Справа № 804/5725/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2014 рокусправа № 804/5725/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Нагорної Л.М.
Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Відділення виконавчої Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську витрат, пов'язаних з
виплатою ОСОБА_1, пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві за період
січень - березень 2014 року в сумі 450 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідно до
Порядку відшкодування Фондом
Пенсійному Фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою ППФУ та Фонду від 04.03.2003 року
№5-5/4, відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які вчинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів. В порушення
зазначеного Порядку відповідачем не
прийнята до заліку та не відшкодована
сума в розмірі 450 грн., що виплачена
ОСОБА_1 в якості пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014 року
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області задоволено
повністю.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
м. Дніпродзержинську витрати,
пов'язані з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок

нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_1 за період січень - березень 2014
року в сумі 450 грн. (чотириста п'ятдесят
гривень).

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що неприйняття
відповідачем до заліку витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
призначеної гр. ОСОБА_1 за період
жовтень-грудень 2013 року є
неправомірним.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
Порядком відшкодування Фондом
Пенсійному Фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затверджений постановою
ПФУ та Фонду від 04.03.03 №5-5/4 передбачено
механізм проведення відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань Пенсійному
фонду витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в основу якого покладено
відшкодування витрат та здійснення
відповідних розрахунків між фондами на
централізованому рівні у
добровільному порядку, при цьому
встановлене правило підписання актів
звірки розрахунків передбачає
відсутність спору з цього питання між
сторонами. Також відповідач зазначав,
що ОСОБА_1 отримав трудове каліцтво на
території колишнього СРСР, жодної
передачі документів від підприємства,
на якому він працював, здійснено не
було і на обліку у Відділенні
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області ОСОБА_1 не перебуває.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не перешкоджає
розгляду справи без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
управлінням Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в період з січня по березень 2014
року здійснювалась виплата гр. ОСОБА_1,
в якості пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який отримав каліцтво на
підприємстві, розташованому на
території країни СНД, в загальному
розмірі 450 грн.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими

похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Положеннями ст. 25 Основ визначено, що
зокрема, за пенсійним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення: - пенсії
за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); - пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті; -
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; - допомога на поховання
пенсіонерів. За страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: -
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; - допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; -
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; - пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; - пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; - допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

На реалізацію положень Основ виданий
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.99 № 1105 (далі - Закон
№ 1105), який визначає правову основу,
економічний механізм та організаційну
структуру загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1105 Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків (далі - Фонд) зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений ст.21 Закону № 1105.

Зі змісту вказаного Закону та також зі
змісту Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому
Постановою правління Пенсійного фонду
України і правління Фонду соціального
страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03
№ 5-4/4 відповідно до Законів № 1105, «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Порядок №5-4/4), вбачається, що
відшкодуванню підлягають такі суми:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася

пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Матеріалами справи підтверджено, що гр.
ОСОБА_1, якому позивач в період з січня
по березень 2014 року здійснював виплату
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві, став
інвалідом внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи Актом про нещасний випадок на
виробництві № 3 від 19.10.1983 року,
випискою із акту огляду МСЕК від 05.01.1987
року № 004735. Як підтверджено довідкою,
виданою Управлінням, ОСОБА_1 перебуває
на обліку в Управлінні як пенсіонер по
інвалідності ІІІ групи внаслідок
нещасної випадку на виробництві та в
січні, лютому та березні 2014 року
отримав пенсію в розмірі 150 грн. за
кожний місяць, всього 450 грн.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 2 Закону
№ 1105 особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Наведеним положенням
кореспондують положення ч.
2 ст. 24 Закону № 1105, відповідно до яких -
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від
13 березня 1992 року
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасниць даної угоди та членів їх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Статтею 3 цієї Угоди визначає, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. За змістом цієї норми
взаємні розрахунки між державами
можуть проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

З огляду на викладене, неприйняття
відповідачем до заліку витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
призначеної гр. ОСОБА_1 за період
жовтень-грудень 2013 року є
неправомірним.

Окрім того, відповідно до п. 5, 6 та 7
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду

України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року № 5-4/4,
визначено, що органи Пенсійного фонду
щомісяця проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Отже, відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.

Доводи відповідача про те, що Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання встановлено лише
механізм відшкодування коштів на
централізованому рівні між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та Пенсійним
фондом України, суд першої інстанції
вірно вважав необґрунтованими,
оскільки Порядок не врегульовує
спірних відносин, які виникли в цьому
випадку, тому що встановлене ним
правило підписання актів звірки
розраховано на відсутність спору, а у
разі незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вирішується питання
про стягнення спірних сум.

Зазначеної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
суд України у своїй ухвалі від 13.06.2013
року у справі № к/9991/85872/11-с та
Верховний Суд України , зокрема, в
постановах від 6 червня 2011 року (№
21-116а11), 20 березня 2007 року (№
21-1087во06) та 20 березня 2007 року (№ 21-897во06).

З урахуванням вищевикладених обставин,
колегія суддів зазанчає, що суд першої
інстанції вірно вважав позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014 року у справі
за адміністративним позовом
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області до Відділення виконавчої Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області про стягнення заборгованості -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Д.В. Чепурнов