Справа № 639/5829/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. Справа № 639/5829/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Медяник
А.О.

позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача Квасняк
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого
районного суду м. Харкова від
26.09.2014р. по справі № 639/5829/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

18 червня 2014 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова (далі -
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова,
відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача при нарахуванні позивачу
пенсії;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в сумі 6225
гривень 04 копійки.

26 вересня 2014 року постановою
Жовтневого районного суду м. Харкова у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись із рішенням
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 26.09.2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити. Заявник вважає, що
суд першої інстанції помилково надав
перевагу приписам постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року №865
перед нормами Закону України №1058-ІV від
09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 року
"Про пенсійне забезпечення", якими
передбачено включення до складу
заробітку (доходу) особи, необхідного
для призначення пенсії, сум виплат, на
які були фактично нараховані та
сплачені страхові внески. У зв'язку з
чим суми отриманої позивачем
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань повинні
бути включені до складу його заробітку,
який використовується для обчислення
призначуваної пенсії.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
просить відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги
відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
07 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із
заявою про призначення пенсії за
Законом України "Про державну службу" у
зв'язку з інвалідністю (а.с.42).

До заяви позивачем було надано довідку
про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг,
надбавка за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" від 28.01.2014 року №26-2-7/10
та довідку про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи), що подається
для призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу"
(а.с.13-14).

13 лютого 2014 року позивачу
розпорядженням №641001 було призначено
пенсію, проте в розрахунок не включено
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, яка
зазначена у довідці від 27.01.2014 року
(а.с.38).

17 травня 2014 року позивач звернувся до
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із
заявою, в якій просив провести
перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань (а.с.8).

17.06.2014 року відповідачем листом за
вих.№831/0-14 ОСОБА_1 було повідомлено про
відсутність підстав для включення до
його заробітку як державного службовця
при призначенні (перерахунку) пенсії
такого виду виплат як матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань з
посиланням на статтю 33 Закону України
"Про державну службу" (а.с.9).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач із заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням сум
отриманої ним матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань до відповідача в порядку
досудового врегулювання спору не
звертався. Лише під час перебування
даної справи у провадженні Жовтневого
районного суду м. Харкова 11.09.2014 року
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із
вказаною заявою, однак рішенням УПФУ в
Жовтневому районі м. Харкова від 15.09.2014
року, яке в судовому порядку не
оскаржувалось, йому було відмовлено у
задоволенні таких вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно частини 7 статті 21 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування" від 7 червня 2001 року N
2493-III в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу, пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до частини 12 статті 21 цього
Закону, посадовим особам органів
місцевого самоврядування, які в період
перебування на службі в цих органах
визнані інвалідами I та II груп,
незалежно від причини інвалідності
пенсії по інвалідності призначаються в
розмірах, передбачених законодавством
України про державну службу, після
припинення ними служби в органах
місцевого самоврядування, за наявності
стажу служби в органах місцевого
самоврядування та/або державної служби
не менше 10 років та стажу,
встановленого для призначення пенсії
по інвалідності відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно частини 1 статті 37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу) (далі - Закон № 3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 6 статті 37 цього Закону
встановлено, що пенсія по інвалідності
у розмірах, передбачених частиною
першою цієї статті, призначається за
наявності страхового стажу,
встановленого для призначення пенсії
по інвалідності відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", особам,
визнаним інвалідами I або II групи у
період перебування на державній
службі, які мають стаж державної служби
не менше 10 років, а також особам з числа
інвалідів I або II групи незалежно від
часу встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
отримана ОСОБА_1 матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, повинна була бути
врахована відповідачем при обчисленні
розміру пенсії позивачу.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечувалось відповідачем, що ОСОБА_1
при зверненні за призначенням пенсії у
лютому 2014 року подано отримані ним
довідку про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг,
надбавка за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" від 28.01.2014 року №26-2-7/10
та довідку про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи), що подається
для призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу"
(а.с.13-14). Зазначені документи надавали
право позивачу на врахування сум
отриманої ним матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
при обчислення заробітку, необхідного
для призначення пенсії, з моменту
звернення з 07.02.2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає дії Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності з 07.02.2014 року без
врахування при обчисленні заробітку
сум отриманої ним матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань
неправомірними. Ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції не взяв до уваги
вимоги вищезазначених норм та ухвалив
судове рішення з порушенням норм
матеріального права. Відтак, колегія
суддів вважає необхідним скасувати
постанову суду першої інстанції про
відмову у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 з
ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 26.09.2014р. по справі №
639/5829/14-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова при нарахуванні
пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Харкова провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з моменту
призначення пенсії з 07.02.2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 03.11.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.