Справа № 804/16326/13-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2014 рокусправа № 804/16326/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року

у справі за позовом позашкільного
навчального закладу "Комплексна
дитячо-юнацька спортивна школа "Юність"
Дніпропетровської обласної
організації фізкультурно-спортивного
товариства "Україна" до Виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
незаконними дій, скасування рішення та
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Позашкільний навчальний
заклад "Комплексна дитячо-юнацька
спортивна школа "Юність"
Дніпропетровської обласної
організації фізкультурно-спортивного
товариства "Україна" звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
незаконними дій, скасування рішення та
постанови. Просив визнати незаконними
дії відповідача та скасувати Рішення
№044 від 11.11.2013 року та Постанову №425 від
19.11.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем проведено перевірку по
коштам Фонду, за результатами
перевірки складено акт, в якому
виявлено використання страхових
коштів Фонду з порушенням діючого
законодавства на суму 49 279,25грн. На
підставі акта складений протокол про
адміністративне правопорушення. В акті
зазначено, що працівники школи
«Юність» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають
вищої освіти, однак кошти Фонду можуть
бути витрачені для працівників, що
мають вищу освіту. При цьому вказані
працівники мають відповідну освіту, та
до них не може бути будь-яких обмежень.
Отже, страхові кошти були витрачені у
повній відповідності до вимог чинного
законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано рішення від 11.11.2013 р. №044 про
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, використаних
неправомірно (не за цільовим
призначенням), та застосування
фінансових санкцій. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції в
частині задоволення вимог позивача
обґрунтована наступним. Законність та
правомірність прийняття ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на посади тренерів не є
предметом даного адміністративного
позову, а тому у суду є наявні усі
підстави вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
працюють на законних підставах, у
відповідності до діючого
законодавства і мають право на
отримання заробітної плати за свою
працю. Враховуючи, що позивач належно
використав кошти на оплату праці
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, суд дійшов висновку,
що останніми були вчинені дії у спосіб,
що передбачений Порядком часткового
фінансування дитячо-юнацьких
спортивних шкіл за рахунок коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Постанова суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
позивача обґрунтована тим, що 29.10.2013
року відповідачем складено протокол
№395 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_5 На підставі вищевказаного
протоколу відповідачем винесено
Постанову № 425 від 19.11.2013 року щодо
директора позивача - ОСОБА_5 - накладено
адміністративне стягнення за ч.1 ст.165-5
КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. В
даному випадку позивачем є юридична
особа, таким чином суд приходить до
висновку, що з такими вимогами
звернулась особа, якій не належить
право вимоги, що є підставою для
відмови у задоволенні таких позовних
вимог.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати в частині
задоволення позову та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані наступним. Враховуючи
вимоги пункту 2.5.1 Порядку №44 часткове
фінансування по статті витрат ДЮСШ
«Оплата праці» за рахунок коштів Фонду
здійснюється лише тим працівникам, які
відповідають вимогам Положення №993. В
пункті 31 цього Положення чітко
визначено, що «Тренером-викладачем
спортивної школи може бути особа, що
має високі моральні якості, вищу освіту
з фізичного виховання і спорту
освітньо-кваліфікаційного рівня
"бакалавр", "спеціаліст" чи "магістр"».
Оскільки особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не
відповідають вимогам, визначеним для
займання посад тренерів, визначених
Положенням №993, відповідачем
встановлено факт використання коштів
Фонду з порушенням чинного
законодавства в сумі 49 279,15 грн.
Зазначає, що Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності не здійснює
господарської діяльності ДЮСШ та не є
роботодавцем для найманих працівників
цих закладів, а лише приймає участь у
частковому фінансуванні ДЮСШ. Отже,
рішення №044 від 11.11.2013 року прийнято
правомірно та скасуванню не підлягає.

Учасники процесу в судове засіданні не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином,
що підтверджується поштовими
повідомленнями. В силу ч.1 ст. 41 КАС
України судове засідання не
фіксувалося технічними засобами.

Представник відповідача надав до суду
клопотання розглядати апеляційну
скаргу без його участі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності проведено позапланову
перевірку (цільового) використання
коштів Фонду Школою «Юність» за період
з 01.01.2013 року по 01.10.2013 року. За
результатами проведеної перевірки
складено акт від 29 жовтня 2013 року,
відповідно до якого, із загальної
кількості працюючих тренерів, тренери
ОСОБА_3 (у липні 1984 року закінчила
Дніпродзержинський технікум фізичної
культури за спеціальністю фізична
культура і здобула кваліфікацію
вчитель фізичної культури) та ОСОБА_4 (у
травні 2003 році закінчила
Дніпропетровський обласний
театрально-художній коледж за
спеціальністю «Хореограф» і здобула
кваліфікацію артиста балету, викладача
хореографії та здобула диплом
молодшого спеціаліста), які отримують
заробітну плату за рахунок коштів
Фонду, не мають вищої освіти, що не
відповідає вимогам пункту 31 Порядку
часткового фінансування
дитячо-юнацьких спортивних шкіл за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Отже, згідно вказаного акта, під час
проведення перевірки відповідачем
виявлено неправомірне використання
позивачем коштів Фонду, які повинні
бути відшкодовані до бюджету Фонду, у
зв'язку з тим, що позивачем були
нараховані заробітні плати в сумі 36014,87
грн. та нарахування на оплату праці
обов'язкових платежів в розмірі 13264,28
грн. тренерам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тим
самим позашкільним навчальним
закладом «Комплексна дитячо-юнацька
спортивна школа «Юність»
Дніпропетровської обласної
організації фізкультурно-спортивного
товариства «Україна» порушено вимоги
ст.48 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
п.2.5.1 «Порядку часткового фінансування
дитячо-юнацьких спортивних шкіл за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності».

11 листопада 2013 року на підставі акту
від 29.10.2013 року Виконавчою дирекцією
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності прийнято рішення № 044
про повернення коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, використаних
неправомірно (не за цільовим
призначенням) у розмірі 49279,15 грн. та
застосовано до позивача фінансові
санкції у розмірі 24639,58 грн..

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Конституції України, Кодексу
законів про працю України, Бюджетного
кодексу України, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
Закону України «Про фізичну культуру і
спорт», «Положення про дитячо-юнацьку
спортивну школу» затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.11.2008 року № 993, «Положення про
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності» затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності 26.06.2001 року № 13,
Порядку проведення перевірок
отримувачів коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності цільового призначення,
оформлення, реалізації та оскарження
їх результатів» затвердженого
Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності 22.12.2010 року №30.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Механізм проведення перевірок
підприємств, установ, організацій (у
тому числі громадських об'єднань),
дитячо-юнацьких спортивних шкіл,
дитячих закладів оздоровлення,
санаторіїв-профілакторіїв, які є
структурними підрозділами
підприємств, установ, організацій, та
навчальних закладів щодо використання
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
цільового призначення їх отримувачами
відповідно до статті 48 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», а
також перевірок страхових коштів
цільового призначення, які виділяються
одноразово на підставі рішень
правління Фонду, прийняття рішень про
повернення страхових коштів до бюджету
Фонду у разі їх неправомірного
(нецільового) використання та їх
оскарження, передбачено «Порядком
проведення перевірок отримувачів
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
цільового призначення, оформлення,
реалізації та оскарження їх
результатів» затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності 22.12.2010 року №30 (далі -
Порядок).

У відповідності до п.1.2 Порядку
визначено, що перевірки здійснюються з
метою забезпечення дотримання
отримувачами страхових коштів вимог
чинного законодавства з питань
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
ефективного контролю за використанням
страхових коштів, своєчасного і
повного повернення до Фонду страхових
коштів, витрачених з порушеннями або не
за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про фізичну культуру і спорт»
дитячо-юнацькі спортивні школи є
позашкільними навчальними закладами
спортивного профілю - закладами
фізичної культури і спорту, які
забезпечують розвиток здібностей
вихованців в обраному виді спорту,
визнаному в Україні, створюють
необхідні умови для гармонійного
виховання, фізичного розвитку,
повноцінного оздоровлення,
змістовного відпочинку і дозвілля
дітей та молоді, самореалізації,
набуття навичок здорового способу
життя, підготовки спортсменів для
резервного спорту.

Дитячо-юнацькі спортивні школи
створюються та діють відповідно до
Положення про дитячо-юнацьку спортивну
школу затвердженого Кабінетом
Міністрів України.

Фінансування дитячо-юнацьких
спортивних шкіл здійснюється
відповідно за рахунок коштів власника
(засновника), відповідного бюджету,
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
інших джерел, не заборонених
законодавством. Умови оплати праці
працівників дитячо-юнацьких
спортивних шкіл, заснованих органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, розробляються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
фізичної культури та спорту, та
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
фізичної культури та спорту.

У відповідності до пункту першого
«Положення про дитячо-юнацьку
спортивну школу» затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.11.2008 року № 993, дитячо-юнацька
спортивна школа це позашкільний
навчальний заклад спортивного профілю,
який забезпечує розвиток здібностей
вихованців в обраному виді спорту, що в
установленому порядку визнаний в
Україні, створює необхідні умови для
гармонійного виховання, фізичного
розвитку, повноцінного оздоровлення,
змістовного відпочинку і дозвілля
дітей та молоді, самореалізації,
набуття навичок здорового способу
життя, підготовки спортивного резерву
для збірних команд України.

Тренер-викладач з хореографії ОСОБА_4
поступила на роботу 28.02.2008 року (наказ
№54 від 28.02.2008 року), а тренер ОСОБА_3
01.04.2004 року (наказ №316 від 14.04.2004 року), що
підтверджується наявними матеріалами
справи.

Листами Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України від 09.10.2009
№5.1/12784 на адресу Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та від 04.08.2011р. №7.2/4954 на
адресу територіальних підрозділів з
фізичної культури та спорту,
центральних рад
фізкультурно-спортивних товариств та
інших, Міністерство зазначало, що
вимоги, визначені у п.31 Положення №993,
не розповсюджуються на
тренерів-викладачів та інших фахівців
дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які
вже працювали на момент прийняття
зазначеної постанови.

У відповідності до п. 31 Положення
тренером-викладачем спортивної школи
може бути особа, що має високі моральні
якості, вищу освіту з фізичного
виховання і спорту
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр».

Статтею 2 Кодексу законів про працю
України встановлено право громадян
України на працю, та на одержання
роботи з оплатою праці не нижче
встановленого державною мінімального
розміру, - включаючи право на вільний
вибір професії, роду занять і роботи
забезпечується державою.

Підпунктом 2.1 п.2 «Положення про
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності» затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності 26.06.2001 року № 13,
визначено, що Відділення Фонду та його
робочі органи здійснюють часткове
фінансування
санаторіїв-профілакторіїв
підприємств, установ та організацій,
надання соціальних послуг у
позашкільній роботі з дітьми
(утримання дитячо-юнацьких спортивних
шкіл, дитячих оздоровчих таборів і
позашкільне обслуговування) в порядку,
визначеному правлінням Фонду.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що з
метою тіснішого зв'язку з середньою
освітою Міністерство народної освіти
та Міністерство вищої і середньої
спеціальної освіти були злиті в одне -
Міністерство освіти України, яке з 1999 р.
носить назву Міністерство освіти і
науки України. Здійснюється
реорганізація вищої і середньої
спеціальної освіти з тим, щоб наблизити
її до нинішніх вимог Української
держави, а також умов перебудови
соціально-економічного життя.
Поступово відбувається перехід на
триступеневу підготовку: бакалавр,
спеціаліст, магістр.

Рівні освіти визначені статтею 330
Закону України «Про освіту» від 23
травня 1991 p. № 1060-ХІІ (далі - Закон про
освіту), пунктом 1 статті 6 Закону
України «Про вищу освіту» від 17 січня
2002 р. № 2984-ІИ (далі - Закон про вищу
освіту) як:

• базова загальна середня;

• повна загальна середня;

• професійно-технічна;

• неповна вища;

• базова вища;

• повна вища

Вищими навчальними закладами є:
технікум (училище), коледж, інститут,
консерваторія, академія, університет
та інші (п.1 ст. 43 Закону про освіту).

Згідно зі статтею 6 Закону про вищу
освіту до структури вищої освіти
входять освітні й
освітньо-кваліфікаційні рівні:

1) освітні рівні:

• неповна вища освіта;

• базова вища освіта;

• повна вища освіта;

2) освітньо-кваліфікаційні рівні:

• молодший спеціаліст;

• бакалавр;

• спеціаліст, магістр.

Про здобуття неповної вищої освіти
свідчить диплом молодшого спеціаліста,
а базової вищої - диплом бакалавра.
Здобуття повної вищої освіти
підтверджують дипломи спеціаліста чи
магістра. Відповідно до статей 24, 25
Закону про вищу освіту підготовку
фахівців за спеціальностями
освітньо-кваліфікаційного рівня
молодшого спеціаліста здійснюють вищі
навчальні заклади І і II рівнів
акредитації, до яких належать
технікуми, училища, коледжі. Підготовку
фахівців за освітньо-кваліфікаційним
рівнем бакалавра здійснюють вищі
навчальні заклади II-IV рівнів у т. ч.
коледжі, а за
освітньо-кваліфікаційними рівнями і
магістра - вищі навчальні заклади III-IV
рівнів акредитації.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
відповідачем неправомірно зроблено
висновок про те, що позивач використав
надані йому кошти не за цільовим
призначенням, а тому суд вважає рішення
Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності протиправним та таким,
що підлягає скасуванню.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року у справі за позовом
позашкільного навчального закладу
"Комплексна дитячо-юнацька спортивна
школа "Юність" Дніпропетровської
обласної організації
фізкультурно-спортивного товариства
"Україна" до Виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
незаконними дій, скасування рішення та
постанови - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна