Справа № 2а-10765/10/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/59937/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі міста
Харкова на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
07.12.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2011 у справі №2а-10765/10/2070 за
позовом Качанівської виправної
колонії Управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань у Харківській
області №54 до Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
міста Харкова про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2011,
позовні вимоги Качанівської виправної
колонії Управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань у Харківській
області №54 до Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
міста Харкова задоволено. Визнано
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі міста
Харкова щодо невизнання своєчасності
та у повному обсязі сплати позивачем
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів за періоди: 2007 рік у сумі
4463,00грн. згідно платіжних доручень: №579
від 26.09.2007 на суму 1200,00грн., №678 від 07.11.2007
на суму 3263,00грн.; 2008 рік у сумі 4463,00грн.
згідно платіжних доручень: №222 від
11.04.2008 на суму 2000,00грн., №223 від 11.04.2008 на
суму 2463,00грн.; 2009 рік на суму 5207,00грн.
згідно платіжних доручень: №355 від
09.04.2009 на суму 1000,00грн., №354 від 10.04.2009 на
суму 897,00грн., №722 від 07.07.2009 на суму
1104,00грн., №723 від 07.07.2009 на суму 1103,00грн.,
№1232 від 03.12.2009 на суму 1103,00грн.; 2010 рік у
сумі 2206,00грн. згідно платіжних
доручень: №285 від 02.04.2010 на суму 1103,00грн.,
№637 від 14.07.2010 на суму 1103,00грн.
Постановлено зобов'язати відповідача у
картці особового рахунку позивача
відобразити сплаченими у повному
обсязі узгоджене податкове
зобов'язання з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів за
періоди: 2007 рік у сумі 4463,00грн. згідно
платіжних доручень: №579 від 26.09.2007 на
суму 1200,00грн., №678 від 07.11.2007 на суму
3263,00грн.; 2008 рік у сумі 4463,00грн. згідно
платіжних доручень: №222 від 11.04.2008 на
суму 2000,00грн., №223 від 11.04.2008 на суму
2463,00грн.; 2009 рік на суму 5207,00грн. згідно
платіжних доручень: №355 від 09.04.2009 на
суму 1000,00грн., №354 від 10.04.2009 на суму
897,00грн., №722 від 07.07.2009 на суму 1104,00грн.,
№723 від 07.07.2009 на суму 1103,00грн., №1232 від
03.12.2009 на суму 1103,00грн.; 2010 рік у сумі
2206,00грн. згідно платіжних доручень: №285
від 02.04.2010 на суму 1103,00грн., №637 від 14.07.2010
на суму 1103,00грн. Всього у сумі 16339,00грн.

Рішення судів мотивовано відсутністю у
податкового органу повноважень щодо
зміни призначення платежу визначене
платником податків у платіжних
документах, та направлення коштів на
погашення податкового боргу.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна податкова інспекція у
Комінтернівському районі міста
Харкова 15.09.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 04.10.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
07.12.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2011, прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статі 129 Конституції України,
підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5, пункту
7.7 статті 7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», пунктів 1.4, 1.6 Інструкції про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України №276 від 18.07.2005 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 02.08.2005 за №843/11123, статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, з 08.02.2010 Качанівська
виправна колонія Управління
Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у
Харківській області №54 знаходиться на
податковому обліку у Державній
податковій інспекції у
Комінтернівському районі міста
Харкова, що підтверджується довідкою
про взяття на облік №239.

Повідомленням від 09.04.2009 №39780
відповідач повідомив Качанівську
виправну колонію Управління
Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у
Харківській області №54 про здійснення
розподілу сплаченої суми податкового
боргу за платежем «податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» згідно
платіжного документа від 09.04.2009 №0731855.
Сума податкового боргу, що станом на
09.04.2009 залишились несплаченою, в
результаті розподілу сплаченої суми
складає 14455,42грн. (пеня 1745,25грн.).

Повідомленням від 10.04.2009 №42050
відповідач повідомив Качанівську
виправну колонію Управління
Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у
Харківській області №54 про здійснення
розподілу сплаченої суми податкового
боргу за платежем «податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» згідно
платіжного документа від 10.04.2009 №0746300.
Сума податкового боргу, що станом на
10.04.2009 залишились несплаченою, в
результаті розподілу сплаченої суми
складає 13655,05грн. (пеня 1886,39грн.).

Повідомленням від 11.04.2008 №20368
відповідач повідомив Качанівську
виправну колонію Управління
Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у
Харківській області №54 про здійснення
розподілу сплачених сум податкового
боргу за платежем «податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» згідно
платіжних документів від 11.04.2008 №0697651
та №0697944. Суми податкового боргу, що
станом на 11.04.2008 залишились
несплаченими, в результаті розподілу
сплачених сум складають 11311,06грн. (пеня -
1533,43грн.) та 9142,10грн., (пеня 1568,71грн.)
відповідно.

Між сторонами відбулись звірки
розрахунків суми податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Згідно
вказаних повідомлень та звірених
розрахунків за обліковою картою
платника податків лічиться
заборгованість з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.

Отже, що податковим органом проведено
перерозподіл платежів, які здійснено
позивачем згідно платіжних доручень
(копії яких наявні в матеріалах справи)
з призначенням конкретного платежу.
При цьому, сплачені позивачем кошти
зараховані контролюючим органом на
погашення попереднього податкового
боргу (та нарахування на нього пені),
який виник, за даними облікової картки
платника - Качанівської виправної
колонії Управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань у Харківській
області №54 з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, в
минулих періодах.

За змістом підпункту 7.7 статті 7
вказаного Закону податковий борг
погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) і у
рівних пропорціях.

Вказана норма не позбавляє платника
податку права самостійно визначити
джерела погашення узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників перед бюджетами та
державними цільовими фондами» та від
обов'язку самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання відповідно до
підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього ж
Закону.

Відповідно до підпункту 7.1.1 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.
Отже, грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону
України «Про Національний банк
України» Національний банк України
визначає систему, порядок і форми
платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за
№377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки
списують лише за дорученнями власників
цих рахунків (включаючи договірне
списання коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі платіжних
вимог стягувачів у разі примусового
списання коштів згідно з главою 5 цієї
Інструкції. При цьому згідно з пунктом
3.8 зазначеної Інструкції реквізит
«Призначення платежу» платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надавати повну інформацію про
платіж та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

З наведеного випливає, що право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.
Тому, суми податкових зобов'язань або
податкового боргу з урахуванням
підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників перед бюджетами
та державними цільовими фондами» слід
вважати сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників перед бюджетами
та державними цільовими фондами»,
визначено вичерпний перелік заходів,
які вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків.

Таким чином, у разі недотримання
платником податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбаченого
пунктом 7.7 статті 7 Закону, податковий
орган не наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

За таких обставин самостійне
зарахування податковим органом
сплачених платником податку сум у
рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету, є неправомірним.

Враховуючи викладене, висновки судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
міста Харкова залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2011 у
справі №2а-10765/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв