Справа № 341/2047/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Справа №
876/12945/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської області на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області про визнання неправомірними
дій,-

В С Т А Н О В И В :

06 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому, з врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог просила
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області (далі - УПФУ
в Галицькому районі) зробити
перерахунок пенсії з врахуванням сум
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на вирішення
соціально-побутових умов та виплатити
недоплачену пенсію з 03.11.2008 року.

Постановою від 29 серпня 2013 року
Галицький районний суд
Івано-Франківської області
адміністративний позов задовольнив
частково та постановив визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області по
не включенню до заробітку для
обчислення пенсії ОСОБА_1 матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Вказаною постановою суд зобов'язав
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області зробити перерахунок пенсії,
призначеної ОСОБА_1 з врахуванням до
заробітку для обчислення пенсії сум
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань за період з 06 лютого 2013 року та
виплатити недоплачену пенсію.

Також суд зобов'язав управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області в
подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію в
розмірі згідно зробленого перерахунку.

Позовну заяву в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області зробити перерахунок пенсії
призначеної ОСОБА_1 з врахуванням до
заробітку для обчислення пенсії сум
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань за період з 13 жовтня 2008 року по 05
лютого 2013 року та виплатити
недоплачену пенсію за даний період
залишено без розгляду у зв'язку з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, УПФ України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області подало апеляційну скаргу,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, які мають значення
для справи, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що
порядок визначення розмірів заробітку
для обчислення пенсії державних
службовців затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006
року № 268. Відповідно до вказаної
постанови в заробіток для обчислення
пенсії включаються премії та надбавки
за останні 24 місяці перед зверненням за
пенсією.

Для призначення пенсії ОСОБА_1
враховано всі складові заробітної
плати, передбачені законодавством.
Матеріальна допомога не відноситься до
інших надбавок, тому зарахувати її в
суму заробітної плати для обчислення
пенсії у відповідності до Закону
України ,,Про державну службу" немає
підстав.

Крім того, суду під час вирішення
питання щодо дотримання строку
звернення до адміністративного суду з
позовною вимогою про нарахування та
виплату пенсії необхідно керуватися
нормами статті 99 КАС України, в якій
передбачено шестимісячний строк
звернення до суду. Оскільки відповідно
до ст. 266 КАС України поворот виконання,
зокрема, постанови про присудження
виплат пенсій чи інших періодичних
платежів з Державного бюджету України
або позабюджетних державних фондів,
допускається у разі, коли скасована
постанова була обґрунтована на
повідомлених позивачем завідомо
неправдивих відомостях або поданих ним
підроблених документах. Отже, позивач
пропустив вищезазначений
шестимісячний строк з дня, коли його
права були порушенні.

За таких обставин, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 03
листопада 2008 року відповідно до Закону
України ,,Про державну службу".

Позивач звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії, в якій
просила перерахувати призначену їй
пенсію, у зв'язку з тим, що у порушення
діючого законодавства при нарахуванні
пенсії не були включені суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутові потреби, які
згідно довідки, виданої управлінням
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі від 29.07.2013 року №18, були
виплачені їй за період з серпня 2006 року
по серпень 2008 року.

Листом УПФ України в Галицькому районі
від 11 липня 2013 року № 78/Ф-15 позивачу
було відмовлено в перерахунку пенсії, з
посиланням на те, що згідно зі статтею 33
Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Оскільки матеріальна
допомога не належить до інших надбавок,
підстав для врахування її у заробітну
плату для визначення розміру пенсії
немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових потреб входить до
системи оплати парці державного
службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Так, відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від
24.03.1995 року «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин
слід застосовувати спеціальні норми,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону України від 09 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Законів України
«Про державну службу» та «Про оплату
праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України прийнятому у
справі № 21-430а11, яке відповідно до ст.
244-2 КАС України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області при визначенні розміру пенсії
ОСОБА_1 безпідставно не було враховано
всі види оплати праці, на які утримано
страхові внески на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення,
зокрема, матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на
соціально-побутові потреби.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про
невідповідність оскарженого судового
рішення нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст.
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2013 року у справі № 341/2047/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов