Справа № 1570/1270/2012
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/1270/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Завальнюка І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі в м. Одесі до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 26053,66 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що управлінням Пенсійного
фонду України в Малиновському районі в
м. Одеси за період з 01 вересня 2011 року по
31 грудня 2011 року виплачено пенсії по
інвалідності на загальну суму 26053, 06
грн. Однак Фондом не були прийняті до
заліку виплати особам у зв'язку з тим,
що нещасний випадок на виробництві із
застрахованими особами стався на
території колишніх республік СРСР.
Проте позивач вважає, що страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а вразі виплати такої
органами ПФУ - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд; що й зумовило позивача
звернутись до суду із даними вимогами.

Представник позивача до суду не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином; згідно клопотання позивач
просив розглянути справу в письмовому
провадженні без участі його
представника.

До суду з'явилася представник
відповідача, яка згідно наданих
заперечень позовні вимоги в сумі 16133,21
гривень визнала та не заперечувала
проти задоволення позову в цій частині.
В задоволенні решти позовних вимог
просила відмовити, зважаючи на
невизнання грошових вимог в зв'язку з
виявленими порушеннями відносно
відповідних осіб. Так, за результатами
проведеної звірки відділенням Фонду та
УПФУ в Малиновському районі були
складені та підписані акт щомісячної
звірки страхових виплат по особовим
справам потерпілих, виплачено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та акт розбіжностей
щомісячної звірки витрат. Акт
розбіжностей був складений та
підсипаний у зв'язку з відсутністю
документів по вказаним потерпілим.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявність
підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 20 березня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що у позивача відсутні
повноваження на пред'явлення вимог про
відшкодування відділенням Фонду
витрат, пов'язаних із виплатою та
доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 серпня 2014 року
вищевказані постанова та ухвала
скасовані, а справа повернута до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Підставою для скасування рішень першої
та апеляційної інстанції слугувало те,
що при вирішенні справи судами не
перевірялась правомірність
нарахування позивачем суми, яка
заявлена до стягнення з відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
підстави нарахування позивачем суми,
яка заявлена до стягнення, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
адміністративного позову.

Судом встановлено, що згідно
розрахунку виплачених пенсій за період
з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2011 року
Управлінням було виплачено пенсії
пенсіонерам Малиновського району
міста Одеси на загальну суму 26053,66 грн.

За результатами проведеної звірки
відділенням Фонду та УПФУ в
Малиновському районі були складені та
підписані акт щомісячної звірки
страхових виплат по особовим справам
потерпілих, виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та акт розбіжностей
щомісячної звірки витрат.

Акти звірки складені на загальну суму
виплаченої пенсії по інвалідності в
розмірі 16133,21 грн. При цьому відповідач
не заперечує проти стягнення з нього
зазначеної суми, у зв'язку із чим у суду
не виникає сумнівів у достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання, отже адміністративний позов
підлягає задоволенню в цій частині.

Поряд із тим, у зв'язку із виявленими
порушеннями в документах потерпілих:

· ОСОБА_1 (акт за формою Н-1 ,
встановленою положенням про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженим
Постановою Президії всесоюзної
центральної ради професійних спілок
від 20.05.1966 р., затверджений інженером з
охорони праці замість керівника
підприємства);

· ОСОБА_2 (акт за формою Н-1,
встановленою положенням про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженим
Постановою Президії всесоюзної
центральної ради професійних спілок
від 20.05.1966 р., затверджений інженером з
охорони праці замість керівника
підприємства);

· ОСОБА_3 (відсутній оригінал акту
за формою Н-1, наявна копія, де відсутні
підписи посадових осіб);

· ОСОБА_4 (акт № 38 не відповідає
формі Н-1, встановлені положенням про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженим
Постановою Президії всесоюзної
центральної ради професійних спілок
від 20.05.1966 р.);

· ОСОБА_5 (в наданій копії акту
спеціального розслідування нещасного
випадку, внаслідок якого загину ОСОБА_6,
серед утриманців потерпілого ОСОБА_5 не
зазначена);

· ОСОБА_7 (згідно висновків акту № 3
про нещасний випадок на виробництві,
нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом, так як стався у вихідний
день);

· ОСОБА_8 (акт за формою Н-1 ,
встановленою положенням про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженим
Постановою Президії всесоюзної
центральної ради професійних спілок
від 20.05.1966 р., затверджений інженером з
охорони праці замість керівника
підприємства та не відповідає
встановленій формі);

· ОСОБА_9 (акт № 29 розслідування
професійного захворювання не
відповідає формі, встановленій
Положенням про порядок розслідування
та ведення облік нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 р.
№ 1094);

· ОСОБА_10 (акт № 1 про нещасний
випадок на виробництві не відповідає
формі Н-1, встановленій положенням про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженим
Постановою Президії всесоюзної
центральної ради професійних спілок
від 20.05.1966 р.);

· ОСОБА_11 (всупереч вимогам
Положення про порядок розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 р.
№ 109, в проведенні розслідування
нещасного випадку на виробництві та
складанні актів за формами Н-1 та Н-5 не
було залучено представника відділення
Фонду);

· ОСОБА_12 (травму на виробництві
отримано за межами України);

· ОСОБА_13 (нещасний випадок стався
за межами України);

· ОСОБА_14 (акт № 5 про нещасний
випадок на виробництві не відповідає
формі Н-1, встановленій Порядком про
розслідування та облік нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на підприємствах, в установах і
організаціях, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 10.08.1993
р.),

були складені акти розбіжностей, які
були надані до Управління для
подальшого опрацювання та узгодження.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум. Аналогічна правова позиція
викладена в Постановах Верховного суду
України від 15.04.2008 року, 30.09.2008 року,
23.03.2010 року, ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
08.07.2010 року у справі №К-10954/08 та від
04.11.2009 року у справі №К-20035/09.

Відповідно до Положення про
розслідування і облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1996 р.,
результати розслідування нещасного
випадку на виробництві, яке привело до
втрати працездатності не менше одного
робочого дня, оформлюються актом по
формі Н-1.

В акті про нещасний випадок на
виробництві зазначається назва і
адреса організації, галузь народного
господарства, прізвище, ім'я, по
батькові постраждалого, його професія,
найменування цеху, в якому постійно
працює постраждалий, місце, час і дата
нещасного випадку, детальний опис його
обставин та інші відомості.

Акти підписують начальник цеху
(керівник дільниці), інженер по техніці
безпеки і старший громадський
інспектор, Начальник цеху (керівник
дільниці), який склав акт по формі Н-1,
направляє чотири екземпляри цього акту
головному інженеру організації
(головному спеціалісту в сільському
господарстві). Останній зобов'язаний на
протязі доби розглянути і затвердити
акт та прийняти міри по усуненню
причин, які викликали нещасний випадок.

Судом встановлено, що акт про нещасний
випадок на виробництві ОСОБА_1
затверджений головним інженером
Одеського АТП № 5122 (т.І, а.с.80-82), згідно з
Положенням про розслідування і облік
нещасних випадків на виробництві,
затвердженого постановою Президії
ВЦРПС від 20.05.1996 р.

Акт про нещасний випадок на
виробництві ОСОБА_2 (т.І, а.с. 218-219)
затверджений головним інженером
заводу радіально-свердлильних станків
ім. В.І. Леніна, згідно з Положенням про
розслідування і облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1996 р.

В пенсійній справі ОСОБА_3 наявний
оригінал акту форму Н-1 (т.І., а.с. 161-163),
який затверджений 15.02.2006 р. директором
ТОВ «Метекс» та підписаний головою і
членами комісії відповідно до Порядку
розслідування та ведення нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві, який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1112
(чинної на час настання нещасного
випадку на виробництві та на час
призначення заявнику пенсії по
інвалідності).

Акт про нещасний випадок на
виробництві ОСОБА_4 затверджений
керівником підприємства, містить всі
підписи відповідальних осіб та
складений у відповідності до Положення
про розслідування і облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1996 р.

ОСОБА_5 отримує пенсію у зв'язку із
втратою годувальника в порядку Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
неповнолітніх дітей: ОСОБА_17,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яким пенсія призначена за загиблого
внаслідок нещасного випадку на
виробництві батька, ОСОБА_6, згідно з
актом про нещасний випадок на
виробництві Н-1 від 19.12.2007 р. № 2/2007 (т.І,
а.с.48-50). При цьому ОСОБА_5 не перебувала
на утриманні ОСОБА_6, так як є
працездатного віку, працює та не
втратила джерел засобів для існування,
згідно з ст.38 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Акт про нещасний випадок на
виробництві ОСОБА_7 від 12.06.1982 р. № 3
(т.ІІ, а.с.3) відповідає вимогам
Положення про розслідування і облік
нещасних випадків на виробництві,
затвердженого постановою Президії
ВЦРПС від 20.05.1996 р., а на акті наявна
відмітка про зв'язок нещасного випадку
із роботою. При цьому іншої відмітки, -
про відсутність причинного зв'язку
нещасного випадку із виробництві, як це
передбачено Положенням, - на акті немає.

В пенсійній справі ОСОБА_8 акт про
нещасний випадок на виробництві від
29.07.1980 р. № 132 (т.І, а.с.99), затверджений
головним інженером Одеського
сталепрокатного виробничого
об'єднання ім. Дзержинського, як це
визначено Положенням про
розслідування і облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1996 р.
Форма акту узгоджується із
вищезазначеною Постановою (із змінами
та доповненнями, внесеними Пленумом
Президії ВЦРПС від 24.02.1975 р., протокол №
4), яка була чинною на час настання
нещасного випадку та призначення
пенсії внаслідок трудового каліцтва.

У пенсійній справі ОСОБА_9 наявна
нотаріально завірена копії акту № 29
від 27.11.2003 р. (т.ІІ, а.с.244-145), в яком
зазначені всі дані, відповідно до форми
П-4 Положення про розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, яке затверджене
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.08.2001 р. № 1094.

Акт про нещасний випадок на
виробництві від 18.05.1989 р. № 1 ОСОБА_10
затверджений керівником Одеського
обласного управління комунального
господарства облвиконкому, як це
визначено Положенням про
розслідування і облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1996 р.
Форма акту узгоджується із
вищезазначеною Постановою (із змінами
та доповненнями, внесеними Пленумом
Президії ВЦРПС від 24.02.1975 р., протокол №
4), яка була чинною на час настання
нещасного випадку та призначення
пенсії внаслідок трудового каліцтва.

В пенсійній справі ОСОБА_11 наявний акт
про нещасний випадок на виробництві
форми Н-1 від 15.11.2001 р. № 19 (т.І, а.с.126-129),
який було надано для призначення
пенсії відповідно до Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», який
затверджений спільним наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України та Пенсійного фонду
України від 30.04.2002 р. № 224/30. Подання
інформації для призначення пенсії
внаслідок трудового каліцтва про
залучення представника відділення
фонду для проведення розслідування
нещасного випадку на виробництві та
складання актів за формами Н-1 та Н-5
зазначеним Порядком не передбачена,
том така інформація у справі відсутня.
При цьому відповідальність за
правильність проведення розслідувань
нещасних випадків на виробництві, в
тому числі із за залучення до
розслідувань представників інших
організацій, несе роботодавець.

В пенсійній справі ОСОБА_14 наявний факт
форми Н-1 (т.І, а.с.169-170), який складений за
формою, передбаченою Положенням про
розслідування і облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1996 р.

В пенсійній справі ОСОБА_12 наявний акт
про нещасний випадок на виробництві,
який стався 04.06.1966 р. в Речкуновському
санаторії Новосибірської області
(колишній СРСР).

Згідно з базою отримувачів пенсій в
управління на обліку перебуває ОСОБА_13,
який отримує пенсію внаслідок
трудового каліцтва. В пенсійній справі
заявника наявний акт про нещасний
випадок на виробництві форми П-1 від
02.12.1961 р. Нещасний випадок на
виробництві стався на підприємстві
п/с-51/6, м. Арсеньїв, Приморський край
(колишній СРСР).

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до статті 10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 5 листопада 1991 року № 1788-12
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Стаття 81 вказаного
Закону передбачає, що призначення та
виплата пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-14 (надалі Закон № 1105) обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону
№ 1105, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого
звернувся застрахований, має право
звернутися до відповідного страховика
з інших видів соціального страхування
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Згідно з пунктом 2 статті 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 22 лютого 2001 року №
2272-ІІІ (надалі - Закон № 2272) Фонд сплачує
страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам (членам їх сімей),
які потерпіли на виробництві до 1
квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Зазначені правила застосовуються для
державного соціального страхування
громадян України.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування витрат, затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4.

Вказаним Порядком передбачено
проведення органами Пенсійного фонду
України з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків в
районах та містах обласного значення
звірок витрат на відповідні виплати до
10 числа місяця, наступного за звітним
(пункт 5). Акти цих звірок подаються
головним управлінням Пенсійного фонду
України та управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі., які
узагальнюють і узгоджують довідку про
відшкодування відповідних витрат та до
20 числа місяця, наступного за звітним,
подають її до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків (пункт 6). Зазначена
довідка є підставою для перерахування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків відповідних коштів
Пенсійному фонду України до 25 числа
місяця, наступного за звітним (пункт 7).

Таким чином, у зазначеному Порядку
відшкодування витрат передбачено
здійснення відповідних розрахунків на
централізованому рівні, тобто, між
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків та Пенсійним фондом
України.

У відповідності до викладених вище
правових норм відділенням Фонду
проведено звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.09.2011 року по
31.12.2011 року. За результатами проведеної
звірки відділенням Фонду та УПФУ в
Малиновському районі були складені та
підписані акти звірки та розбіжностей
щомісячної звірки витрат.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в Україні
залежно від страхового випадку є:
пенсійне страхування, страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
медичне страхування, страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням,
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого, допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Відносини стосовно відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
витрат Пенсійного Фонду на виплату
пенсій по інвалідності регулюється
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4) та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Пунктом 2 ст. 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 1 квітня 2001 року,
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
по якому виник спір.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до
уваги підстави для виплат управлінням
Пенсійного фонду страхових виплат
вищезазначеним пенсіонерам, оцінивши
заперечення ВВДФСС проти цього, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог управління ПФУ щодо
відшкодування понесених ним витрат у
повному обсязі.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом «а» статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу ХІ
встановлено, що уся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків,
тому саме він повинен відшкодувати
Пенсійному фонду України витрати по
сплаті пенсії по інвалідності (ухвала
ВАС України від 14 серпня 2013 року по
справі № К/9991/63122/12).

З огляду на викладене, неприйняття
відповідачем до заліку витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
виплачених ОСОБА_13, ОСОБА_23 та ОСОБА_12 з
підстав отримання нещасного випадку на
виробництві та отримання травми на
виробництві за межами України, - є
неправомірним.

Згідно з актами щомісячної звірки
витрат на виплату і доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період
вересень-грудень 2011 року сума витрат
складає 26053,66 грн., та з урахуванням
вищевикладених обставин суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог у повному обсязі.

Крім того,відповідно до п.5, 6 та 7
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4,
визначено, що органи Пенсійного фонду
щомісяця проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі в м. Одесі
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі в м. Одесі
задовольнити.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Одеса на
користь управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі в м.
Одесі заборгованість з витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії за період
з 01.09.2011 року по 31.12.2011 року в розмірі
26053,66 гривень (двадцять шість тисяч
п'ятдесят три грн. 66 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

Суддя
____________ І.В.
Завальнюк