Справа № 371/1785/14-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 371/1785/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Капшук
Любов Олексіївна Провадження №
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Миронівського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Миронівському районі
Київської області про визнання дій
протиправними,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання
неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області (надалі за текстом -
«Управління») щодо відмови в
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити з 30.08.2008 року по день
ухвалення судового рішення у справі
здійснювати перерахунок додаткової
пенсій за шкоду заподіяну здоров'ю, як
особі віднесеної до 2-ї категорії, в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за текстом -
«Закон № 796-XII»).

Ухвалою Миронівського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
відкрито провадження у справі. Позов в
частині зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсійних
виплат за період з 30.08.2007 року по 16.03.2014
року залишено без розгляду у зв'язку з
пропущенням позивачем строку
звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, просить скасувати вказане
судове рішення в частині залишення
позовних вимог без розгляду та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм процесуального
права, Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Відповідно до частини другої ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно із ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Особа, право, свобода чи інтерес якої
порушуються, не визнаються чи
оспорюються, має право на звернення до
суду за їх захистом чи поновленням.
Проте позивач звернувся до суду лише 17
вересня 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
не надано жодних доказів наявності
поважних причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду та
підстав для його поновлення, в зв'язку
чим, судом першої інстанції правомірно
залишено адміністративний позов без
розгляду.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні питання про
залишення позовної заяви без розгляду
порушено норми процесуального права, а
посилання скаржника на положення
Віденської конвенції «Про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду» від
21 травня 1963 року, де зазначено, що
позовна давність на вимоги про
відшкодування ядерної шкоди становить
тридцять років, є помилковим, з огляду
на наступне.

Зазначеною Конвенцією, передбачено, що
права на відшкодування за цією
Конвенцією втрачають силу, якщо позов
не подано протягом десяти років з дня
ядерного інциденту. Окрім того,
Конвенція передбачає відповідальність
та відшкодування за заподіяний ядерний
інцидент з боку оператора - особи,
призначеної або визнаної
відповідальною державою в якості
оператора ядерної установки. З огляду
на те, що відповідач жодним чином не
відповідає критеріям оператора
ядерної установки, встановленим
Віденською конвенцією про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду, її
застосування у цій справі є неможливим.

Також, колегія суддів зазначає, що
Конвенція не належить до
нормативно-правових актів, які
безпосередньо регулюють
правовідносини, що склалися між
сторонами даної справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 199, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Миронівського
районного суду Київської області від 22
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.