Справа № 813/3215/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
№ 876/8781/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Мікули О.І., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань:
Рак Х.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2013 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Два «Я» -
Універсал» до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
про визнання протиправними дій та
скасування постанови, -

встановив:

23.04.2013 позивач - ПП «Два «Я» - Універсал»
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача - ВПВР УДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області (відповідач 1), ВПВР
УДВС Головного управління юстиції у
Київській області (відповідач 2) у якому
просив визнати протиправними дії та
скасувати постанову державного
виконавця відповідача 1 про доручення
відповідачу 2 провести опис, арешт і
передачу на відповідальне зберігання
стягувачу екскаватор марки NEW HOLLAND
SK250LC-6E, заводський № LL11-04237, двигун №
6D34-115330, реєстраційний номер 00830ВС, 2006
року випуску, що належить ПП «Два «Я» -
Універсал», а також визнати
протиправним вчинення державним
виконавцем відповідача 2 зазначених
вище дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що державним
виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області незаконно винесено та
скеровано постанову від 03.04.2013 у ВПВР
УДВС ГУЮ у Київській області для опису,
арешту та передачі на відповідальне
зберігання ПАТ «Мегабанк» майна
(екскаватор), оскільки це майно
належить на праві власності ПП «ДВА
«Я»-Універсал», яке не є стороною
виконавчого провадження. Вважає, що
згідно з Законом України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець може вчиняти дії лише щодо
майна боржника.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.05.2013 позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано постанову
ВПВР УДВС Головного управління юстиції
у Львівській області від 03.04.2013 ВП №
35250751. Визнано протиправними дії ВПВР
УДВС Головного управління юстиції у
Київській області, які полягають у
проведення опису, арешту і передачі на
відповідальне зберігання стягувачу
екскаватора марки NEW HOLLAND SK250LC-6E,
заводський № LL11-04237, двигун № 6D34-115330,
реєстраційний номер 00830ВС, 2006 року
випуску, що належить ПП «Два «Я» -
Універсал». У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції у
апеляційному порядку оскаржило ПАТ
«Мегабанк», яке не брало участі у
справі, однак цією постановою
зачіпаються його права, як стягувача у
виконавчому провадженні. Вважає, що
оскаржена постанова прийнята з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції не було досліджено
того, що спосіб виконання виконавчого
документа, зокрема, звернення
стягнення на екскаватор марки NEW HOLLAND
SK250LC-6E, заводський № LL11-04237, двигун №
6D34-115330, реєстраційний номер 00830ВС, 2006
року випуску, що належить ПП «Два «Я» -
Універсал» та передачу його стягувачу,
визначений у постанові Вищого
господарського суду України за яким
Господарським судом Харківської
області видано судовий наказ, а тому
вважає, що державний виконавець
зобов'язаний був виконати рішення суду.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявними у справі
розписками, а тому, у відповідності до
ч. 4 ст. 196 КАС України, це не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

З огляду на викладене, відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального пристрою не
здійснюється.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.11.2012 державним виконавцем ВПВР УДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області було відкрито
виконавче провадження № 35250751 про
стягнення з ТОВ «Компанія «Лізинговий
Дім» на користь ПАТ «Мегабанк»
заборгованості за кредитними
договорами, одночасно із зверненням
стягнення на предмет застави за
договорами. Виконавче провадження
відкрито на підставі наказу № 5023/1535/12,
виданого 05.11.2012 Господарським судом
Харківської області.

На підставі отриманої державним
виконавцем ВПВР УДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області інформації, наданої
стягувачем, про наявність на території
Київської області майна, а саме в м.
Макарів, вул. Фрунзе, 150 екскаватора
марки NEW HOLLAND SK 250LC-6E, заводський номер
LL11-04237, двигун № 6D34-115330, реєстраційний
номер 00830ВС, 2006 р.в. та в м. Буча, вул.
Заводська, 1 навантажувача марки LONG GONG
LG855, заводський № 73WLL, двигун №
1607J187913, було винесено постанову від
03.04.2013. Цією постановою ВПВР УДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області доручив перевірити
цю інформацію та скерувати постанову
для виконання до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити
частково, оскільки виходячи з положень
Закону України «Про виконавче
провадження», арешт, вилучення та
примусова реалізація майна можуть
стосуватись виключно майна боржника у
виконавчому провадженні, яке
знаходиться в нього або в третіх осіб.
Інших випадків, за яким можливе
стягнення за рахунок майна іншої особи,
що не є стороною виконавчого
провадження, не передбачено чинним
законодавством. Тому, враховуючи те, що
спірне майно (екскаватор), належить
позивачу, який не є стороною
виконавчого провадження, а не боржнику,
у відповідачів не було правових
підстав опису, арешту цього майна та
передачі його стягувачу.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, оскільки
вони зроблені без з'ясування того, чи
цей спір належить розглядати у порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи ПП
«Два «Я» - Універсал», звернулося з
розглядуваним позовом, який фактично
спрямований на звільнення з-під арешту
майна, яке на його думку, належить йому,
а не боржнику - ТОВ «Компанія
«Лізинговий дім».

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV визначено, що особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 21 травня 2012 року № 5 «Про внесення
змін до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби»» судам при розгляді справ з
приводу оскарження дій державного
виконавця стосовно арешту майна
боржника потрібно враховувати, що в
межах статті 181 КАС України
розглядаються вимоги щодо арешту
(опису) майна, які не пов'язані зі спором
про право на це майно.

У пункті 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» визначено, що
вимоги інших осіб щодо належності їм, а
не боржнику майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення
ними позову до боржника та особи, в
інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на майно і
звільнення його з-під арешту. У такому ж
порядку розглядаються вимоги осіб, які
не є власниками майна, але володіють
ним на законних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи,
предметом спору в справі, що
розглядається, є заявлені позивачем
вимоги, що стосуються саме права цієї
юридичної особи на майно, яке було
описано та арештовано державним
виконавцем під час вчинення ним
виконавчих дій в процесі виконавчого
провадження, відкритого на виконання
наказу господарського суду
Харківської області № 5023/1535/12 від 05.11.2012
й за яким позивач не є боржником, а
наявність спору про право є
характерною ознакою цивільної або
господарської справи (в залежності від
суб'єктного складу сторін).

Такий спір не пов'язаний із захистом
прав, свобод чи інтересів позивача у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, що виключає розгляд справи у
порядку адміністративного
судочинства.

Як передбачено пунктом 1 частини 1
статті 157 КАС, суд закриває провадження
у справі, якщо її не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у цій
справі спору про право, що виключає
можливість розгляду такого спору в
порядку адміністративного судочинства
за правилами, встановленими КАС
України, провадження у цій
адміністративній справі відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України підлягає
закриттю, а позивачу за захистом свого
порушеного права, з урахуванням
суб'єктного складу учасників спірних
правовідносин, необхідно звернутись в
порядку господарського судочинства за
правилами, встановленими ГПК України.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала
судом першої інстанції прийнята з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної дійшов
висновку про необхідність виходу за
межі доводів апеляційної скарги,
скасування цієї постанови та закриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 41, 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» -
задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року у справі № 813/3215/13-а - скасувати, а
провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
О.І. Мікула

В.В. Ніколін