Справа № 9101/6730/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" вересня 2014 р. справа №
2а-3269/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління праці
та соціального захисту населення
самарської районної у місті
Дніпропетровську ради

на постанову Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 серпня 2011 р. у справі № 2а-3269/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та
соціального захисту населення
самарської районної у місті
Дніпропетровську ради

про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У серпні 2011 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язати відповідача провести
виплату позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення як особі, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
другої категорії, в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати, за
2010-2011 p., та виплатити одноразову
компенсацію учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, в розмірі 45 мінімальних заробітних
плат.

Ухвалою Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 16.08.2011 року
позов в частині нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
залишено без зрозгляду.

Постановою Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 серпня
2011 року позов задоволено частково, а
саме:

- визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу у
перерахунку та виплаті недоплаченої
щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення згідно ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
інваліду II групи у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за 2011 рік;

- зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу недоплаченої щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення
згідно ст. 48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", як інваліду II групи у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат за 2011 рік, з урахуванням раніше
виплаченої суми.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач перебуває на обліку у
відповідача, як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, має інвалідність другої
групи та, відповідно до ст. 48 Закону
України "Про соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення
позивачу виплачується відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлено щорічну допомогу
інвалідам другої групи у сумі 120
гривень.

Разом з тим, пунктом 6 частини 1 статті 92
Конституції України встановлено, що
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту.

Відповідно до статті 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

У 2011 році зміст статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
змінювався, а дія зазначеної статті не
призупинялася.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, постанова
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року, застосуванню не
підлягає.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, яким
обставини в справі встановлені
правильно та порушень норм
матеріального і процесуального права
не допущено, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
самарської районної у місті
Дніпропетровську ради залишити без
задоволення.

Постанову Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 серпня
2011 року у справі № 2а-3269/11 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун