Справа № 760/20485/14-а
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року

м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Українець В.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Служби безпеки України про
визнання дій неправомірними, стягнення
коштів,

в с т а н о в и в:

22 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з зазначеним позовом до Служби
безпеки України.

Свої вимоги мотивує тим, що він був
звільнений з військової служби в
органах Служби безпеки України 17
грудня 2009 року. 23 грудня 2009 року йому
встановлена третя група інвалідності у
зв'язку із захворюванням, пов'язаним з
виконанням обов'язків військової
служби.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
соціальній та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» він має право на отримання
одноразової грошової допомоги в
порядку та на умовах, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем була виплачена
одноразова грошова допомога у розмірі
137424 гривні, проте ця сума є меншою, ніж
та, які він повинен отримати.

Розмір його грошового забезпечення
визначався відповідачем на підставі
постанови КМ України від 28 травня
2008 року № 499, а не згідно ст. 9 Закону
України «Про соціальній та правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Він звернувся з листом до відповідача
та отримав відповідь про відмову у
поновленні права на отримання
одноразової грошової допомоги у разі
інвалідності і законному розмірі.

Просить суд визнати неправомірними дії
Служби безпеки України щодо
непризначення йому одноразової
грошової допомоги в розмірі
48-місячного грошового забезпечення;
стягнути з відповідача на його користь
недоплачену частину одноразової
грошової допомоги в розмірі 263498
гривень 40 копійок.

З письмових заперечень представника
Служби безпеки України вбачається, що
проти задоволення позову він
заперечує. Зазначено, що у зв'язку із
встановлення позивачу 23 грудня 2009 року
ІІІ групи інвалідності, внаслідок
травми, пов'язаної з виконанням
обов'язків військової служби, у 2010 році
останньому УСБУ в Чернігівській
області виплачено суму одноразової
грошової допомоги, передбаченої ст. 16
Закону України «Про соціальній та
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» у відповідно до
положень Порядку № 499. Розрахунок
виходив з трьох складових грошового
забезпечення: посадовий оклад, оклад за
військовим званням, надбавка за
вислугу років та склав у розмірі
48-місячного грошового забезпечення в
сумі 137424 гривні. Служба безпеки України
не визначає розміри та не встановлює
порядок та умови призначення і виплати
одноразової грошової допомоги, а лише
здійснює нарахування та виплату такої
допомоги.

Оскільки розгляд справи відбувається в
порядку скороченого провадження,
судове засідання в справі не
проводилось та особи, які беруть участь
у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив
військову службу в органах Служби
безпеки України.

ОСОБА_1 звільнений з військової служби
17 грудня 2009 року (а.с. 22).

23 грудня 2009 року йому встановлена третя
група інвалідності у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з виконанням
обов'язків військової служби (а.с. 21).

Позивачу виплачена одноразова грошова
допомога в розмірі 137424 гривні (а.с. 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» до складу грошового
забезпечення входять: посадовий оклад,
оклад за військовим званням; щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового
забезпечення.

Позивач вважає, що при визначенні
розміру допомоги відповідач мав
застосовувати самі такі складові
грошового забезпечення.

При визначенні розміру допомоги
відповідач керувався п. 2 Постанови
Кабінетом Міністрів України від 28
травня 2008 року «Про затвердження
Порядку та умов призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб».

Абзацом 3 частини 2 пункту 2 Порядку
встановлено, що грошове забезпечення
визначається для військовослужбовців,
які перебувають на кадровій військовій
службі або проходять військову службу
за контрактом, - за останньою посадою,
яку вони займали на день втрати
працездатності, а звільнених із служби
- на день звільнення виходячи з
посадового окладу, окладу за
військовим званням, відсоткової
надбавки за вислугу років, а у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва) без встановлення групи
інвалідності чи у разі інвалідності, що
сталися включно до 31 грудня 2007 року, -
виходячи з посадового окладу, окладу за
військовим званням, відсоткової
надбавки за вислугу років та
щомісячної надбавки у розмірі 100
відсотків грошового забезпечення
відповідно до Указів Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 925 та від
23 лютого 2002 року № 173 і постанови
Кабінету Міністрів України від 22
травня 2000 року № 829.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд приходить до
висновку, що при визначенні складу
грошового забезпечення для
встановлення розміру одноразової
грошової допомоги позивачеві
застосуванню підлягає ст. 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 № 499,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Статтею 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» передбачено, що виплата
одноразової грошової допомоги
здійснюється в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Разом з тим, надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України, не надає останньому права
допускати звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим
Законом.

Вбачається, що одноразова грошова
допомога повинна обчислюватися,
виходячи з розміру грошового
забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Виплачуючи одноразову грошову
допомогу у меншому розмірі, Служба
безпеки України порушила вимоги ст. 11
Закону України «Про Збройні Сили
України», якою закріплено принцип
верховенства права, діяло всупереч
вимогам Конституції України та Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Статтями 21, 105, 162 КАС України визначено,
що адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю, проте позивач визначив
конкретну суму доплати одноразової
грошової допомоги, яку просить
стягнути.

Законом визначено, що встановивши
порушення відповідачем норми права,
які регулюють спірні правовідносини,
суд вправі визнати такі дії
протиправними та зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону.

З огляду на наведене, адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України,
статтями 9, 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», постановою Кабінетом Міністрів
України від 28 травня 2008 року № 499,
статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України
про визнання дій неправомірними,
стягнення коштів задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Служби
безпеки України щодо непризначення
ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у
розмірі 48-місячного грошового
забезпечення в порушення вимог Закону
України «Про соціальній та правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Зобов'язати Службу безпеки України
перерахувати та виплатити ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу у розмірі
48-місячного грошового забезпечення у
відповідності до ст. 16 Закону України
«Про соціальній та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» на день встановлення
інвалідності.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: