Справа № 804/16773/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дії
ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська в якому просив
визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі в виплаті йому
щомісячного довічного грошового
утримання без оподаткування та
зобов'язати відповідача не
застосовувати відносно нього змін до
податкового кодексу України , які
набрали чинності з 1 липня 2014 р. та
виплачувати йому в подальшому
щомісячне довічне грошового утримання
без оподаткування будь-якої його
В обґрунтування заявлених позовних
вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він
працював головою суду та суддею
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з квітня 1990 року по 31
Постановою Верховної Ради України від 2
грудня 2010 року №2762-V1 «Про звільнення
суддів» він був звільнений з посади
судді у зв'язку з поданням заяви про
Відповідно ч. 4 ст. 43 Закону України «
Про статус суддів» в редакції від 15
рудня 1992 року, яка була чинною на момент
його виходу у відставку, позивачу, який
має стаж роботи на посаді судді не
менше 20 років, призначено звільнене від
сплати податку щомісячне довічне
грошове утримання без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.
Але, як вважає позивач, з 1 липня 2014 р.
його право на отримання звільненого
від сплати податку щомісячного
довічного грошового утримання
відповідачем було порушено. Так, 07
липня 2014 року за вих. №6368/06/27 він
отримав від Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі лист,
в якому його було повідомлено, що у
зв'язку з набранням чинності з 01 липня
2014 року змін до податкового кодексу з 01
липня 2014 року розмір його довічного
підлягає оподаткуванню та загальна
сума податку складає 1310 грн. 12 коп.
2 вересня 2014 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою щодо продовження
після 1 липня 2014 р. виплачувати йому
щомісячне довічне грошове утримання
без оподаткування будь-якої його
На своє звернення 15.09.2014р. за вих. М-162
він отримав відповідь про відмову, що і
стало підставою для звернення в суд з
В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримував в повному
обсязі, на їх задоволенні наполягав,
посилаючись на обставини, викладені в
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала. У своїх письмових
запереченнях вказала, що з 1 липня 2014
року було запроваджено сплату податку
на доходи фізичних осіб з суми пенсій
(включаючи суму їх індексації,
нараховану відповідно до закону) або
щомісячного довічного грошового
утримання, отримуваних платником
податку з Пенсійного фонду України чи
бюджету згідно із законом, якщо їх
розмір перевищує десять тисяч гривень
на місяць, - у частині такого
перевищення, а також пенсій з іноземних
джерел, якщо згідно з міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України,
такі пенсії підлягають оподаткуванню
чи не оподатковуються в країні їх
виплати (п. 164.2.19. ст. 164 Податкового
Враховуючи, що сума щомісячного
довічного грошового утримання, яке
призначене та виплачується ОСОБА_1
(позивачу) складає 18 734,10 грн., на
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ст. 168 Податкового кодексу України
покладено як на податкового агента, що
здійснює нарахування та виплату такого
щомісячного довічного грошового
утримання, обов'язок утримувати
податок із суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену в статті 167
Таким чином, управлінням, як податковим
агентом, здійснювалось утримання
податку на доходи фізичних осіб з
частини щомісячного довічного
грошового утримання позивача, що
перевищує десять тисяч гривень на
місяць, тобто з суми 8 734,10 грн. сума
утриманого з ОСОБА_1 та перерахованого
до бюджету податку на доходи фізичних
осіб склала 1310,12 грн. (8 734,10*15%) щомісячно
за липень, серпень, вересень та жовтень
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються вимоги
позову, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини справи та
надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що позивач працював
головою суду та суддею Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська.
Матеріалами справи підтверджується, що
Наказом Бабушкінського районного суду
«Про відрахування судді ОСОБА_1.» від 31
грудня 2010 року за №171-К він був
відрахований зі штату Бабушкінського
районного суду 31 грудня 2010 року у
зв'язку з виходом у відставку.
Відповідно ч. 4 ст. 43 Закону України «
Про статус суддів» в редакції від 15
рудня 1992 року, яка була чинною на момент
виходу позивача у відставку, йому було
призначено та виплачувалось звільнене
від сплати податку щомісячне довічне
З матеріалів справи також вбачається,
що 07 липня 2014 року листом за вих. №6368/06/27
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
повідомило позивача про те, що у зв'язку
з набранням чинності з 01 липня 2014 року
змін до податкового кодексу з 01 липня
2014 року розмір його довічного
підлягає оподаткуванню і що загальна
сума податку складає 1310 грн. 12 коп. не
погоджуючись з таким рішенням, 2
вересня 2014 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою щодо продовження
після 1 липня 2014 р. виплачувати йому
щомісячне довічне грошове утримання
без оподаткування будь-якої його
частини. Проте, на своє звернення
ОСОБА_1 отримав відповідь від 15.09.2014р.за
вих. М-162 про те, що в задоволенні вимог
йому було відмовлено.
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає, що
однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, а саме: заробітної плати,
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці,
право якого на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.
Умови призначення і порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на момент
призначення його позивачу
встановлювались Законом України "Про
статус суддів" та Постановою Верховної
Ради України "Про порядок введення в
дію Закону України "Про статус суддів"
від 15.12.1992 року N 2863-ХІІ.
Відповідно ч. 4 ст. 43 Закону України «
Про статус суддів» в редакції від 15
рудня 1992 року, яка була чинною на момент
виходу позивача у відставку, йому було
призначено та виплачувалось звільнене
від сплати податку щомісячне довічне
Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.
Аналізуючи докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що оскільки при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу визначених
Конституцією України гарантій
незалежності судді, то відповідачем
порушено право позивача на отримання
звільненого від сплати податку
щомісячного довічного грошового
утримання, а тому порушене право
При цьому суд виходить з того, що
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці не може
бути знівельована в зв'язку з тим, що
органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.
Оскільки Конституція України, як
зазначено в її статті 8, має найвищу
юридичну силу, а її норми є нормами
прямої дії, суди при розгляді
конкретних справ мають застосовувати
Конституцію як акт прямої дії.
Таким чином, виходячи з норм ст.58
Конституції України та правової
позиції, викладеної у рішенні
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2-13, слід дійти висновку, що
матеріальні та соціальні гарантії
судді у відставці, які були встановлені
на день виходу позивача у відставку не
можуть бути обмежені або скасовані ані
новими законами, ані внесенням змін до
Проаналізувавши зазначені норми права
та обставини справи, суд дійшов
висновку, що з 1 липня 2014 р. право
позивача на отримання звільненого від
сплати податку щомісячного довічного
грошового утримання відповідачем було
порушено, оскільки відповідно ст. 22
Конституції України при прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
Ці обставини дають підстави суду
визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі у виплаті позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання без оподаткування та
зобов'язати відповідача не
застосовувати відносно ОСОБА_1 змін до
податкового кодексу України, які
набрали чинності з 1 липня 2014 р., та
виплачувати йому в подальшому
щомісячне довічне грошового утримання
без оподаткування будь-якої його
На підставі викладеного,
керуючись ст. 22 Конституції України,
Законом України «Про статус суддів»,
ст. ст. 1, 6, 11, 18, 70, 71, 94, 122, 159-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
Визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
від 15.09.2014 року №М-162 про відмову у
виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання без оподаткування.
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська виплачувати ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання
без оподаткування будь-якої його
частини, тобто не застосовувати
відносно ОСОБА_1 змін до Податкового
кодексу України , що набрали чинності з
Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
в сумі 73 грн. 08 коп.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
31 жовтня 2014 року

Суддя Д.О.
Власенко