Справа № 186/407/14-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" вересня 2014 р.
справа № 186/407/14-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області

на постанову Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2014 р., прийняту у
порядку скороченого провадження,

у справі № 186/407/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

У березні 2014 року позивач
звернувся з позовом до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача по нарахуванню та виплаті
позивачу сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01 листопада 2013 року по
11 березня 2014 року;

- зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
недоплачену державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 01 листопада 2013 року по 11
березня 2014 року включно з урахуванням
різниці, яка виплачена у цей період;

- зобов'язати відповідача
виплачувати щомісячно, починаючи з 12
березня 2014 року до закінчення строку
передбаченої законом виплати державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Постановою Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2014 року позов
задоволено частково, а саме:

- визнано неправомірними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 18 листопада
2013 року до 11 березня 2014 року;

- зобов'язано відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплатити їй недоплачену державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, передбаченому ст.15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" за період з 18 листопада 2013 року
по 11 березня 2014 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період;

- зобов'язано відповідача
виплачувати позивачу щомісячно,
починаючи з 12 березня 2014 року, до
закінчення строку передбаченої
законом виплати, державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
передбаченому ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"

В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на обліку у
відповідача. Відповідач здійснює
нарахування та виплату позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в сумі
130 грн. щомісяця з 18.11.2013 року (а.с.12,14).

До дати набрання чинності (1 січня 2008
року) Закону України від 28 грудня 2007 №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" N
2811-XII від 21.11.1992 року (далі - Закон N 2811-XII),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
N 2240-III від 18.01.2001 року (далі - Закон N
2240-III), який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами.

Статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.15 Закон N 2811-XII
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону № 107-VI були
внесені зміни до Закону № 2811-ХІІ. Так,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб. Ст.15 Закону № 2811-ХІІ зі змінами
було встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону № 107-VI було
виключено статті 40-44 із Закону № 2240-III.
Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
Конституційний Суд України визнав
неконституційним пункт 25 розділу II
Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44
Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію зазначені
положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
передбачено, що у 2009- 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми було
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року №
1751. Новий акт уряду на виконання статті
45 Закону № 2154-VI не приймався.

П. 22 Порядку призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач є особою, застрахованою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(а.с.9), тому на нього поширюється дія
Закону N 2240-III.

У 2011-2014 рр. зміст ст.43 Закону N 2240-III
не змінювався, а її дія не
призупинялася, також іншими законами
не встановлювався інший розмір
допомоги по догляду за дитиною
застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особам, ніж
передбачений ст.43 цього закону.

Частиною другою статті 19
Конституції України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини 4
статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону N 2240-III
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі,
зазначеній у частині першій статті 42
цього Закону, яка фактично здійснює
догляд за дитиною, щомісяця з дня
надання відпустки для догляду за
дитиною по день її закінчення, але не
більш як по день досягнення дитиною
трирічного віку включно.

Отже, з 18.11.2013 року до закінчення
строку, встановленого ч.1 ст.44 Закону
N2240-III, відповідач повинен здійснювати
нарахування та виплату позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі не менше прожиткового мінімуму
відповідно до ст.43 Закону N 2240-III, а не
відповідно до ст.15 Закону N2811-XII, як
встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Постанову Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2014 року у справі
№ 186/407/14-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області щодо
нездійснення нарахування та виплати
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 18.11.2013 року по
11.03.2014 року.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі не менше прожиткового
мінімуму відповідно до ст.43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
з 18.11.2013 року до закінчення строку,
встановленого ч.1 ст.44 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", або до змін в
законодавстві, що регулюють виплату
цієї допомоги, з урахуванням раніше
здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун