Справа № 814/628/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/628/14

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Орлик Л.Л.

з участю: представника Служби
автомобільних доріг у Миколаївській
області - Сафронова Юрія Івановича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Служби автомобільних доріг у
Миколаївській області до Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області про визнання протиправним дій,
визнання протиправною та скасування
вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Служба автомобільних
доріг у Миколаївській області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державної фінансової
інспекції (далі ДФІ) в Миколаївській
області про (з урахуванням уточнень):

- визнання протиправними дії щодо
проведення ревізії;

- визнання протиправною і
скасування вимогу вимоги від 30 жовтня
2013 року №14-06-14-14/7279.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що за результатами ревізії
відповідач дійшов висновку про
завищення кошторисної вартості робіт
по ремонту автомобільної дороги, у
зв'язку з чим, було висунуто
оскаржувану вимогу (про коригування
загальної вартості будівельних робіт,
виконаних ПП "Дорлідер", шляхом
зменшення договірної ціни на суму
збитків - 9 241 650 грн. та притягнення до
відповідальності винних осіб. На думку
позивача, цей висновок є безпідставним.
Крім того, позивач зазначив, інспекцією
порушено процедуру проведення ревізії.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що ревізію проведено згідно з
встановленим порядком, а висновок
ревізії щодо завищення вартості
будівництва на суму 9 241 650 грн. є
обґрунтованим.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДФІ в
Миколаївській області, які полягають у
проведенні позапланової виїзної
ревізії Служби автомобільних доріг у
Миколаївській області, результати якої
оформлені актом від 04 жовтня 2013 року
№14-24/50.

В решті адміністративного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ДФІ в
Миколаївській області ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також що у зв'язку з тим, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДФІ в Миколаївській
області, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

На підставі ухвали слідчого судді від 19
вересня 2013 року Інспекція здійснила
ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Служби за 2011-2012 роки та січень-серпень
2013 року, про що складено відповідний
акт.

В акті ревізії зокрема вказано, що між
Службою і ПП "Дорлідер" 18 листопада 2011
року було укладено договір підряду, за
умовами якого останнє виконувало
роботи з поточного ремонту
автомобільної дороги Р-06 Ульянівка -
Миколаїв. За наслідками ревізії,
відповідач зробив висновок, що позивач
неправомірно взяв до своїх розрахунків
відстань транспортування
асфальтобетонної суміші, виходячи із
показників 224-255 км, замість
затвердженої Держбудом України
середньої відстані у 80 км. Невірне
визначення вказаного показника
вплинуло на визначення загальної
вартості робіт за договором із ПП
"Дорлідер" і потягло її завищення на 9
241 650 грн., що є втратами Державного
бюджету України, оскільки фінансування
робіт здійснювалось за державні кошти.

На підставі акту ревізії, 30 жовтня 2013
року Інспекція прийняла вимогу
№14-06-14-14/7279, в якій відповідач вимагає
від позивача:

- внести зміни до договору із ПП
"Дорлідер" в частині зменшення
загальної вартості передбачених
договором робіт на суму 9 241 650 грн.,
шляхом укладення додаткового договору;

- розглянути питання про
притягнення до матеріальної та/або
дисциплінарної відповідальності
посадових осіб, причетних до
неправомірного завищення кошторисної
вартості поточного ремонту автодороги;

- розглянути питання про
притягнення до матеріальної та/або
дисциплінарної відповідальності
посадових осіб, причетних до
затвердження проектно-кошторисної
документації, в якій безпідставно
завищено кошторисну вартість робіт.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що правоохоронними
органами були вилучені документи у
Служби автомобільних доріг у
Миколаївській області і, тому, згідно з
п.2.9 "Порядку взаємодії між органами
державної контрольно-ревізійної
служби та органами прокуратури,
внутрішніх справ і Служби безпеки
України", затвердженому Наказом
Головного контрольно-ревізійного
управління України, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Генеральної
прокуратури України 19 жовтня 2006 року
№346/1025/685/53, посадові особи ДФІ не були
вправі приступати до проведення
ревізії, а могли бути залучені в
установленому порядку до перевірки, що
проводиться правоохоронним органом,
лише як спеціалісти.

При цьому, суд першої інстанції вважав,
що в даному випадку відсутнє
протиріччя між наявністю у Інспекції
ухвали суду про проведення ревізії, яка
є обов'язковою для виконання, та
обов'язком Інспекції відмовитись від
її проведення на підставі вказаного
п.2.9 Порядку, так як виконання ухвали
суду не може здійснюватись всупереч
іншим нормативним актам, тобто ухвала
суду може бути реалізована
відповідачем тільки за умови
відсутності перешкод, які на
законодавчому рівні унеможливлюють
проведення ревізії.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку про протиправність
проведення ревізії.

Також, суд першої інстанції виходив з
того, що з правової позиції Верховного
Суду України (яка викладена у Рішенні,
прийнятому за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах)
слідує, що при встановленні органом
державного фінансового контролю факту
збитків, належним засобом реагування з
боку Інспекції, є звернення до суду із
позовом про стягнення з підконтрольної
установи цих збитків. Саме при розгляді
такого позову адміністративний суд має
право перевірити правильність
встановлення органом державного
фінансового контролю факту завдання
збитків та перевірити правильність їх
обчислення.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскаржена вимога
Інспекції не є належним засобом
стягнення збитків і не спричиняє для
позивача обов'язку щодо укладення
додаткового договору, а інші пункти
вимоги щодо притягнення посадових осіб
є похідними від вимоги про укладення
додаткового договору, у зв'язку з чим, в
задоволені цій частини позову належить
відмовити.

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність ревізії, з таких
підстав.

Відповідно до п.5 ч.5, ч.ч.6, 7 ст. 11 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", позаплановою виїзною
ревізією вважається ревізія, яка не
передбачена в планах роботи органу
державного фінансового контролю і
проводиться за наявності хоча б однієї
з таких обставин: у разі надходження
доручення щодо проведення ревізій у
підконтрольних установах від Кабінету
Міністрів України, органів
прокуратури, органів доходів і зборів,
Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, в якому
містяться факти, що свідчать про
порушення підконтрольними установами
законів України, перевірку додержання
яких віднесено законом до компетенції
органів державного фінансового
контролю (п.5 ч.5).

Позапланова виїзна ревізія може
здійснюватися лише за наявності
підстав для її проведення на підставі
рішення суду. Позапланова ревізія
підконтрольної установи не може
проводитися частіше одного разу на
квартал (ч.6).

Позапланові виїзні ревізії суб'єктів
господарської діяльності незалежно
від форми власності, які не віднесені
цим Законом до підконтрольних установ,
проводяться органами державного
фінансового контролю за рішенням суду,
ухваленим на підставі клопотання
слідчого, прокурора для забезпечення
розслідування під час кримінального
провадження (ч.7).

Відповідно до пп.2.1 п.2 "Порядку
взаємодії між органами державної
контрольно-ревізійної служби та
органами прокуратури, внутрішніх справ
і Служби безпеки України",
затвердженого Наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України,
Генеральної прокуратури України 19
жовтня 2006 року №346/1025/685/53, органи ДКРС
проводять планові та позапланові
виїзні ревізії за зверненнями
правоохоронних органів за
місцезнаходженням об'єкта контролю
відповідно до Закону та Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550.

Згідно з абз.1 п. 29, п.31 "Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550, позапланова виїзна ревізія об'єкта
контролю за зверненням
правоохоронного органу проводиться у
разі надання ним клопотання слідчого
або прокурора про призначення
позапланової виїзної ревізії та ухвали
суду про дозвіл на її проведення, в
якому зазначаються підстави
проведення, дати її початку та
закінчення, а також номер
кримінального провадження, орган, що
здійснює досудове розслідування, дата
та підстави повідомлення про підозру у
вчиненні кримінального правопорушення
(для ревізії суб'єкта господарської
діяльності, не віднесеного Законом до
підконтрольних установ).

Для проведення ревізії за зверненням
правоохоронного органу складається
відповідно до компетенції
контролюючого органу на підставі
питань, що містяться у зверненні,
постанові слідчого або прокурора,
рішенні суду, програма ревізії, яка
письмово погоджується з
правоохоронним органом.

Також, відповідно до абз.1, 5, 6 п.2.9
вищенаведеного "Порядку взаємодії між
органами державної
контрольно-ревізійної служби та
органами прокуратури, внутрішніх справ
і Служби безпеки України",
затвердженого Наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України,
Генеральної прокуратури України від 19
жовтня 2006 року №346/1025/685/53, органи ДКРС
проводять ревізії за оригіналами
документів об'єкта контролю або
завіреними належним чином об'єктом
контролю їх копіями за
місцезнаходженням об'єкта контролю.
Якщо відсутність бухгалтерського
обліку окремих операцій об'єкта
контролю дозволяє проводити ревізію з
інших питань програми, то така ревізія
проводиться за цими питаннями.

У разі відсутності керівника об'єкта
контролю чи його заступника та
незабезпечення правоохоронним органом
їх явки для ознайомлення під розписку з
передбаченими Законом документами,
відсутності вилучених документів за
місцезнаходженням об'єкта контролю,
посадові особи служби не вправі
приступати до проведення ревізії, а
можуть бути залучені в установленому
порядку до перевірки, що проводиться
правоохоронним органом, лише як
спеціалісти.

За відсутності умов для проведення
ревізії, наявності загрози знищення
документів або якщо об'єкт контролю, на
якому потрібно провести позапланову
ревізію, знаходиться за місцем
проживання фізичної особи, то така
ревізія може проводитись в узгодженому
між органом ДКРС та правоохоронним
органом місці з повідомленням про це
об'єкта контролю.

Таким чином, законодавством
передбачені умови, за яких ревізія може
проводитись не за місцезнаходженням
об'єкта контролю.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 вересня 2013 року, за
розглядом клопотання слідчого,
погодженого з Миколаївською
прокуратурою, доручено ДФІ в
Миколаївській області провести
позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Служби автомобільних доріг у
Миколаївській області (а.с.14 т. 1).

Для проведення ревізії ДФІ в
Миколаївській області складено
програму ревізії, яку погоджено з
правоохоронним органом (а.с.15 т. 1), що
відповідає вимогам вищенаведеного п.31
"Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550.

Ревізію проведено за оригіналами
документів об'єкта контролю в
узгодженому між органом ДКРС та
правоохоронним органом місці
(приміщенні Миколаївської прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері) з повідомленням
про це об'єкта контролю, у зв'язку з тим,
що ці документи не знаходились у
об'єкта контролю, а були долучені до
матеріалів кримінального провадження,
що відповідає вищенаведеним абз.1, 6 п.2.9
"Порядку взаємодії між органами
державної контрольно-ревізійної
служби та органами прокуратури,
внутрішніх справ і Служби безпеки
України", затвердженого Наказом
Головного контрольно-ревізійного
управління України, Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України, Генеральної
прокуратури України 19 жовтня 2006 року
№346/1025/685/53.

Висновки суду першої інстанції, що ДФІ
в Миколаївській області повинна була
ігнорувати ухвалу суду, якою їй було
доручено провести ревізію, з
посиланням на те, що законодавство
містить положення, що перешкоджають
проведенню ревізії, є
необґрунтованими, оскільки вони
суперечать вищому законодавчому акту -
Конституції України, ст. 124 якої
передбачає обов'язковість судових
рішень.

Таким чином, судова колегія вважає, що
ДФІ в Миколаївській області провела
ревізію з дотриманням вимог
законодавства, а висновки суду першої
інстанції про протиправність ревізії є
помилковими.

Інші висновки суду першої інстанції не
оскаржуються.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку про
необґрунтованість позовних вимог
Служби автомобільних доріг у
Миколаївській області і, відповідно,
необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, судова колегія, керуючись п.4 ч.1
ст. 202 КАС України вважає необхідним,
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою відмовити Службі автомобільних
доріг у Миколаївській області у
задоволенні позовних вимог до ДФІ в
Миколаївській області про визнання
протиправним дій, визнання
протиправною та скасування вимоги.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1
ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
відмовити Службі автомобільних доріг у
Миколаївській у задоволенні
адміністративного позову до Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області про:

- визнання протиправними дії щодо
проведення ревізії;

- визнання протиправною і
скасування вимогу вимоги від 30 жовтня
2013 року №14-06-14-14/7279.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 10 жовтня 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: