Справа № 872/4850/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/4850/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року

до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду Державна податкова інспекція в АНД районі м. Дніпропетровська подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Зазначає, що судом першої інстанції не повно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони будучи належним чином повідомлені в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ “Веріса” за звітний податковий період 1 півріччя 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 18.09.2012 року №2146/15-1/36096017.

Актом перевірки було встановлено, що платником занижено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 1 383,00 грн.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Позиція відповідача щодо помилкових дій позивача полягає в порушені останнім п. 3 підрозділу 4 Розділу XX Кодексу, оскільки підприємство відобразило у додатку ЦП до декларації з податку на прибуток підприємств за перше півріччя 2012 року від'ємне значення в розмірі 8 782,00 грн., 100 % суми від'ємного значення з урахуванням минулих періодів, коли потрібно було відобразити 2 196,00 грн., тобто 25 % від суми від'ємного значення з урахуванням минулих періодів, у зв'язку з чим занижено грошове зобов'язання з податку прибуток на 1 383,00грн.

Відповідно до п.153.8 ст.153 Податкового кодексу України, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від’ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних періодів у порядку, визначеному ст.150 цього розділу.

Пунктом 150.1 ст.150 Податкового кодексу України встановлено, що якщо результатом розрахунку об’єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від’ємне значення , то сума такого від’ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об’єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від’ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від’ємного значення.

Відповідно до п.3 підрозділу 4 «Особливості справлення податку на прибуток підприємств» Перехідних положень Податкового кодексу України, в редакції яка діяла до 01.07.2012 року, п.150.1 ст.150 кодексу застосовується у 2011 року з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об’єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від’ємне значення, то сума такого від’ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об’єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталу, другого – четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від’ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат податкового періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від’ємного значення.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм» № 4834-VI, який набрав чинності 01.07.2012 року, п.3 підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу України викладено в новій редакції, яким визначено особливості застосування п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України у 2012 -2015 роках, а саме зазначено, що протягом 2012 -2015 років, починаючи з другого півріччя 2012 року, від'ємне значення об’єкта оподаткування, що утворилося станом на 01.01.2012 року, враховується платниками з доходом за 2011 рік в 1 мільйон грн. та більше у розмірі 25% суми такого від’ємного значення на рік.

За цих умов платники податку на прибуток ведуть окремий облік показника від’ємного значення об’єкта оподаткування, що склався станом на 01.01.2012 року та включається до витрат наступних податкових періодів і сум, не погашених протягом 2012 - 2015 років. Таке від'ємне значення погашається в першу чергу. В другу чергу погашається від’ємне значення об’єкта оподаткування, що виникло після 31.12.2011 року.

Отже, порядок перенесення від’ємного значення об’єкта оподаткування з податку на прибуток і порядок перенесення від’ємного фінансового результату від операцій з торгівлі цінними паперами за своєю природою є різними. У першому випадку мова йде про перенесення від’ємного значення об’єкта оподаткування з податку на прибуток на витрати в наступних податкових періодах до повного погашення, а в другому – про перенесення фінансового результату від операцій з цінними паперами.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об’єкт оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.ст.135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.ст.138-143 цього Кодексу, з урахуванням вимог ст.152 цього Кодексу.

Отже, від’ємний фінансовий результат від операцій з торгівлі цінними паперами в будь-якому разі не може бути перенесений на витрати в такому ж самому порядку, як від'ємне значення об’єкта оподаткування з податку на прибуток.

Крім того, врахування в окремому податковому обліку лише частини витрат з придбання цінних паперів прямо суперечить нормі п.153.8 ст.153 Податкового кодексу України. Прикінцевими положеннями Податкового кодексу України передбачено, що операції з цінними паперами та деривативами, які придбані до набрання чинності розділом III Податкового кодексу України, відображаються в обліку при визначенні податку на прибуток підприємств за правилами, що діяли на момент придбання таких цінних паперів.

Виходячи з вищезазначеного, зміни внесені до п.3 підрозділу 4 «Особливості справлення податку на прибуток підприємств» Перехідних положень Податкового кодексу України щодо застосування п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України відносяться тільки до визначення розміру від’ємного значення об’єкта оподаткування, розрахованого за загальними правилами та відображеного у відповідному рядку податкової декларації з податку на прибуток підприємства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом були порушені норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров