ліквідатором ДП "Завод Автоскло ім. К.Т.
Бондарева", про заробітну плату;
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити нарахування пенсії,
з урахуванням довідки про заробітну
плату від 11 лютого 2010 року № 38, виданої
ліквідатором ДП "Завод Автоскло ім. К.Т.
Бондарева", за період з 22 листопада 2012
року по 13.08.2013 року, залишивши
адміністративний позов ОСОБА_1 в цій
частині без розгляду.

В іншій частині постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 22.04.2014 року по
справі № 233/1253/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання ухвалою законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.