Справа № 808/4476/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

09 жовтня 2014 року (17 год. 35 хв.) Справа №
808/4476/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Мащенко Д.В.,

представника позивача - Павлової А.С.,

представника відповідача 1 - Радової
С.О.,

відповідача 2 - Сергеєвої Т.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
«ТЕСС» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області,
Державного реєстратора реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Сергеєвої Тетяни
Іванівни про визнання незаконними дій
та скасування рішень.

11.07.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
підприємства «ТЕСС» (далі - позивач) до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області, Державного
реєстратора реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
дії відповідача 2 щодо здійснення
реєстраційної дії від 24.04.2014 щодо
відсутності підтвердження відомостей
про юридичну особу за №5018320 є
протиправним, а запис відповідача 2
щодо відсутності підтвердження
відомостей про юридичну особу та
рішення №92 від 13.05.2014 відповідача 1 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість позивача є
необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню.

Через невідповідність позову вимогам
ст. 106 КАС України, ухвалою від 14.07.2014
позов був залишений без руху, позивачу
наданий строк для усунення недоліків
позовної заяви до 01.09.2014.

У визначений судом строк позивач
усунув недоліки позову.

Відповідно до уточнених вимог позивач
просить: визнати незаконними дії
Державного реєстратора реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Воронової Юлії
Володимирівни щодо реєстраційної дії
24.04.2014 №5018320; скасувати запис
відповідача 2 №5018320 від 24.04.2014;
скасувати рішення №92 від 13.05.2014
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - відповідач
1) про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість позивача зі
збереженням податкового кредиту.

Ухвалою від 03.09.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 15.09.2014.

Судове засідання відкладалось на
17.09.2014, та в ньому оголошувалась перерва
до 24.09.2014.

Ухвалою від 24.09.2014 провадження у справі
було зупинене до 09.10.2014.

Ухвалою від 09.10.2014 провадження у справі
було поновлене, судове засідання
призначене на 09.10.2014.

У судовому засіданні 09.10.2014, на підставі
ст. 52 КАС України, за згодою
представника позивача було здійснено
процесуальну заміну неналежного
відповідача - Державного реєстратора
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції Воронової
Юлії Володимирівни на належного
відповідача - Державного реєстратора
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції Сергеєву
Тетяну Іванівну (далі - відповідач 2).

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі з підстав викладених у
позовній заяві, зокрема зазначивши, що
позивач знаходився за адресою
Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 109, кв. 55-б та
не змінював свого місцезнаходження по
теперішній час. Відповідач 2
протиправно (до закінчення законодавчо
визначеного строку підтвердження
відомостей про юридичну особу) вніс до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
запис від 24.04.2014 щодо відсутності
підтвердження відомостей про юридичну
особу за №5018320, а тому не було
ніяких підстав у відповідача 1 для
застосування положень пп. ж п. 184.1 ст. 184
ПК України. Наголосив, що підставою для
внесення до реєстру змін щодо
скасування анулювання реєстрації, що
відбулось за ініціативою
контролюючого органу, є рішення суду,
яке набрало законної сили, або рішення
контролюючого органу про скасування
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ. Вважає, що рішення
відповідача 1 необґрунтоване та
підлягає скасуванню, а права позивача
як платника ПДВ підлягають відновленню
з моменту винесення цього рішення.
Просив адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача 1 заперечив проти позовних
вимог у повному обсязі з підстав
викладених у письмових запереченнях
проти позову, зокрема зазначивши, що
рішення про анулювання реєстрації
платника податку було прийняте на
підставі повідомлення державного
реєстратора про внесення інформації
щодо відсутності підтвердження
відомостей про юридичну особу. Вважає
вимоги позивача необґрунтованими, а
тому просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

У судовому засіданні відповідач 2
заперечив проти позовних вимог у
повному обсязі з підстав викладених у
письмових запереченнях проти позову,
зокрема зазначивши, що позивач не
виконав встановлений обов'язок
подавати підтвердження відомостей про
юридичну особу з 17 лютого до 16 березня
щороку, у зв'язку з чим державним
реєстратором обґрунтовано та
правомірно було направлено
повідомлення щодо необхідності
подання реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу. Зазначив, що позивач до
державного реєстратора не звертався,
реєстраційну карту на підтвердження
відомостей не подавав, пошта не
повертала поштове відправлення, що
відправлено 21.03.2014, тому керуючись п. 14
ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» відповідачем 2 було
внесено до ЄДР запис про відсутність
підтвердження відомостей про позивача.
Вважає вимоги позивача
необґрунтованими, а тому просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

У судовому засіданні 09.10.2014 проголошено
вступну та резолютивні частини
постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи, дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно Виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців позивач 16.02.1993
зареєстрований в якості юридичної
особи Виконавчим комітетом
Запорізької міської ради.
Місцезнаходження юридичної особи - м.
Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 109, кв. 55-б.

16.02.1993 позивач взятий на облік
відповідача 1 за №70929. Згідно свідоцтва
про реєстрацію платника податку на
додану вартість 30.06.1997, виданого
відповідачем 1, позивач був
зареєстрований як платник податку на
додану вартість.

У відповідності до вимог Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі -
Закон №755-IV) до 17.03.2014 позивач повинен
був звернутися до державного
реєстратора із реєстраційною карткою
про підтвердження відомостей про
юридичну особу, проте свій обов'язок
позивач не виконав.

21.03.2014 державним реєстратором РС
Запорізького МУЮ було направлено на
адресу позивача повідомлення щодо
необхідності подання реєстраційної
картки про підтвердження відомостей
про юридичну особу №340/02-05-22.

24.04.2014 відповідачем 2 до Єдиного
держаного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців було
внесено запис щодо відсутності
підтвердження відомостей про юридичну
особу за №5018320.

Рішенням відповідача 1 від 13.05.2014 №92, у
зв'язку з наявністю в Єдиному держаному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців запису від 24.04.2014
№5018320 про внесення інформації
щодо відсутності підтвердження
відомостей про юридичну особу та
відповідно до пп. ж п. 184.1 ст. 184 ПК
України, з 13.05.2014 було анульовано
реєстрацію платника податку на додану
вартість - позивача.

28.05.2014 позивач подав відповідачу 2
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закон №755-IV регулює відносини, які
виникають у сфері державної реєстрації
юридичних осіб, а також фізичних осіб -
підприємців.

Відповідно до ч. 11 ст. 19 Закон №755-IV
юридична особа зобов'язана подавати
(надсилати) щороку протягом місяця, що
настає за датою державної реєстрації,
починаючи з наступного року,
державному реєстратору для
підтвердження відомостей про юридичну
особу реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Судом встановлено, що 16.02.1993 позивач
зареєстрований в якості юридичної
особи, а отже, згідно зазначеної норми
ст. 19 Закон №755-IV, позивач зобов'язаний
підтверджувати відомості про юридичну
особу шляхом подання державному
реєстратору реєстраційних карток про
підтвердження відомостей про юридичну
особу з 17 лютого по 16 березня кожного
року.

Згідно ч.ч. 12, 14 ст. 19 Закон №755-IV у разі
ненадходження в установлений частиною
одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Судом встановлено, що станом на 17.03.2014
позивачем, в порушення зазначених
вимог законодавства, не було подано
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу, а отже державний реєстратор мав
направити відповідне повідомлення
щодо необхідності подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу протягом 5 днів з цієї дати.

Суд зазначає, що позивачем
реєстраційна картка про підтвердження
відомостей про юридичну особу була
подана державному реєстратору тільки
28.05.2014.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з неподанням позивачем
державному реєстратору реєстраційної
картки про підтвердження відомостей
про юридичну особу, відповідачем 2
21.03.2014 було направлено позивачу
рекомендованим поштовим відправленням
повідомлення щодо необхідності
подання реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Направлення відповідачем 2 21.03.2014
зазначеного повідомлення
підтверджується, наявним в матеріалах
справи реєстром №15 2014 рік 21.03.2014-21.04.2014
/щорічне підтвердження/ вихідної
кореспонденції відправленої
рекомендованим листом з поштового
відділення зв'язку, списком №1559 від
21.03.2014 згрупованих поштових
відправлень вид рекомендованих листів
поданих в Запоріжжя-63 та фіскальним
чеком від 21.03.2014 №5228 на суму 115,20 грн.

Судом встановлено, що позивачем до
Запорізької дирекції УДПЗ «УКРПОШТА»
направлявся запит про надання
інформації щодо отримання поштових
відправлень у період з 21.03.2014 по 08.04.2014, з
поштового відділення 69063, відправником
яких є Державна реєстраційна служби
Запорізького міського управління
юстиції.

З наданої Запорізькою дирекцією УДПЗ
«УКРПОШТА» відповіді вбачається, що
рекомендований лист №015 від 21.03.2014
надійшов до адресного ВПЗ Запоріжжя 95 -
24.03.2014 та був виданий листоноші.
Листоноша не змогла повідомити
уповноважену особу про надходження
рекомендованого листа, оскільки номер
телефону установи не відповідав.
Рекомендований лист було вручено
уповноваженій особі позивача Павловій
08.04.2014 під розписку.

Суд ставиться критично до позиції
відповідача 2 щодо необхідності
прийняття ним рішення про внесення до
державного реєстру інформації про не
підтвердження відомостей про юридичну
особу протягом місяця з дня надіслання
цій юридичній особі відповідного
повідомлення, оскільки закон чітко
встановлює, що такий строк починає
перебіг з дня надходження юридичній
особі відповідного повідомлення
державного реєстратора.

Разом з тим, в даному випадку з боку
позивача мало місце недбале ставлення
до свого обов'язку щодо підтвердження
відомостей про юридичну особу. Зокрема,
позивачем не заперечується факт
одержання повідомлення державного
реєстратора 08.04.2014, відповідно в
місячний строк позивач зобов'язаний
був виконати свій обов'язок, визначений
Законом №755-IV, але відповідна
реєстраційна картка була подана
позивачем державному реєстратору лише
28.05.2014.

Отже, судом встановлено, що позивачем
порушені вимоги ч. 11 ст. 19 Закону №755-IV.

Щодо внесення відповідачем 2 до
державного реєстру запису про не
підтвердження позивачем відомостей
про юридичну особу 24.04.2014 суд зазначає
наступне.

За приписами ч. 14 ст. 19 Закону №755-IV
запис про відсутність підтвердження
відомостей про юридичну особу
державний реєстратор повинен внести до
реєстру датою, яка встановлена для
чергового подання реєстраційної
картки про підтвердження відомостей
про юридичну особу. Як зазначено вище,
такою датою є 17.03.2014, отже запис у ЄДР
повинен бути внесений саме цією датою,
а не будь-якою іншою датою.

Оскільки у законодавчо визначений
строк позивач не виконав свій обов'язок
щодо підтвердження відомостей про
юридичну особу, то у суду відсутні
підстави для визнання від відповідача 2
протиправними.

З наведених підстав, суд доходить
висновку про необґрунтованість вимог
позивача щодо визнання незаконними дії
відповідача 2 щодо реєстраційної дії
24.04.2014 №5018320 та скасування запису
відповідача 2 №5018320 від 24.04.2014.

Щодо вимоги позивача скасувати рішення
№92 від 13.05.2014 відповідача 1 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість позивача зі
збереженням податкового кредиту, суд
зазначає наступне.

Відповідачем 1 рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість позивача було прийняте на
підставі п. 184.1 ст. 184 ПК України, а саме у
зв'язку з наявністю в Єдиному держаному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців запису від 24.04.2014
№5018320 про внесення інформації
щодо відсутності підтвердження
відомостей про юридичну особу

За приписами п. 184.1 ст. 184 ПК України
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо:

а) будь-яка особа, зареєстрована як
платник податку протягом попередніх 12
місяців, подала заяву про анулювання
реєстрації, якщо загальна вартість
оподатковуваних товарів/послуг, що
надаються такою особою, за останні 12
календарних місяців була меншою від
суми, визначеної статтею 181 цього
Кодексу, за умови сплати суми
податкових зобов'язань у випадках,
визначених цим розділом;

б) будь-яка особа, зареєстрована як
платник податку, прийняла рішення про
припинення та затвердила
ліквідаційний баланс, передавальний
акт або розподільчий баланс відповідно
до законодавства за умови сплати суми
податкових зобов'язань із податку у
випадках, визначених цим розділом;

в) будь-яка особа, зареєстрована як
платник податку, реєструється як
платник єдиного податку, умова сплати
якого не передбачає сплати податку на
додану вартість;

г) особа, зареєстрована як платник
податку, протягом 12 послідовних
податкових місяців не подає
контролюючому органу декларації з
податку на додану вартість та/або подає
таку декларацію (податковий
розрахунок), яка (який) свідчить про
відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту;

ґ) установчі документи будь-якої особи,
зареєстрованої як платник податку,
визнані рішенням суду недійсними;

д) господарським судом винесено ухвалу
про ліквідацію юридичної особи -
банкрута;

е) платник податку ліквідується за
рішенням суду (фізична особа
позбувається статусу суб'єкта
господарювання) або особу звільнено
від сплати податку чи її податкову
реєстрацію анульовано (скасовано,
визнано недійсною) за рішенням суду;

є) фізична особа, зареєстрована як
платник податку, померла, її оголошено
померлою, визнано недієздатною або
безвісно відсутньою, обмежено її
цивільну дієздатність;

ж) в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців наявний запис про
відсутність юридичної особи або
фізичної особи за її місцезнаходженням
(місцем проживання) або запис про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу;

з) припинено дію договору про спільну
діяльність, договору управління
майном, угоди про розподіл продукції
(для платників податку, зазначених у
підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180
цього Кодексу) або закінчився строк, на
який утворено особу, зареєстровану як
платник податку.

Відповідно до Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість
(Форми № 1-ПДВ, 2-ПДВ, 2-РК, 2-РЖ, 3-ПДВ,
6-РПДВ, 6-РЖ, 1-РС, 2-РС, 3-РС, 6-РРС, 6-РЖС),
затвердженого Наказом Державної
податкової служби України від 22.12.2010
№978 анулювання реєстрації за
ініціативою відповідного податкового
органу може бути здійснене на
підставах, визначених у підпунктах «б»
- «и» пункту 184.1 статті 184 розділу V
Кодексу (підпункти «б»- «и» пункту 1
цього розділу).

Податкові органи здійснюють постійний
моніторинг платників ПДВ, включених до
Реєстру, та приймають рішення про
анулювання реєстрації платників ПДВ у
разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за
ініціативою податкового органу
приймаються за наявності відповідних
підтвердних документів (відомостей).
Такими документами є, серед іншого,
заява про припинення платника ПДВ за
формою № 8-ОПП (додаток 17 до Порядку
обліку), будь-яке інше повідомлення
платника ПДВ, уповноваженого ним
органу чи особи щодо прийняття рішення
про припинення платника ПДВ за власним
бажанням, відомості з Єдиного
державного реєстру про внесення запису
про рішення засновників (учасників) або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи, прийняття
фізичною особою рішення щодо
припинення підприємницької
діяльності, перебування юридичної
особи в процесі припинення чи фізичної
особи - підприємця в процесі припинення
підприємницької діяльності та для
юридичних осіб - затверджений
ліквідаційний або передавальний
баланс (підстава - підпункт "б" пункту
184.1 статті 184 розділу V Кодексу) .

Судом встановлено, що відповідачем 1 на
підставі повідомлення державного
реєстратора про внесення інформації
щодо відсутності підтвердження
відомостей про юридичну особу -
позивача було прийнято рішення про
анулювання реєстрації платника
податку.

Суд зазначає, що відповідач 1 чинним
законодавством не наділений
повноваженнями здійснювати перевірку
правомірності внесення тих чи інших
записів про юридичну особу та приймає
рішення щодо анулювання реєстрації
платника податку за наявності
відповідних підтвердних документів,
визначених зазначеним Положенням.

Отже, керуючись пп. ж. п. 184.1 ст. 184 ПК
України, відповідач 1 встановивши, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
наявний запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу від 24.04.2014 №5018320 правомірно
та обґрунтовано прийняв рішення про
анулювання реєстрації платника
податку - позивача, шляхом виключення з
реєстру платників податку.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства «ТЕСС»
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області, Державного
реєстратора реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Сергеєвої Тетяни Іванівни про
визнання незаконними дій та скасування
рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова виготовлена у повному обсязі
14.10.2014.