Справа № 826/14576/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2014 року 09:03 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання
Іконнікової О.Ю., за участю
представників: позивача - Сарабури Є.О.,
відповідача - Кинали Д.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП»доДержавної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпровизнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 27 серпня 2014 року
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 22 жовтня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
22 вересня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП» (далі - ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП», позивач) з адміністративним
позовом про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27 серпня 2014 року
податковою інспекцією у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі - ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
повідомлення-рішення є такими, що не
ґрунтуються на фактичних обставинах та
нормах чинного законодавства.
Позивач зазначає, що відповідач,
продублювавши нічим не доведені
висновки акту про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ» за період
діяльності з 01.10.2013 р. по 30.04.2014 р., зробив
необґрунтовані припущення, що
взаємовідносини зі своїм контрагентом
платник податку декларував з метою
штучного формування витрат та
податкового кредиту, без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювались цими правочинами.
Позивач вказує на те, що ним під час
проведення перевірки були надані
первинні документи, що підтверджують
формування податкового кредиту та
здійснення платником податку витрат,
про що перевіряючими зазначено в акті
Разом з тим, контролюючим органом не
було надано оцінки та проігноровано
фінансово-господарські документи
позивача по взаємовідносинах з
контрагентом та зроблено упереджені
висновки щодо порушень податкового та
іншого законодавства з боку
На переконання позивача, не
допускається відображення в акті
перевірки необґрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
перевіряючими, які не мають
підтверджених доказів, та різного роду
висновків щодо дій посадових осіб
суб'єкта господарювання.
Як наслідок, позивач вважає, що
висновки викладені в акті перевірки
базуються на припущеннях та неналежних
доказах, посилання в ньому на порушення
вимог діючого законодавства
безпідставне та неправомірне, фактичне
виконання господарських зобов'язань
між ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ ГРУПП» та його
контрагентом (ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
СИСТЕМ») підтверджено всіма
необхідними первинними документами, а
тому, на переконання позивача,
твердження контролюючого органу про
відсутність у платника податків при
укладенні договору та здійсненні
господарських операцій з контрагентом
господарської мети суперечить чинному
законодавству України та є
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві подала
заперечення на позовну заяву, в яких
зазначає, що враховуючи висновки акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
СИСТЕМ» за період діяльності з 01.10.2013 р.
по 30.04.2014 р. та враховуючи норми
законодавчих актів, документи по
взаємовідносинах з ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
СИСТЕМ» складені всупереч вимогам
діючого законодавства України, в
зв'язку з чим не має можливості
підтвердити факт здійснення
господарських операцій та відсутні
підстави для включення позивачем до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість та витрат з податку
на прибуток вартості товару,
оформленого як поставленого вказаним
За таких обставин, відповідач вважає,
що на підставі виявлених порушень,
контролюючим органом правомірно
повідомлення-рішення.
В наданих запереченнях, відповідач
просить в задоволенні
адміністративного позову повністю
відмовити, в судовому засіданні проти
задоволення адміністративного позову
представник відповідача заперечував.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП» (ідентифікаційний код юридичної
особи 37415182) зареєстроване Деснянською
районною у м. Києві державною
(Виписка з ЄДРЮОФОП серії АД № 590029).
Вказане товариство розташоване за
Магнітогорська, будинок 1.
ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ ГРУПП» взято на
податковий облік в органах державної
дату підписання акту перевірки
перебувало на обліку в ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Згідно Свідоцтва № 100317324 від 30.12.2010 р.
ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ ГРУПП» є платником
податку на додану вартість з 30.12.2010 р.
(індивідуальний податковий номер
В період з 21.07.2014 р. по 01.08.2014 р. ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну планову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «МАСТЕР
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2011 р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої складено
Акт № 2219/26-52-22-04-10/37415182 від 08.08.2014 р. (далі
- Акт № 2219/26-52-22-04-10/37415182).
В ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення наступних вимог:
- п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 статті 138, пп. 139.1.9 п. 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами і
доповненнями, п. 9.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №
996-XIV, п. 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 р., в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 381 689
- за 2012 рік в сумі 16 640 грн. (в тому числі
за 4 квартал 16 640 грн.);
- за 2013 рік в сумі 365 049 грн.;
- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами і
доповненнями, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
періоді, що перевірявся всього у сумі 400
058 грн., у тому числі за грудень 2013 року в
15 серпня 2014 року позивач до
контролюючого органу подав
заперечення на Акт № 2219/26-52-22-04-10/37415182.
У висновку відповідача, складеного за
результатами розгляду заперечень, від
21 серпня 2014 року № 8120/10/26-52-22-04-19,
висновки, викладені в акті №
2219/26-52-22-04-10/37415182 залишено без змін, а
заперечення - без задоволення.
27 серпня 2014 року ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі Акта перевірки №
2219/26-52-22-04-10/37415182, прийняла податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п.
123.1 ст. 123 та п. 6 підрозділу 10 розділу 20
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI із змінами та доповненнями за
порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 ст. 138,
пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами і
доповненнями, п. 9.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №
996-XIV, п. 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 р. із змінами і
доповненнями збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 477 111,25 грн., з якої сума
грошового зобов'язання за основним
платежем складає 381 689,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 95 422,25 грн.
27 серпня 2014 року ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі Акта перевірки №
2219/26-52-22-04-10/37415182, прийняла податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п.
123.1 ст. 123 та п. 7 підрозділу 10 розділу 20
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI із змінами та доповненнями за
порушення вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4,
п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами і
доповненнями збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість у розмірі 500 072,50 грн., з
якої сума грошового зобов'язання за
основним платежем складає 400 058,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 100 014,50 грн.
Незгода з зазначеними вище податковими
повідомленнями-рішеннями відповідача
обумовила позивача звернутись до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю «МАСТЕР
ІНВЕСТ ГРУПП», виходячи з наступного.
Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), Цивільного кодексу України
(далі -ЦК України), Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV
(далі - Закон № 996-XIV), Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704 (далі - Положення № 88),
Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16.05.1996 р. № 99, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України від 12.06.1996 р. за № 293/1318 (далі -
Інструкція № 99).
Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
У відповідності до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено,
що для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
Платник податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.
У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
контролюючому органу та здійснити
заходи, необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом із поданням
розрахунку податкових зобов'язань за
звітний податковий період. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені, знищені або зіпсовані
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
такої заяви до контролюючого органу.
Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
Також, згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 1 ПК
України податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Як вбачається з акту перевірки, за
наслідками проведення останньої
контролюючим органом встановлені
порушення наступних вимог: п. 198.3, п. 198.6
ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України зі змінами
З цього приводу, суд зазначає, що
відповідно до п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.
У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.
Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.
Статтею 201 ПК України визначено форму,
порядок, зміст, призначення податкової
Згідно з п. п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК
України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.
Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.
У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.
Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.
Матеріалами справи підтверджено, що
між ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ»
(Продавець) та ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП» (Покупець) був укладений Договір
поставки № 02/12-13 від 02.12.2013 р., по умовам
якого Продавець зобов'язується
передати у власність, а Покупець
прийняти та оплатити товар в строк та
на умовах, зазначених у даному Договорі
(пп. 1.1 п. 1 Договору № 02/12-13).
На виконання вказаного Договору №
02/12-13, сторонами були виписані та
підписані видаткові накладні від 31.12.2013
р. за № № 225, 226, 227, 228 та податкові
накладні від 31.12.2013 р. за № № 225, 226, 227, 228.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, при перевірці позивача був
використаний акт ДПІ у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ» (код за ) за період діяльності з 01.10.2013 р. по
30.04.2014 р.» від 26.05.2014 р. № 352/22-03/38747781 (далі
- Акт № 352/22-03/38747781).
З дослідженого в судовому засіданні
Акту № 352/22-03/38747781 вбачається, що «При
проведенні аналізу наявної в органі
ДПС інформації та її документального
підтвердження співробітниками ОУ ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва службовою
запискою № 1194/7/26-51-07-03 від 22.05.2014 р. було
надано висновок про результати
відпрацювання ризикового платника
податків оперативним підрозділом ГУ
Міністерства доходів і зборів України,
а) місцезнаходження ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
СИСТЕМ» не встановлено. За адресою: м.
Київ, вул. Срібнокільська, 21, вказаною в
реєстраційних документах, як адреса
реєстрації, підприємство не
б) за результатами опитування
директора та відпрацювання
підприємства не можливо встановити
легітимність підприємства та його
Місцезнаходження ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
СИСТЕМ» та його службових осіб не
встановлено, запит про надання
підтверджуючих документів директору
вручити не надалось можливим,
відповідно підтверджуючі документи
30 квітня 2014 року проведено експертне
дослідження підписів виконаних від
імені ОСОБА_5 на реєстраційних
документах ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ»,
за наслідками якого отримано висновок
експерта № 158 від 30.04.2014 р., відповідно
якого підписи виконані на
реєстраційних документах (статут,
протокол зборів) однією особою, а
підписи у реєстраційній картці іншою,
тобто різними особами.
У зв'язку з відсутністю документів
неможливо встановити реальність
здійснюваних фінансово-господарських
операцій. Також, за результатами
відпрацювання встановлено, що у
підприємства ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
СИСТЕМ» фактично відсутні основні
фонди (невстановлено місцезнаходження
підприємства), технічний персонал (при
відпрацюванні невстановлено наявність
працюючих, згідно звітності
підприємства - значилось кількість
працюючих 1 особа), виробничі активи,
складські приміщення, транспортні
засоби та інші умови для ведення
господарської діяльності, що може
свідчити про відсутність реального
факту здійснення господарської
діяльності та сумнівності угод
укладених між підприємством ТОВ
«МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ» та
підприємствами-постачальниками та
Беручи до уваги висновки Акту №
352/22-03/38747781, відповідач у своєму акті №
2219/26-52-22-04-10/37415182 встановивши
непідтвердженність реальності
здійснення господарських відносин ТОВ
«МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ» з постачання
товарів на адресу позивача, дійшов
висновку про відсутність правочинів
між ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ ГРУПП» та
вищезазначеним постачальником, такі
правочини не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
А тому, на переконання контролюючого
органу, ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ ГРУПП», за
період що перевірявся, здійснювало
сумнівні фінансово-господарські
операції та при складанні податкової
звітності безпідставно
використовувало документи, що не
відповідають дійсності, при
взаємовідносинах з ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД
З приводу встановлених під час
розгляду справи фактів суд зазначає, що
відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є:
- документи, визначені цим Кодексом;
- податкова інформація;
- експертні висновки;
- судові рішення;
- інші матеріали, отримані в порядку та
у спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про
інформацію» від 02 жовтня 1992 року за №
2657-XII визначено, що податкова
інформація - це сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
Джерела отримання податкової
інформації, яка може бути використана
контролюючими органами для
забезпечення їх діяльності визначені
Зокрема, відповідно до пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72
ПК України контролюючими органами
використовується інформація від
підрозділів податкової служби та
митних органів - за результатами
податкового контролю.
Враховуючи викладене, використання
контролюючим органом під час
проведення перевірки та складання за
її результатами висновку матеріалів
досудового слідства, а також
інформації, викладеної в актах
(довідках) перевірок (звірок) інших
платників податків є правомірним,
оскільки вони підтверджують або
спростовують дані обліку суб'єкта
господарювання, який перевіряється та
отримані у спосіб, передбачений чинним
Окрім цього, суд зазначає, що
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(робіт, послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання товарів
(робіт, послуг) з метою їх використання
в господарській діяльності. Витрати
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
Відсутність факту придбання товарів
(робіт, послуг) або в разі якщо придбані
товари (роботи, послуги) не призначені
для використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.
В той же час з наявних в матеріалах
справи документів неможливо
встановити реальність господарської
операції, виходячи з наступного.
З метою з'ясування факту здійснення
господарської операції необхідно
з'ясувати зокрема такі обставини: рух
активів у процесі здійснення
господарської операції; установлення
спеціальної правосуб'єктності
учасників господарської операції;
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів, супроводженням
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
Саме такої правової позиції
притримується Вищий адміністративний
суд України, що вбачається зі змісту
листа від 20.07.2010 р. № 1112/11/13-10 «Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби» та листа № 742/11/13-11
від 02.06.2011 р. «Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України» (далі - Лист від
Згідно Листа Вищого адміністративного
суду України від 02.06.2011 р., дослідженню
підлягають усі первинні документи, які
належить складати залежно від певного
виду господарської операції: договори,
акти виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.
Отже, з досліджених в судовому
засіданні первинних документів та
матеріалів перевірки контрагента
позивача, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентом, який не виконує свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.
Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Пунктом 200.2 ст. 200 Податкового кодексу
України передбачено, що при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
Відповідно абзацу одинадцятого ст. 1
Закону № 996-XIV первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
Відповідно до абзацу другого п. 2.1
Положення № 88 господарські операції -
це факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
Первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назву документа
(форми), код форми, дату і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.
Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Враховуючи викладене, суд приходить до
переконання, що в ТОВ «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП» відсутні об'єкти оподаткування
по операціях з купівлі товару в ТОВ
«МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ» за період -
Також, під час розгляду справи судом
досліджені докази, а саме: договір
поставки № 02/12-13, видаткові, податкові
накладні від 31.12.2013 р., які надані
позивачем, суд вважає неналежними,
оскільки належним чином оформлені
документи не дають підстав для
формування витрат та нарахування
податкового кредиту при наявності
фактів, що ставлять під сумнів
реальність поставленого товару.
Окрім цього, за відсутності інших
достатніх та належних доказів, які б
підтверджували реальне здійснення
господарських операцій, на підставі
яких сформовані витрати та податковий
кредит за спірними господарськими
операціями, самі по собі податкові
накладні не підтверджують право
позивача на їх формування.
Вказана позиція, зокрема,
підтверджується постановою Верховного
Суду України від 05 березня 2012 року №
Таких достатніх та належних доказів
позивачем у судове засідання надано не
було, а тому аналіз матеріалів справи
дає суду підстави вважати, що товар не
був поставлений саме цим контрагентом
(ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ»).
Окрім цього, з метою з'ясування
обставин у справі, судом здійснені
відповідні заходи щодо виклику свідка:
ОСОБА_5 (директор та головний бухгалтер
ТОВ «МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ»), проте,
останній до суду не прибув, що
підтверджує висновки контролюючого
органу про неможливість доведення
факту господарських операцій ТОВ
«МОНОЛІТ ТРЕЙД СИСТЕМ» з позивачем.
Виходячи із вищевикладеного, суд
вважає, що під час перевірки були
встановлені порушення, які знайшли
своє підтвердження під час розгляду
справи, по результатам перевірки, у
відповідності до приписів Податкового
кодексу України, посадовими особами
суб'єкта владних повноважень складений
відповідний акт, на підставі якого
правомірно прийняті податкові
повідомлення-рішення, а тому, підстав
для визнання їх протиправними та
скасування у суду не має.
Зважаючи на викладене вище, суд
приходить висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від 27
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, а тому є правомірними.
Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи
позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено
правомірність прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, в
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», суд вирішив стягнути з позивача 2
916,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП» відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАСТЕР ІНВЕСТ
ГРУПП» судовий збір у розмірі 2 916,00 грн.
на р/р: 4007, отримувач коштів УДКСУ
у Печерському районі м. Києва, код
отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк
отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку
отримувача (МФО) 820019, код класифікації
доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27.10.2014 р.