Справа № К/9991/72502/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/72502/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Заїки М.М.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12 квітня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року в справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Україні в смт Роздольне
Автономної Республіки Крим про
стягнення витрат на виплату та
доставку адресної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року управління Пенсійного
фонду України в Чорноморському районі
Автономної Республіки Крим звернулося
в суд з вказаним адміністративним
позовом й зазначало, що відповідно до
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, щомісячно проводиться
звірка витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню
та ця сума підлягає відшкодуванню.

Проте відповідач не приймає до заліку
суми державної адресної допомоги та
витрат на її доставку за період з липня
2010 року по січень 2011 року, внаслідок
чого виникла заборгованість, яку
позивач просив стягнути.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12 квітня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати судові рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за період з липня 2010
року по січень 2011 року відповідачем не
було прийнято до заліку суми
виплаченої ОСОБА_4 у цей період
державної адресної допомоги та
понесених витрати на її виплату та
доставку у розмірі 3 549,31 грн.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
відповідно до вимог, передбачених
Порядком відшкодування витрат Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер наслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», підстав для стягнення
з Фонду витрат на виплату щомісячної
державної адресної допомоги немає.
Адресна допомога, як окремий вид
соціальної допомоги, не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, і Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати на її виплату.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04 березня 2003 року
№ 5-4/4, передбачено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян» установлено, що у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
передбачений статтею 21 Закону України
«Про загально-обов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», якою встановлено, що
відповідач зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті, в
тому числі допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності, одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого, щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
праце-здатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Державна адресна допомога, яка
встановлена постановою Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», не передбачена
у вказаному переліку соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 року №265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» встановлено, що
виплата адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога, але даною
постановою не передбачено обов'язку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відшкодовувати витрати по оплаті
державної адресної допомоги.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема в
постановах від 12 листопада 2013 року по
справах № 21-388а13 та № 21-394а13.

З урахуванням наведеного, суди
попередніх інстанцій правомірно
відмовили у задоволені позовних вимог.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12 квітня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.М. Заїка
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/