Справа № 826/16073/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4678/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі суддів:

Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,
Маслія В.І., Зайця В.С., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
та Державного реєстратора відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Малишева Максима Сергійовича, за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_8, про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
та Державного реєстратора відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Малишева Максима Сергійовича, третя
особа - ОСОБА_8, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.12.2013р. в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2014р.,
рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено частково.
Визнано дії Державного реєстратора
Малишева Максима Сергійовича та
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
визнання недійсною реєстрації права
власності на земельну ділянку у
садовому товаристві "Київський ЕВРЗ" по
АДРЕСА_1 (індексний номер 2056860 від 29
квітня 2013 р., реєстраційний номер
об'єкту нерухомого майна (земельної
ділянки) 0) за ОСОБА_6,
протиправними. В задоволенні інших
позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11 вересня 2014 року рішення
суду апеляційної інстанції скасовано
та залишено в силі рішення суду першої
інстанції.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаного рішення Вищого
адміністративного суду України ОСОБА_6
ставить питання про його скасування,
посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви додано копії
рішень Вищого адміністративного суду
України від 05 лютого 2013 року № К/9991/3777/12,
від 29 травня 2012 року № К/9991/95103/11, від 10
квітня 2012 року № К/9991/46055/11, від 24 квітня
2014 року № К/800/52030/13 та від 12 березня 2013
року № К/9991/54002/11, в яких, на думку
заявника, має місце неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм права, - ст. ст. 6, 15, 19, 26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» - у подібних
правовідносинах.

Як вбачається із п. 4 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову
практику застосування статей 235 - 240
Кодексу адміністративного судочинства
України» відповідно до ст. 237 КАС
України заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах. Під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали заяви про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши оцінку наведених доводів
щодо неоднакового застосування Вищим
адміністративним судом України одних і
тих самих норм матеріального права,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для допуску справи
до провадження.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Допустити справу за заявою ОСОБА_6 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 11 вересня 2014 року по справі
№ К/800/24633/14.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно

суддя
Н.В.Васильченко