Справа № 214/4253/14-а (2-а/214/157/14)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" листопада 2014 р. справа № 214/4253/14-а
(2-а/214/157/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради на постанову
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 23 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради про перерахунок
та виплату щорічної грошової допомоги
на оздоровлення за 2014 рік і перерахунок
та виплату щорічної грошової допомоги
до 5 травня за 2014 рік, -

В С Т А Н О В
И В:

В травні 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати дії відповідача у
відмови в нарахуванні та виплати
належних сум ОСОБА_1, відповідно до
Законів України протиправними та
стягнути і виплатити з Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради на користь
ОСОБА_1 - недоплачену суму разової
грошової допомоги на оздоровлення,
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від
28.02.1991р. в розмірі - 4782 грн. та до дня
Перемоги, відповідно до п.5 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
№3551-ХІІ від 22.10.1993 р. в розмірі - 4623 грн. у
2014 році.

Постановою Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 23
червня 2014 року позовні вимоги
задоволені, визнано неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Саксаганської районної у
місті ради м. Кривого Рогу у відмові
ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті
належних сум разової грошової допомоги
на оздоровлення за 2014 рік відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради м. Кривого Рогу на
користь ОСОБА_1 недоплачену суму
разової грошової допомоги на
оздоровлення за 2014 рік відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 4782 грн.

Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради м. Кривого Рогу
щодо відмови у нарахуванні та
виплатиті належних позивачу сум
разової грошової допомоги до 05 травня
2014 року протиправними.

Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради м. Кривого Рогу на
користь ОСОБА_1

недоплачену суму разової грошової
допомоги до 05 травня 2014 року у розмірі
4623 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив постановити ухвалу, згідно
з якою скасувати постанову суду першої
інстанції в повному обсязі та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач має статус
особи яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та користується пільгами,
встановленими ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та є
інвалідом війни 3 групи і має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників
війни, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією посвідчення
Серії НОМЕР_2 (а.с.5-6).

Позивачу, як учаснику ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи 1
категорії, було виплачено щорічну
одноразову грошову допомогу на
оздоровлення за 2014 рік в розмірі 90 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС мають право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам III групи, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії - 4
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Зі змісту ст. 1 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р.
№ 796-ХІІ, не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з метою реалізації
норми статті 48 Закону № 796-ХІІ

Враховуючи, що положення ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" на час
виплати позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення були чинними, то за
висновками колегії суддів при
розрахунку позивачу суми щорічної
допомоги на оздоровлення необхідно
керуватися положеннями Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
положеннями Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 р. № 562 "Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" .

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач по
справі повинен був виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за
зазначений період, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент
виплати.

Статтею 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" надано право
Кабінету Міністрів України у 2014 році
встановлювати розмір соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними програмами.

В 2014 році нормативні акти Кабінету
Міністрів України з приводу
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначеним ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
приймалося.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що у 2014 році нарахування
одноразової допомоги на оздоровлення
також повинно здійснюватися
відповідно до ст. 48 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення
суперечить положенням Закону та не
може бути віднесено до реалізації
права визначеного ст. 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік".

Колегія суддів вважає, що положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" щодо надання права
Кабінету Міністрів України
встановлювати розмір соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань не можуть бути застосовані
до визначення розміру щорічної
допомоги на оздоровлення особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, оскільки він вже
встановлений ст. 48 зазначеного Законом,
тому норма Закону в будь-якому випадку
має вищу юридичну силу ніж постанова КМ
України.

Отже, відповідач повинен був
діяти у відповідності до вимог Закону
№796 та у 2014 році сплатити позивачу
належну до виплати щорічну допомогу на
оздоровлення за 2014 рік у відповідності
до ст. 48 зазначеного Закону, а не в
розмірах, передбачених Постановою КМУ
від 12 липня 2005 року № 562.

Відповідно до довідки Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради від 30 квітня 2014
року № 1553 позивачу виплачена грошова
допомога в розмірі 2020 грн. відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 16 квітня 2014 року № 102 «
Деякі питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань".

Позивач користується правом на
отримання грошової допомоги у розмірі
семи мінімальних пенсій за віком до 5
травня щорічно відповідно до ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

У 2014 році розмір разової грошової
допомоги, який визначено ст.13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", не
змінювався.

В апеляційній скарзі
відповідачем зазначено, що розміри
разової грошової допомоги встановлені
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 квітня 2014 року № 102 « Деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань".

У 2014 році прав Кабінету Міністрів
України щодо встановлення розміру
разової грошової допомоги, яка
виплачується до 5 травня учасникам
війни, чинним законодавством не
передбачено.

Тому по відношенню до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України від 16 квітня 2014 року
№ 102 « Деякі питання виплати у 2014 році
разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань", якою
визначено розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 квітня 2011 року № 102).

Таким чином, висновки суду першої
інстанції є обґрунтованими.

При цьому суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, що розмір
мінімальної пенсії за віком необхідно
обраховувати відповідно до ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

Обов'язок по нарахуванню та
виплаті допомоги, передбаченої ст.13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", покладено на відповідний
орган праці та соціального захисту
населення, а відтак, неузгодженість в
системі органів праці та соціального
захисту населення щодо здійснення
виплат не може бути перешкодою для
захисту прав позивача.

Право позивача на отримання
щорічну разову грошову допомогу до 05
травня 2014 року відповідно до ст.13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
в розмірі семи мінімальних пенсій за
віком не залежить від наявності чи
відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту".

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи управління праці та соціального
захисту населення України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті допомоги саме у розмірах, які
нею ж визначені та закріплені в Законі.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л
и В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради -залишити без
задоволення.

Постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2014
року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення, ухвала
оскарженню не підлягає .

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак