Справа № 872/7255/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2014 рокусправа № 1170/2а-3776/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2012
року у справі № 1170/2а-3776/11 за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного сільськогосподарського
товариства "Надія" до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне
сільськогосподарське товариство
"Надія" (далі - ПАСТ "Надія", позивач)
звернулося до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції (надалі -
Кіровоградська ОДПІ, відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 27.07.11р..

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 05
жовтня 2012 року позовні вимоги
задоволено.

Не погодившись із прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2012
року у даній справі скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином, а
тому, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, з
огляду на наступне.

Посадовими особами відповідача
на підставі наказу №741 від 31.03.11 (а.с. 112,
т.1) проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання
податкового законодавства в частині
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість та
правомірності декларування валових
доходів та валових витрат з податку на
прибуток по взаємовідносинах з ПП
"Спец-Тех-Агро" за період з 01.12.10 по 31.01.11,
результати якої оформлено актом
№31/23-1/03756690 від 01.04.11 (а.с. 66-73, т.1).

Висновками акту перевірки
констатовані зокрема порушення
позивача:

- пп. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", в результаті чого занижено
суму податку на додану вартість за
грудень 2010 року у сумі 29 325 грн.;

- пп. 198.3, 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість за січень 2011 року у сумі 117 300
грн.;

- пп. 198.3, 198.6 ст. 198, п.209.2 ст.209
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено різницю між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з ПДВ (рядок
18) скороченої декларації з ПДВ за
січень 2011 року в розмірі 2592 грн.

На підставі цього акту винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 18.04.11, яким позивачеві згідно з
пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу
України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123
Податкового кодексу України, за
порушення пп.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст. 7
Закону України "Про податок на
вартість", пп. 198.3, 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ за
основним платежем на 146 625 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями на 36
657 грн., усього на суму 183 282 грн. (а.с. 74,
т.1).

За результатами
адміністративного оскарження
вказаного податкового повідомлення -
рішення рішенням ДПА у
Кіровоградській області від 04.07.11
№2243/10/25-014 про результати розгляду
первинної скарги частково скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської ОДПІ № від 18.04.11 в
частині застосування штрафної
(фінансової) санкції у розмірі 29 324 грн.
за порушення податкового
законодавства за січень 2011 року. В
решті скаргу залишено без задоволення.
(а.с. 26-29, т.1).

Відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 27.07.11,
з тих же підстав, що і первинне
податкове повідомлення-рішення №
від 18.04.11, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ за основним платежем
у розмірі 146 625 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у розмірі 7 333
грн., усього - 153 958 грн. (а.с 25, 75, т.1)

Рішенням Державної податкової
служби України №322/6/10-2115 від 16.09.11
скаргу позивача на вказане податкове
повідомлення-рішення залишено без
розгляду.

Скасування зазначеного
податкового повідомлення-рішення і є
предметом адміністративного позову
позивача.

Суд першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи спірне рішення відповідача,
виходив з наступного.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України
"Про податок на додану вартість" (надалі
-Закон), визначено, що податковий кредит
- це сума, на яку платник податку має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Згідно з положеннями підпункту
3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є зокрема операції платників
податку з поставки товарів та послуг,
місце поставки яких знаходиться на
митній території України.

Підпунктом 7.1 пункту 7 Закону
передбачено, що поставка товарів
(робіт, послуг) здійснюється за
договірними (контрактними) цінами з
додатковим нарахуванням податку на
додану вартість.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7
Закону передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до підпункту 7.5.1
пункту 7.5 статті 7 Закону датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

З 01.01.01 набув чинності Податковий
кодекс України (надалі - ПК України),
який регулює відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій зокрема з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
(пункт 198.2 статті 198 ПК України, у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
ПК України (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

За змістом наведених норм, право
платника податку на додану вартість на
податковий кредит виникає на підставі
сукупності юридичних фактів, а саме -
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) з нарахуванням сум
податку в ціні придбання, що підлягає
сплаті іншому платнику цього податку -
постачальнику товарів (робіт, послуг);
характеристика товарів (робіт, послуг)
з метою оподаткування як таких, що
призначені для використання в
оподатковуваних операціях в межах
господарської діяльності покупця -
платника податку; підтвердження суми
податку податковою накладною, митною
декларацією чи іншими подібними
документами.

Необхідною умовою віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, що безпосередньо
впливає на зменшення суми податкових
(грошових) зобов'язань, є, зокрема,
фактична наявність господарських
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг). Адже наслідки у податковому
обліку створюють лише реально вчинені
господарські операції.

Таким чином, витрати по сплаті
податку на додану вартість для цілей
включення до складу податкового
кредиту та визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість мають бути фактично здійснені
і підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг, або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту з ПДВ навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Судом встановлено, що у грудні 2010
року - січні 2011 року ПП "Спец-Тех-Агро"
реалізувало ЗАСТ "Надія" товар - борошно
2 ґатунку вагою 450 тон, з яких 90 тон - у
грудні 2010 року, 360 тон - у січні 2011 року.

Передача товару оформлена
видачею видаткових накладних №РН-00184
від 20.12.10, №РН-0000007 від 10.01.11, №РН-0000008 від
11.01.11, №РН-0000009 від 12.01.11, №РН-0000011 від
13.01.11, №РН-0000013 від 14.01.11, №РН-0000015 від
17.01.11, №РН-0000017 від 18.01.11, №РН-0000018 від
19.01.11, №РН-0000027 від 20.01.11, №0000028 від 21.01.11,
№РН-0000029 від 24.01.11, №РН-0000030 від 25.01.11,
№РН-0000031 від 26.01.11, №РН-0000033 від 28.01.11,
№РН-0000034 від 31.01.11 та податкових
накладних №184 від 20.12.10, №7 від 10.01.11, №8
від 11.01.11, №9 від 12.01.11, №11 від 13.01.11, №13
від 14.01.11, №15 від 17.01.11, №17 від 18.01.11, №18
від 19.01.11, №27 від 20.01.11, №28 від 21.01.11, №29
від 24.01.11, №30 від 25.01.11, №31 від 26.01.11, №33
від 28.01.11, №34 від 31.01.11 (а.с.133 -164, т.1).

Перевезення товару здійснювалося
власними транспортними засобами ЗАСТ
"Надія", якими борошно доставлялося на
склад ВАТ "Черкаський КХП", зважаючи на
умови угод купівлі-продажу, укладених
між ЗАСТ "Надія" та ВАТ "Черкасихліб". На
підтвердження подальшого використання
придбаного товару у господарській
діяльності позивач надав договір
купівлі-продажу від 20.12.10, договір
купівлі-продажу №1 від 06.01.11, видаткові
та податкові накладні,
товарно-транспортні накладні (а.с. 185-225,
т.1, а.с.151 - 156, т.2) На запит суду ПрАТ
"Черкаський КХП " підтвердив
надходження борошна та приймання його
на збереження (а.с.1- 88, т.2, а.с. 1-111, т.3).

Розрахунки між сторонами за
поставлений товар проведені у
безготівковій формі, про що свідчать
виписки з банківського рахунку
позивача, копії платіжних доручень (а.с.
181-184, т.1, а.с. 126, 127, т.2),

Суми ПДВ з вказаних операцій у
розмірі 29 325 грн. віднесено позивачем до
складу податкового кредиту декларації
з ПДВ за грудень 2010 року, 119 892 грн. - до
складу податкового кредиту декларації
з ПДВ за січень 2011 року (117 300 грн. - по
загальній декларації, 2 592 грн. - по
скороченій декларації). (а.с. 99-107, т.1).

Вбачається, що вказані первинні
документи у ході документальної
позапланової невиїзної перевірки,
оформленої актом №31/23-1/03756690 від 01.04.11,
відповідачем не досліджувалися.
Заперечуючи право позивача на
податковий кредит по взаємовідносинах
з ПП "Спец-Тех-Агро", відповідач в акті
перевірки послався на те, що ці
взаємовідносини є нікчемним
правочином, скільки вони не спрямовані
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ними.

В підґрунтя цього покладено
висновки акту перевірки
Кіровоградської ОДПІ №22/23-1/36978261 від
17.03.11 "Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
"Спец-Тех-Агро" з питань дотримання
вимог податкового законодавства в
частині правомірності нарахування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
правомірності декларування валових
доходів та валових витрат з податку на
прибуток за період з 01.02.10 по 31.01.11", яким
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям. За
висновками податкового органу, ПП
"Спец-Тех-Агро" здійснювало діяльність,
спрямовану на проведення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам. (а.с. 76 - 84, т.1)

Посилаючись на встановлені
вказаним актом обставини, відповідач,
здійснюючи перевірку позивача, дійшов
до висновку, що угода, укладена
позивачем з ПП "Спец-Тех-Агро" на
придбання товарів, згідно зі статтею 228
ЦК України є нікчемним правочином,
оскільки спрямована на незаконне
заволодіння майном держави, суперечить
інтересам держави і суспільства,
вважається такою, що порушує публічний
порядок.

У ході розгляду справи обставини
та висновки, викладені в акті
перевірки, відповідачем належними та
допустимими доказами не підтверджено.

Судом встановлено, що
Кіровоградська ОДПІ у червні 2011 року
зверталася до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом до ЗАСТ "Надія", ПП
"Спец-тех-агро" про визнання правочину
недійсним (оспорюваним), застосування
наслідків, передбачених ст. 228 ЦК
України, та стягнення на користь
держави з відповідачів 895 302 грн.
Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02.09.11 у
справі №1170/2а-2150/11 у задоволенні позову
відмовлено. (а.с. 129 - 132, т.3)

Крім того, Кіровоградська ОДПІ
зверталася до суду з позовом до ПП
"Спец-тех-агро" про припинення
юридичної особи, визнання установчих
документів недійсними з моменту
реєстрації. Постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22.05.12 у
справі №1170/2а-954/12 адміністративний
позов задоволено частково. Припинено
юридичну особу ПП "Спец-Тех-Агро", у
позові про визнання недійсними його
установчих документів відмовлено. (а.с.
133-136, т.3)

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позивачем належним чином
оформлено господарські правовідносини
з контрагентом, а фактичне здійснення
таких операцій підтверджується
належними первинними документами та
документами податкової звітності.

Оскільки, відповідачем не
доведено правомірності прийнятого ним
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від
27.07.11р., останнє підлягало скасуванню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржену постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 05
жовтня 2012 року у справі № 1170/2а-3776/11 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
15.10.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак