Справа № 425/1290/14-а
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.08.2014
Провадження №2-а/425/34/14

Справа №425/1290/14-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області, у складі:

головуючого - судді Коваленка Д.С.,

при секретарі - Малетич О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Рубіжне Луганської
області про визнання дії
неправомірною, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського
міського суду Луганської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рубіжне Луганської області, яким,
після його уточнення 06 червня 2014 року,
фактично просила визнати протиправною
відмову відповідача здійснити їй
перерахунок пенсії, яка була
призначена їй з 03 березня 2014 року у
зв'язку з переведенням з одного виду
пенсії на інший, скасувати
розпорядження №149468 від 15 березня 2014
року, яким їй було призначено пенсію як
державному службовцю, у розмірі 80 % від
суми її заробітної плати за період з
березня 2012 року по лютий 2014 року, але
без урахування усіх складових її
заробітної плати, що вказані у довідці
№28 від 03 березня 2014 року про складові
заробітної плати за останні 24
календарні місяці її роботи, яку вона
подала для призначення пенсії, а також
просила зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок її пенсії з 01
березня 2014 року, виходячи з розміру 80 %
від суми її заробітної плати за період
з березня 2012 року по лютий 2014 року, з
урахування усіх її складових, що
вказані у довідці №28 від 03 березня 2014
року про складові заробітної плати за
останні 24 календарні місяці її роботи,
яку вона подала для призначення пенсії.

У призначений день та час судового
засідання, для розгляду справи по суті
сторони не з'явились. Про місце, день та
час розгляду справи повідомлялись
належним чином. Позивач та представник
відповідача подали письмові заяви
(а.с.49,59), якими просили суд розглянути
справу без їх участі, за наявними у
справі матеріалами. При цьому
представник відповідача зазначив, що
заперечує проти задоволення позову, з
урахуванням уточнень, на підставах, що
вказані ним у запереченні на
адміністративний позов.

В силу положень частини шостої статті 12
та частини четвертої статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд справи здійснювався
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі - в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами, а фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

У адміністративному позові позивач
посилалась на те, що при перерахунку їй
пенсії у зв'язку з переведенням з
одного виду пенсії на інший, відповідач
не правильно визначив розмір

належної їй до виплати пенсії у зв'язку
з тим, що не взяв у розрахунок усі
складові її заробітної плати за
останні 24 календарні місяці роботи на
посаді державного службовця, які
вказані у поданій нею довідці про
складові заробітної плати, форму якої
затверджено постановою Правління
Пенсійного фонду України №5-1 від 14
лютого 2011 року, та з яких у
встановленому законом порядку було
нараховано та сплачено єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. А оскільки на її
звернення щодо здійснення перерахунку
призначеної пенсії, з урахуванням усіх
складових її заробітної плати,
відповідач неправомірно відмовив, вона
просила визнати таку відмову
протиправною, скасувати розпорядження
яким їй було призначено неправильний
розмір пенсії та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок її
пенсії, з урахуванням усіх складових її
заробітної плати, з першого числа
місяця, в якому вона звернулась за
перерахунком.

Представник відповідача заперечуючи
проти задоволення позову, у своїх
запереченнях із посиланням на статтю 37,
37-1 Закону України «Про державну
службу» та пункти 4 і 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»,
вказував на те, що позивач не має право
на перерахунок пенсії, оскільки вона
призначається виходячи із складових
заробітної плати, які прямо
передбачені зазначеними
нормативно-правовими актами, а сам
перерахунок проводиться з місяця
прийняття Кабінетом Міністрів України
рішення про підвищення розміру
заробітної плати працюючого
державного службовця, але таке рішення
у 2014 році не приймалось. А стаття 37
Закону України «Про державну службу»,
на яку посилається позивач як на
підставу для перерахунку пенсії у
розмірі саме 80% від її заробітної плати,
передбачає іншу ставку, зокрема тільки
70 %.

Зважаючи на те, що позивач та
відповідач доводили свої вимоги і
заперечення тільки письмовими
доказами, які є в матеріалах справи, без
використання інших засобів
доказування, суд, на основі всебічного,
повного, об'єктивного та
безпосереднього дослідження, кожного
наявного у матеріалах справи доказу
окремо, а також у їх сукупності,
встановив наступні обставини:

Першого листопада 2012 року, ОСОБА_1,
Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Рубіжному Луганської області
призначено пенсію за віком на
загальних підставах (а.с.2-6,19).

Третього березня 2014 року, ОСОБА_1,
працюючи на посаді завідуючого
сектором у виконавчому комітеті
Рубіжанської міської ради Луганської
області, звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рубіжному Луганської області із заявою
про переведення її з одного виду пенсії
на інший, зокрема, з пенсії за віком, на
пенсію за віком державного службовця
згідно закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування», до
якої додала необхідні документи
(а.с.12,16).

Серед поданих документів ОСОБА_1, були й
довідка №27 від 03 березня 2014 року про
складові її заробітної плати, яка
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», складена за місцем її
роботи по формі, що затверджена
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 04 вересня 2013 року №15-1, а
також довідка №28 від 03 березня 2014 року
про складові заробітної плати за
останні 24 календарні місяці її роботи
(за період з березня 2012 року по лютий 2014
року), яка також подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
та яка теж була складена за місцем її
роботи, але по формі, що затверджена
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1
(а.с.2-6,12-15).

При цьому у довідці №28 від 03 березня 2014
року, були вказані не тільки надбавки
за високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи та
премії, а й суми інших виплат, як
складових частин її заробітної плати,
зокрема: матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексація доходів, та грошові
винагороди (а.с.2-6,12-15).

П'ятнадцятого березня 2014 року,
начальником Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжному
Луганської області було прийнято
розпорядження №149468, яким ОСОБА_1, у
зв'язку з її переведенням з одного виду
пенсії на інший через перерахунок
пенсії, було призначено пенсію з 03
березня 2014 року у розмірі 2490 (дві тисячі
чотириста дев'яносто) гривень 86
(вісімдесят шість) копійок (а.с.19).

Двадцять першого березня 2014 року,
ОСОБА_1, звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рубіжному Луганської області із
письмовою заявою, якою довела до відома
останнього про свою незгоду з
призначеною їй пенсією із зазначенням
мотивів такої незгоди та просила
надати відповідь у передбачені
законодавством строки і надати копію
розпорядження про призначення їй
пенсії (а.с.17).

Двадцять восьмого березня 2014 року,
начальник Управління Пенсійного фонду
України в місті Рубіжному Луганської
області, письмовою заявою за №36/ш-14,
повідомив ОСОБА_1 про мотиви прийняття
управлінням розпорядження про
призначення їй пенсії та надав його
копію (а.с.18).

Вважаючи, що Управління пенсійного
фонду в місті Рубіжному Луганської
області неправомірно відмовило їй у
здійсненні перерахунку призначеної їй
пенсії за її зверненням, звернулась до
суду з позовом, яким після уточнення
своїх вимог просила визнати зазначену
відмову протиправною, розпорядження
№149468 від 15 березня 2014 року скасувати та
зобов'язати управління здійснити
перерахунок призначеної їй пенсії у
зв'язку з переведенням з одного виду
пенсії на інший, з урахуванням усіх
складових її заробітної плати
(а.с.2-6,39,43).

Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем та відповідачем виник
публічно-правовий спір в межах якого
позивач, як фізична особа, вважає що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, порушує її право на
отримання соціального захисту у
старості у вигляді права на отримання
пенсії державного службовця, у
належному розмірі. А тому, оспорює
правильність прийнятого відповідачем
рішення про призначення їй пенсії
державного службовця, через
перерахунок у зв'язку із переведенням
позивача з одного виду пенсії на інший,
а також неправомірність дій
відповідача, які на його думку
полягають у відмові здійснити
перерахунок неправильно обчисленої
пенсії.

Для вирішення спору, враховуючи
визначені судом правовідносини, суд
застосовує такі норми матеріального і
процесуального права, виходячи при
цьому з наступних мотивів:

Положеннями частини першої статті 46
Конституції України громадянам
гарантовано право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у старості.

Згідно з пунктом шостим частини першої
статті 96 Конституції України основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами.

Відповідно до положень частини першої
статті 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» законодавство про
пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Так, одним із законів, що регулює
відносини у сфері пенсійного
забезпечення є Закон України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», оскільки частина
сьома статті 21 цього закону (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) встановлює, що пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Законом України «Про державну службу»,
зокрема статтею 37 (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
було передбачено, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що ОСОБА_1 на момент її
звернення до Управління пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області, третього березня
2014 року, вже отримувала пенсію за віком
на загальних підставах, досягла повних
56 років, мала страховий стаж більше 30
років, у тому числі стаж державної
служби більше 10 років, але продовжувала
працювати на посаді завідуючого
сектором в виконавчому комітеті
Рубіжанської міської ради Луганської
області (а.с.16,7,18,12).

З огляду на це та положення статті 8
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і статті 37-1 Закону
України «Про державну службу», ОСОБА_1,
на момент її звернення 03 березня 2014
року до Управління пенсійного фонду
України в місті Рубіжне Луганської
області, набула право на пенсію
державного службовця, а тому і на
перерахунок у зв'язку з цим раніше
призначеної їй пенсії, виходячи із сум
її заробітної плати, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

При цьому, слід звернути увагу, що
положеннями частини першої та п'ятої
статті 37 цього ж закону (які діяли на
момент вирішення питання щодо
призначення пенсії позивачу шляхом її
перерахування) уточнюється, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати (а не 70 як вказував відповідач), з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. А визначення заробітної
плати для обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Так, положеннями пункту першого
постанови Кабінету Міністрів України
№865 від 31 травня 2000 року «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» встановлено, що розмір виплат
(крім посадових окладів, надбавок за
ранг або кваліфікаційні класи, класний
чин або спеціальні звання, вислугу
років), що включаються в заробіток для
обчислення пенсії відповідно до Закону
України "Про державну службу",
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
При цьому пунктом п'ятим цієї ж
постанови встановлено, що форма
довідки про заробітну плату, що
подається для призначення
(перерахунку) пенсії державним
службовцям, затверджується правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що ОСОБА_1 при зверненні до
відповідача 03 березня 2014 року, до своєї
заяви про призначення пенсії
державного службовця, додала довідку
№27 від 03 березня 2014 року про складові
її заробітної плати, яка подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
складену за місцем її роботи по формі,
що затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України від 04 вересня
2013 року №15-1, а також довідку №28 від 03
березня 2014 року про складові її
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи (за період з
березня 2012 року по лютий

2014 року), яка також подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу», і
яка теж була складена за місцем її
роботи по формі, що затверджена
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1
(а.с.12-15).

Також судом встановлено, що Управління
пенсійного фонду України в місті
Рубіжне, як суб'єкт владних
повноважень, шляхом прийняття
правового акту індивідуальної дії у
вигляді розпорядження №149468 від 15
березня 2014 року, з дня подання
позивачем заяви на переведення її з
одного виду пенсії на інший, тобто з 03
березня 2014 року призначив їй пенсію
державного службовця у розмірі 2490
гривень 86 копійок (а.с.16,19). При цьому
відповідач, для визначення розміру
пенсії, застосував визначену за
бажанням позивача заробітну плату за
період роботи, який дорівнює останнім 24
календарним місяцям її роботи, ставку у
розмірі 80%, а у якості складових
заробітної плати позивача, на підставі
статті 33 Закону України «Про державну
службу», використовував лише розмір
посадового окладу, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі. Та не брав до уваги
інші складові заробітної плати
позивача, що були вказані у довідці №28
від 03 березня 2014 року в колонці «Інші
виплати», але на які було нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а до 1
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.12-15,18,19).

Дійсно, положеннями частини другої
статті 33 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Проте, за визначенням статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески. Також, за визначенням
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

За змістом наведених норм
матеріального права, отримувані ОСОБА_1
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, повинні
враховуватись в її заробіток (дохід)
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входили вони до структури її
заробітної плати. Оскільки норми
вказаних законів, якими таке правило і
встановлюється є спеціальними по
відношенню до норм закону України «Про
державну службу», саме вони мають
пріоритет у застосуванні.

Саме такий висновок, було зроблено
Верховним Судом України у постанові
від 20 лютого 2012 року, а також аналогічні
висновки у постановах від 14 і 28 травня
2013 року та 04 березня 2014 року.

Таким чином, встановлене свідчить про
те, що відповідач, при прийнятті
правового акту індивідуальної дії у
формі розпорядження №149468 від 15 березня
2014 року, у зв'язку із переведенням
позивача з одного виду пенсії на інший,
шляхом здійснення перерахунку,
призначив такий розмір пенсії, який
обчислений з порушенням вимог закону,
оскільки усі складові заробітної плати
позивача, які вказані у довідці №28 від
03 березня 2014 року та на які було
нараховано та сплачено єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, враховані не
були (а.с.13-15).

З огляду на це, суд вважає доведеним, що
право позивача на отримання пенсії
державного службовця в належному
розмірі було порушено, і порушено саме
відповідачем шляхом прийняття з
порушенням закону правового акту
індивідуальної дії у формі
розпорядження №149468 від 15 березня 2014
року. Тому позовні вимоги в частині
скасування зазначеного розпорядження,
підлягають задоволенню у повному
обсязі, а порушене право позивача
відновленню.

Враховуючи, що обраний позивачем
спосіб захисту його порушеного права
суд вважає належно обраним, зокрема
шляхом зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок пенсії у зв'язку
із переведенням його з одного виду
пенсії на інший, в розмірі 80% від суми
усіх складових заробітної плати, що
вказані у довідці №28 від 03 березня 2014
року, у тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
в сумі 11539 (одинадцять тисяч п'ятсот
тридцять дев`ять) гривень 75 (сімдесят
п'ять) копійок, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань в сумі 11539 (одинадцять тисяч
п'ятсот тридцять дев`ять) гривень 75
(сімдесят п'ять) копійок, індексації в
розмірі 12905 (дванадцять тисяч дев'ятсот
п'ять) гривень 22 (двадцять дві) копійки
та грошової винагороди в сумі 4819
(чотири тисячі вісімсот дев'ятнадцять)
гривень 07 (сім) копійок, позовні вимоги
в указаній частині також слід
задовольнити, але частково, з огляду на
таке.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача здійснити зазначений
перерахунок з 01 березня 2014 року, але з
огляду на те, що підставою для
перерахунку призначеної раніше пенсії
позивачу є його переведення з одного
виду пенсії (пенсії за віком на
загальних підставах) на інший (пенсія
за віком державного службовця), у таких
випадках перерахунок повинен
здійснюватись з дня подання
відповідної заяви з усіма необхідними
документами, як спеціальне правило, що
передбачене частиною другою статті 83
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і частиною третьою
статті 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому відповідача слід
зобов'язати здійснити зазначений
перерахунок з 03 березня 2014 року.

Що стосується вимог позивача про
визнання протиправною дії відповідача
щодо відмови йому у здійснення
перерахунку, то у вказаних вимогах слід
відмовити, оскільки із заявою про
здійснення перерахунку позивач до
відповідача не звертався, а той не
відмовляв йому у цьому.

Заява позивача від 21 березня 2014 року
(а.с.17), яку він подав до відповідача не
містить вимоги щодо здійснення
перерахунку призначеної йому пенсії, у
порядку переведення з одного виду
пенсії на інший, оскільки в ній ОСОБА_1
висловлює свою незгоду з призначеним
їй розміром пенсії, вказує на мотиви
незгоди, просить надати відповідь та
копію розпорядження про призначену їй
пенсію. А відповідач, у свою чергу,
листом від 28 березня 2014 року (а.с.18)
повідомив позивача про ті мотиви, якими
він керувався при перерахунку пенсії
та надав копію запитуваного
розпорядження.

Керуючись статтями
1-7,17-20,23,24,69-86,122-154,158-163,167,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області про визнання
неправомірною дії, скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рубіжне Луганської області №149468 від 15
березня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області здійснити з 03
березня 2014 року перерахунок пенсії
ОСОБА_1 в розмірі 80% від суми усіх
складових її заробітної плати, з
урахуванням складових, що вказані у
довідці №28 від 03 березня 2014 року про
складові заробітної плати за останні 24
календарні місяці її роботи (за

період з березня 2012 року по лютий 2014
року), у тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
в сумі 11539 (одинадцять тисяч п'ятсот
тридцять дев`ять) гривень 75 (сімдесят
п'ять) копійок, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань в сумі 11539 (одинадцять тисяч
п'ятсот тридцять дев`ять) гривень 75
(сімдесят п'ять) копійок, індексації в
розмірі 12905 (дванадцять тисяч дев'ятсот
п'ять) гривень 22 (двадцять дві) копійки
та грошової винагороди в сумі 4819
(чотири тисячі вісімсот дев'ятнадцять)
гривень 07 (сім) копійок.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Рубіжанський міський суд Луганської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя -
Д.С.
Коваленко