Справа № 233/1485/14-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/29613/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області, Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Донецькій області про визнання рішень
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Комісії з питань підтвердження
пільгового стажу при ГУПФ України в
Донецькій області без номеру та дати
щодо відмови ОСОБА_4 у зарахуванні до
стажу роботи за Списком №1 періоду його
роботи з 18.06.1990 року до 24.06.1996 року на
посаді слюсаря по ремонту
технологічного обладнання
промисловості мінеральних добрив 4
розряду у
Ремонтно-будівельно-монтажному
управлінні №4 тресту «Днепрхімремонт»
(РБМУ-4), та рішення УПФ України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі №1/3991 від 06.01.2014 року щодо
відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах по Списку №1;

- зобов'язати УПФ України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі зарахувати до його пільгового
стажу за Списком №1 період роботи з
18.06.1990 року до 24.06.1996 року на посаді
слюсаря по ремонту технологічного
обладнання промисловості мінеральних
добрив 4 розряду у
Ремонтно-будівельно-монтажному
управлінні № 4 тресту «Днепрхімремонт»
(РБМУ-4).

- зобов'язати УПФ України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі призначити йому пенсію за віком
на пільгових умовах за Списком №1 з
27.08.2013 року.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 4 квітня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що робота позивача у
Ремонтно-будівельно-монтажному
управлінні №4 тресту «Днепрхімремонт»
(РБМУ-4) на посаді слюсаря по ремонту
технологічного обладнання
промисловості мінеральних добрив 4
розряду з 18 червня 1990 року до 24 червня
1996 року мала характер постійної,
відсутні підстави вважати, що він був
зайнятий на роботах посад з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці непостійно, тобто тимчасово або
періодично, враховуючи те, що його
робоче місце було атестовано згідно з
наказом по підприємству № 21А від 15.07.1994
року у встановленому законом порядку,
що діяв на той час (тобто до 21.08.1997 року),
у відповідачів не було підстав
вимагати від позивача будь-яких інших
документів крім тих, що зазначені в п. 10
Порядку

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року апеляційні скарги УПФ України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області і ГУПФ
України в Донецькій області
задоволено, постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 4 квітня 2014 року
скасовано та ухвалено нову про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що у
трудовій книжці позивача запис щодо
зайнятості повний робочий день у
спірний період роботи із шкідливими
умовами праці відсутній (а.с. 96), докази
того, що позивачем до пенсійного органу
надавалася книга обліку робочого часу
або інші відомості з цього питання -
відсутні. Інших документів, які б
підтверджували зайнятість позивача
протягом повного робочого дня на
роботах з особливо шкідливими та
особливо важкими умовами праці надано
не було.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, позивач
зазначає, що ним подано всі необхідні
документи для призначення пільгової
пенсії за Списком № 1.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач в період з 18.06.1990 року по 24.06.1996
року працював на посаді слюсаря
ремонтника технологічного обладнання
промисловості мінеральних добрив 4
розряду у
Ремонтно-будівельно-монтажному
управлінні № 4 тресту «Днепрхімремонт»
(РБМУ-4), що підтверджується трудовою
книжкою (а.с. 140-143).

22.10.2013 року позивач звернувся до УПФ
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком № 1 згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Для підтвердження стажу
роботи на пільгових умовах позивач
надав довідки про пільговий стаж, які
видані ВП Шахта «Торецька» № 6/2311 від
23.09.2013 року, яка підтверджує фактично
відпрацьовані дні роботи з 22.03.1989 року
по 08.06.1990 року, довідку про пільговий
стаж № 111 від 09.10.2013 року, видану ПАТ
«Свинець», підтверджуючу фактичне
відпрацьовані дні роботи з 16.05.2005 року
по 10.05.2006 року (а.с. 105-106, 117, 118, 119, 123).

Документи для підтвердження факту
пільгової роботи на посаді слюсаря
ремонтника технологічного обладнання
промисловості мінеральних добрив за
період роботи з 18.06.1990 року по 24.06.1996
року позивача були направлені
відповідачем № 1 на розгляд Комісії з
питань підтвердження стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років при ГУПФ України в
Донецькій області.

Рішенням Комісії при ГУПФ України в
Донецькій області було відмовлено
позивачу в зарахуванні до пільгового
стажу за Списком № 1 періоду роботи з
18.06.1990 року по 24.06.1996 року, через
відсутність первинних документів, які
б підтверджували зайнятість позивача
протягом повного робочого дня на
роботах з особливо шкідливими та
особливо важкими умовами праці (а.с.
90-91).

Рішенням № 1/3991 від 06.01.2014 року
відмовлено позивачу у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах у
зв'язку з тим, що він не має достатнього
пільгового стажу, що дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком № 1 через те, що відповідачем
не враховано роботу позивача в період з
18 червня 1990 року по 24 червня 1996 року на
посаді слюсаря ремонтника
технологічного обладнання
промисловості мінеральних добрив 4
розряду у
Ремонтно-будівельно-монтажному
управлінні № 4 тресту «Днепрхімремонт»
(РБМУ-4). В рішенні відповідач
посилається на те, що відсутні
документи, які підтверджують
зайнятість позивача повний робочий
день на роботах з особливо шкідливими
та особливо важкими умовами праці (а.с.
100-102).

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених КМУ, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівники, які мають не менше половини
стажу роботи з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, пенсії
на пільгових умовах призначаються із
зменшенням пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону на 1 рік, за
кожний повний рік такої роботи
чоловіками.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, яка підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженому
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року за № 383 та зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за № 1451/11731 (далі - Порядок),
визначено, що для підтвердження стажу
роботи зі шкідливими і важкими умовами
праці необхідно подати трудову книжку
із оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року
№ 637 (із змінами, внесеними згідно з
постановою КМ України № 920 від 05.07.2006
року).

Пунктом 20 Постанови КМ України № 637
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж встановлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі організації (в
тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Відповідно до вимог статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи (частина четверта). Суд
повинен запропонувати особам, які
беруть участь у справі, подати докази
або з власної ініціативи витребувати
докази, яких, на думку суду, не вистачає
(частина п'ята).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій,
Ремонтно-будівельно-монтажне
управління № 4 тресту «Днепрхімремонт»
ліквідоване, документи передані до
архіву не в повному обсязі, уточнюючу
довідку, яка дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах вказане
підприємство позивачу не видавало.
Судами попередніх інстанцій не
встановлено чи є у вищевказаного
підприємства правонаступники та не
перевірено чи дійсно не передано до
архіву документи щодо роботи позивача
на вказаному підприємстві..

Як зазначалось вище, пунктом 18 Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж встановлюється на
підставі показань не менше двох
свідків.

Таким чином, для правильного вирішення
даного спору, суди попередніх
інстанцій зобов'язанні були з'ясувати
чи є свідки, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі організації (в
тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Крім того, судам попередніх інстанцій
необхідно врахувати те, що з огляду на
положення ч. 2 п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого Кабінетом
Міністрів України від 01.08.1992 року № 442,
обов'язок проведення атестації робочих
місць покладено на керівників
підприємств, а у випадку її не
проведення або неякісного проведення,
або не передачі матеріалів атестації
робочих на зберігання до архіву -
відповідальність несуть керівники
таких підприємств, установ
організацій, а не особи, що на них
працюють (працювали).

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року та постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 4 квітня 2014 року у справі № 233/1485/14-а -
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска