Справа № 815/4769/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4769/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.,

при секретарі - Гаврилюк І.С.

за участю: представника позивача -
Тіхнєвої К.Ю. (за довіреністю);

представника відповідача - Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області - Лобанова Р.М. (за
довіреністю),-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом приватного акціонерного
товариства "Одеський завод шампанських
вин" до Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області про
скасування припису, -

В С Т А Н О В
И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов приватного
акціонерного товариства "Одеський
завод шампанських вин" до Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області, в якому, з
урахуванням наданих остаточних
уточнень до позовних вимог (т.2 а.с.137-140),
позивач просив суд скасувати припис
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області № 002128
від 17.06.2014 року.

Позивач мотивує свої позовні вимоги
тим, що 17 червня 2014 року Державною
інспекцію сільського господарства в
Одеській області винесено припис про
усунення виявлених при перевірці
додержання вимог земельного
законодавства порушень N 002128 (далі -
Припис №002128), згідно до якого ПрАТ
«Одеський завод шампанських вин»
зобов'язано у 30-ти денний строк усунути
виявлені порушення земельного
законодавства щодо земельної ділянки,
яка розташована за адресою: м.Одеса,
Французький бульвар, 36.

Позивач вважає зазначений припис №002128
необґрунтованим, винесеним без
всебічного вивчення фактичних
обставин та таким, що не відповідає
вимогам чинного законодавства,
виходячи з наступного

По-перше, позивач зазначає, що
товариство є орендарем цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» на підставі договору
оренди з Регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Одеській області від 30.12.1992 р. (нова
редакція від 05.12.2008 р.) зі змінами та
доповненнями, що є власністю держави в
особі Міністерства аграрної політики
України згідно Свідоцтва про право
власності від 04.06.2008 року.

Посилаючись на положення ст.796
Цивільного кодексу України, ст.2 Закону
України «Про оренду землі», ст. 4 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» позивач зазначає,
що з його боку порушень земельного
законодавства здійснено не було,
оскільки цілісним майновим комплексом
(ЦМК) є господарський об'єкт з
завершеним циклом виробництва
продукції (робіт, послуг) з наданою йому
земельною ділянкою, на якій він
розміщений, автономними інженерними
комунікаціями, системою
енергопостачання. На думку позивача,
Закон України «Про оренду державного
та комунального майна» не вимагає
укладання договору оренди на землю у
разі оренди ЦМК, і відповідно, не
розділяє окремо будівлі, споруди та
земельну ділянку та не зобов'язує
орендаря ЦМК укладати договір оренди
землі. Також, як вказує позивач, такого
обов'язку не передбачено й у
вищезазначеному договорі оренди ЦМК.

Також, позивач посилається на те, що
Методикою розрахунку орендної плати,
затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995
року № 786 передбачена обов'язкова
наявність оцінки майна для визначення
розміру орендної плати, в яку входить
оцінка прав землекористування. При
цьому, в позові зазначено, що в
розрахунок орендної плати за ЦМК
згідно незалежної оцінки ПП «Аналитик»
увійшов нематеріальний актив вартістю
610833, 00 грн. - право користування
земельною ділянкою, і відповідно,
земельний податок сплачується заводом
за даними державного земельного
кадастру в установленому Податковим
кодексом України порядку.

Таким чином, позивач вважає, що
товариство на законних підставах та на
платній основі використовує земельну
ділянку, при цьому сплачує податок на
землю, виходячи з нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, про що
повідомлено відповідача листом ПрАТ
"Одеський завод шампанських вин" за № 522
від 06.06.2014 року, який є відповіддю на
клопотання відповідача №293 від 19.05.2014
року.

По-друге, як вказує позивач, твердження
відповідача в приписі № 002128 щодо
установленого факту ухилення заводом
від оформлення належним чином
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не відповідає
дійсності, оскільки відповідачу
відомо, що Рішенням Одеської міської
ради № 1078-V від 26.01.2007 року ЗАТ «Одеський
завод шампанських вин» отримало згоду
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 36, та розробником
проекту землеустрою є КП
«Земельно-кадастрове бюро при
управлінні земельних ресурсів», яке
згідно договору № 23/13-юр від 23.10.2013 року,
здійснює додатковий комплекс
землевпорядних робіт з метою оновлення
проекту, які на даний час не виконані.
При цьому, позивач посилається на те, що
з незалежних від заводу причин
товариство тривалий час не отримувало
погодження кадастрової зйомки від
суміжного землевласника - Одеського
апеляційного господарського суду, що
підтверджується відповідним
зверненнями, що в свою чергу,
унеможливлює провести як державну
реєстрацію земельної ділянки, так і
отримати позитивний висновок
землевпорядної експертизи, без яких
взагалі не можливо затвердити проект
землеустрою та укласти будь-який
договір оренди.

Разом з цим, позивач зазначає, що листом
від 15.09.2014 р. № 01-04/1782/2014 апеляційний суд
надав товариству підписані оригінали
актів про погодження меж земельної
ділянки та оригінали актів
приймання-передачі межових знаків, що є
підставою для закінчення процедури
погодження проекту та надання його до
Державного земельного агентства
України для проведення державної
землевпорядної експертизи та
наступної реєстрації в національній
кадастровій системі.

Також, як вказує позивач, відповідачем
при складанні припису не було прийнято
до уваги те, що згідно рішення Одеської
міської ради № 2493-VI від 21.12.2012 р. надано
згоду на передачу будинку за адресою: м.
Одеса, Французький бульвар, 40, як
гуртожитку з інженерними мережами до
комунальної власності територіальної
громади. Даний будинок розташований в
межах земельної ділянки заводу згідно
проектно-технічної документації та
після передачі будинку до комунальної
власності, земельна ділянка під
будинком відійде до земель Одеської
міської ради, що відповідно є підставою
для переоформлення проекту відводу
земельної ділянки в оренду та, як
наслідок, вказані обставини
відстрочать момент укладення договору
оренди земельної ділянки без провини
заводу.

По-третє, позивач посилається на те, що
розрахунок орендної плати, за
принципом якого відповідач розрахував
шкоду, здійснено з урахуванням
відсотку, встановленого пп.288.5.1 п.288.5
ст.288 Податкового Кодексу України та
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, однак застосована
відповідачем норма набрала чинності
лише з 01.04.2014 року, що не стосується
перевіряємого періоду.

Крім того, позивач зазначає, що форма
припису № 002128 не відповідає вимогам,
які встановлені Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 19.02.2013 року № 104 «Про
затвердження Порядку оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства», а саме, відповідачем
чітко не визначено суть порушення
земельного законодавства, не зазначено
категорію земель, не зазначено цільове
призначення земельної ділянки, не
зазначено стан земельної ділянки, не
визначено які саме дії та заходи
необхідно вжити позивачу для усунення
порушень, як це передбачено Порядком
№104, чим порушено основні принципи
здійснення державного нагляду
(контролю), визначені ст. 3 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Зважаючи на викладене, позивач вважає,
що наявні підстави для скасування
припису Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області № 002128 від 17.06.2014 року про
усунення виявлених при перевірці
додержання вимог земельного
законодавства порушень.

З боку відповідача до суду надані
письмові заперечення на
адміністративний позов (т.1 а.с.163-165), в
яких відповідач зазначив, що не
погоджується із позовними вимогами,
вважає позов необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Так, відповідач зазначив, що зі змісту
оскаржуваного позивачем припису № 002128
від 17.06.2014 року та акту перевірки від
17.06.2014 року № 001159 вбачається, що
підставою для винесення відносно
позивача вказаного припису щодо
усунення останнім порушень вимог
земельного законодавства став
встановлений перевіркою факт
користування земельною ділянкою, що
розташована за адресою: вул.
Французький бульвар, 36 м. Одеса за
відсутності правовстановлюючих
документів на землю.

Водночас, стосовно тверджень позивача,
що оскаржуваний припис не відповідає
типовій формі, відповідач зазначив, що
чинним законодавством України не
визначено чіткого поняття «захід
усунення порушень», так само як і
відсутній визначений перелік вимог, що
може містити припис посадової особи,
яка виявила порушення. На думку
відповідача, позивач не був
позбавлений можливості самостійно
виконати такий припис, так як й не був
обмежений у праві вибору засобу
усунення порушення вимог земельного
законодавства, яке позивач свідомо
допустив.

Крім того, як вказує відповідач, метою
припису є не притягнення суб'єкта
господарювання до
адміністративно-господарської
відповідальності, а усунення самого
факту порушення без застосування
будь-яких санкцій майнового характеру.

Таким чином, як стверджує відповідач,
посадові особи Держсільгоспінспекції
в Одеській області при проведенні
перевірки діяли в порядку та у спосіб,
що визначені чинним законодавством, а
оскаржуваний позивачем припис є
законним та обґрунтованим, оскільки на
момент перевірки у позивача були
відсутні правовстановлюючі документи
на землю, що й стало підставою для
необхідності вжиття заходів
реагування щодо усунення порушень
вимог земельного законодавства.

Представник позивача у судовому
засіданні 15.10.2014 року позовні вимоги
щодо скасування припису підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
уточненнях до неї, додаткових
поясненнях, а також, зважаючи на надані
до суду докази та просила суд
задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача - Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області у судовому засіданні
15.10.2014 року проти задоволення
адміністративного позову заперечував
з підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов та наданих
поясненнях.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача,
ознайомившись з запереченнями
відповідача на позов, всебічно та повно
дослідивши обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, заперечення і
доводи, та перевіривши їх доказами, суд
встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що згідно виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
30.04.2014 року (т.1 а.с.143) та витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 30.04.2014
року (т.1 а.с.144-146) Приватне акціонерне
товариство «Одеський завод
шампанських вин» зареєстровано як
юридична особа. Водночас, як вбачається
із вказаних виписки та витягу,
місцезнаходженням юридичної особи -
Приватного акціонерного товариства
«Одеський завод шампанських вин» є м.
Одеса, Французький бульвар, будинок 36.

Відповідно до положень частини 1
статті 188 Земельного кодексу України
від 25.10.2001 № 2768-ІІІ державний контроль
за використанням та охороною земель
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері здійснення державного
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Відповідно до Указу Президента України
від 13.04.2011 №459/2011, яким затверджено
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України
(Держсільгоспінспекція України), яка є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), остання входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

За правилами ч. 2 ст. 188 Земельного
кодексу України, порядок здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель встановлюється
Законом України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» згідно ст. 10 якого, державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право,
зокрема: безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок
особи, яка вчинила відповідне
правопорушення, з відшкодуванням
завданих власнику земельної ділянки
збитків; складати акти перевірок чи
протоколи про адміністративні
правопорушення у сфері використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства про охорону земель та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

Вказані положення Закону узгоджуються
із приписами пункту 5 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» визначено, що
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються, зокрема, шляхом
проведення перевірок.

Як встановлено судом, 19.05.2014 року за № 293
Державною інспекцією сільського
господарства в Одеській області до ЗАТ
«Одеський завод шампанських вин»
направлено клопотання про надання
документів, матеріалів та іншої
інформації, необхідних для здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель в частині земельних
ділянок, які перебувають в
користуванні ЗАТ «Одеський завод
шампанських вин» у строк до 10 год. 08.06.2014
року (т.1 а.с.10). Вказане клопотання
отримано позивачем 04.06.2014 року, що
підтверджується вхідним штампом на
цьому клопотанні.

У відповідь на вказане клопотання
відповідача, листом від 06.06.2014 року №522
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
надало пояснення, в яких повідомило,
зокрема, що ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» є орендарем цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» на підставі договору
оренди з Регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Одеській області від 30.12.1992 р. (нова
редакція від 05.12.2008 р.) зі змінами та
доповненнями, а право користування
земельною ділянкою за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, будинок 36 було
визнано як нематеріальний актив, що
вказує на платну основу користування
земельною ділянкою (т.1 а.с.221). Також,
товариство зазначило, що знаходиться
на стадії оновлення проекту
землеустрою у зв'язку із відмовою в
реєстрації в національній кадастровій
системі в Управлінні Держземагентства
у м. Одесі, а також, на стадії погодження
меж земельної ділянки із суміжними
землевласниками/землекористувачами.
Разом з цим, у вказаному листі
зазначено, що товариством сплачується
податок на землю, виходячи з
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, про що свідчать податкові
декларації. Таким чином, як зазначено
товариством, останнє використовує
земельну ділянку на правомірних
засадах та застосовує всі передбачені
чинним законодавством України заходи
щодо отримання земельної ділянки в
оренду. На підтвердження вказаних
пояснень та на виконання клопотання
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області, разом
із вказаною відповіддю на адресу
Інспекції позивачем надані копії
запитуваних документів.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, до надання з боку товариства
документів та відповіді на клопотання
Інспекції, а також, до спливу
встановленого у клопотанні терміну -
08.06.2014 року, начальником Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області прийнято наказ від
03.06.2014 року №725-пр (т.1 а.с.237), на підставі
якого посадовій особі Інспекції видано
направлення № 508пр. від 03.06.2014 року на
проведення позапланової перевірки
Закритого акціонерного товариства
«Одеський завод шампанських вин» (щодо
дотримання вимог земельного
законодавства) у строк з 03.06.2014 року по
17.06.2014 року (т.1 а.с.11).

Судом встановлено, що державним
інспектором сільського господарства в
Одеській області Попаз П.П. на підставі
наказу від 03.06.2014 року № 725пр та
направлення від 03.06.2014 року № 508пр в
період з 03.06.2014 року по 17.06.2014 року
проведено позапланову перевірку ПрАТ
«Одеський завод шампанських вин» з
питань дотримання вимог земельного
законодавства при використанні
земельної ділянки за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 36, за наслідками
якої складено акт перевірки № 001159 від
17.06.2014 року (т.1 а.с.13-22).

Підставою для проведення перевірки у
наказі та направленні вказані вимога
прокуратури Одеської області від 08.05.2014
року № 05/3-945 вих-14 та постанова
прокуратури Одеської області про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 05.05.2014 року (т.1 а.с.239-242).

За результатами проведеної перевірки,
державним інспектором виявлено
порушення вимог земельного
законодавства України, а саме ст. ст. 125,
126 Земельного кодексу України, оскільки
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
ухиляється від оформлення належним
чином правовстановлюючих документів
на земельну ділянку.

Зважаючи на встановлені під час
перевірки порушення, державним
інспектором сільського господарства в
Одеській області 17.06.2014 року за № 002128
Голові правління ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» видано припис, згідно
якого ПрАТ «Одеський завод шампанських
вин» у 30-ти денний строк зобов'язано
усунути виявлені порушення земельного
законодавства України щодо земельної
ділянки, яка розташована за адресою:
м. Одеса, Французький бульвар, 36 (т.1
а.с.9).

Так, у приписі Державного інспектора
сільського господарства в Одеській
області Попаз П.П. № 002128 від 17 червня 2014
року зазначається, що перевіркою
дотримання вимог земельного
законодавства України ПрАТ «Одеський
завод шампанських вин» встановлено, що
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
використовує земельну ділянку площею
орієнтовано 3,6098 га, розташовану за
адресою: м. Одеса, Французький бульвар,
36 під розміщення, експлуатацію
будівель та споруд заводу шампанських
вин, які належать їм на підставі
договору про внесення змін до договору
оренди від 30.12.1992 року цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» від 05.12.2008 року,
укладеного з Регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Одеській області строком до 24.02.2035 року.

Користування вказаною земельною
ділянкою не відповідає положенням ст.
ст. 125, 126 Земельного кодексу України. З
2007 року по теперішній час ПрАТ
«Одеський завод шампанських вин» -
правонаступник ТОВ «Одеський завод
шампанських вин», ЗАТ «Одеський завод
шампанських вин», ухиляється від
оформлення належним чином
правовстановлюючих документів на
землекористування, передбачених
земельним законодавством України.

Згідно витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки м. Одеси від 21.05.2012
року № 344/П, виданого управлінням
Держкомзему у місті Одеса, нормативна
грошова оцінка вищевказаної земельної
ділянки складає 102759093,66 грн.
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
сплачує земельний податок у розмірі 1%,
що складає на рік - 1031262,24 грн.
Відповідно до ст.288.5.1 Податкового
кодексу України оренда плата за землю
не може бути меншою за 3% від нормативно
грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин», ухиляючись від
оформлення належним чином
правовстановлюючих документів на
землекористування завдає вагому шкоду
місцевому бюджету у вигляді
недоотримання коштів у розмірі близько
2 млн. 60 тис. грн. на рік.

Вказані припис та акт перевірки були
направлені на адресу товариства 23.06.2014
року та отримані останнім 07.07.2014 року
(т.1 а.с.12).

Не погодившись із діями державного
інспектора сільського господарства в
Одеській області, яким здійснювалась
перевірка та винесеним ним приписом,
головою правління ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» Черненко С.О., 09.07.2014
року подано до Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області скаргу за вих. № 614, в якій
скаржник просив визнати дії інспектора
протиправними та скасувати припис про
усунення виявлених при перевірці
додержання вимог земельного
законодавства порушень від 17
червня 2014 року № 002128 (т.1 а.с.89-92).

Рішенням Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області № 0001 від 18.07.2014 року щодо
розгляду скарги на дії державного
інспектора, який вручив припис (т.1
а.с.94-101), припис № 002128 від 17 червня 2014
року, виданий державним інспектором
сільського господарства в Одеській
області Попаз П.П. був залишений без
змін.

Копію вказаного рішення направлено на
адресу позивача 29.07.2014 року та отримано
товариством 05.08.2014 року (т.1 а.с.93).

Вважаючи, що припис Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області № 002128 від 17.06.2014 року
порушує права та інтереси позивача,
останній звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом (з
урахуванням останніх уточнень до
нього).

Вирішуючи питання щодо правомірності
прийняття Державною інспекцією
сільського господарства в Одеській
області припису від 17.06.2014 року № 002128 та
наявності підстав для його скасування,
суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Земельним
кодексом України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ,
Законом України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» від 19 червня 2003 року N 963-IV,
Законом України «Про оренду землі» від
6 жовтня 1998 року N 161-XIV, Законом України
«Про оренду державного та комунального
майна» від 10.04.1992 № 2269-XII, Законом
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 5 квітня
2007 року N 877-V, Порядком оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 19.02.2013 №104, та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного
кодексу України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю) також
регламентовані Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі -
Закон № 877), дія якого поширюється і на
здійснення перевірок вимог земельного
законодавства.

Згідно до статті 1 Закону № 877 заходи
державного нагляду (контролю) - це
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Статтею 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
закріплюються підстави для здійснення
позапланових заходів, якими є: подання
суб'єктом господарювання письмової
заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; виявлення
та підтвердження недостовірності
даних, заявлених у документах
обов'язкової звітності, поданих
суб'єктом господарювання; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю); обґрунтоване
звернення фізичної особи про порушення
суб'єктом господарювання її законних
прав. Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності
згоди центрального органу виконавчої
влади на його проведення; неподання у
встановлений термін суб'єктом
господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень
про причини, які перешкоджали поданню
таких документів; настання аварії,
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, що було пов'язано з
діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань
у посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

При цьому, суд звертає увагу, що ч. 2 цієї
ж статті передбачено, що проведення
позапланових заходів з інших
підстав, крім передбачених цією
статтею, забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Як вже зазначалось судом, підставою для
проведення перевірки стали вимога
прокуратури Одеської області від 08.05.2014
року № 05/3-945 вих-14 та постанова про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 05.05.2014 року.

Однак, в даному випадку суд зазначає, що
з наданих на судовий запит
відповідачем матеріалів, зокрема, з
постанови прокуратури Одеської
області про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів від 05.05.2014 року
не вбачається зобов'язання провести
перевірку ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин». Тобто, посилання
відповідача у направленні на
проведення позапланової перевірки ЗАТ
«Одеський завод шампанських вин» як на
підставу її проведення на постанову
про проведення перевірки у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів від 05.05.2014 року, суд вважає
безпідставним та необґрунтованим.

Для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який
має містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки (Стаття 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності»).

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» визначаються перелік
відомостей, який повинен міститись у
посвідченні (направленні) на
проведення заходу.

При цьому, з наданих документів
вбачається, що направлення від 03 червня
2014 року № 508пр винесено на проведення
перевірки Закритого акціонерного
товариства «Одеський завод
шампанських вин», в той час, позивач на
момент здійснення відповідачем
перевірки мав найменування Приватне
акціонерне товариство «Одеський завод
шампанських вин», що підтверджується
матеріалами справи.

Згідно п. 5.3 Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, за
результатами здійснення планових та
позапланових заходів з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, які використовуються ними у
процесі ведення господарської
діяльності, державні інспектори
складають акт перевірки згідно з
уніфікованою формою акта перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства
(додаток до наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 12 липня 2012 року N 424 "Про
затвердження Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю) за
дотриманням суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 липня 2012 року за
N1289/21601).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877, на
підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) у разі необхідності
вжиття заходів реагування протягом
п'яти робочих днів з дня завершення
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) складає припис щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу.

У відповідності до ст. 8 Закону, орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом, під
час здійснення державного нагляду
(контролю) має право надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків.

Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності та п. 1.2. Порядку оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 19.02.2013 №104
(далі - Порядок), припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю), яка
оформляється, вручається
(надсилається) керівникам юридичних
осіб та фізичним особам (у тому числі
керівникам суб'єктів господарювання та
фізичним особам - підприємцям) щодо
усунення порушень вимог законодавства.

Вимоги цього Порядку від 19.02.2013 №104 є
обов'язковими для державних
інспекторів у частині дотримання ними
процедури оформлення, вручення
(надсилання), реєстрації приписів та
здійснення контролю за їх виконанням
та для посадових осіб юридичних осіб та
фізичних осіб (у тому числі посадових
осіб суб'єктів господарювання та
фізичних осіб - підприємців) у частині
обов'язковості виконання вимог
вручених (надісланих) їм приписів у
зв'язку з порушенням ними земельного
законодавства (п.1.5. Порядку).

Невиконання приписів, розпоряджень та
інших розпорядчих документів органу
державного нагляду (контролю) тягне за
собою застосування штрафних санкцій до
суб'єкта господарювання згідно із
законом.

Згідно з формою припису, наведеною у
Додатку 1 до Порядку оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України 19.02.2013 № 104, в
приписі зазначаються заходи, які
необхідно здійснити для припинення
порушення земельного законодавства,
усунення його наслідків, строк їх
виконання по кожному із заходів.

Отже, сама форма припису передбачає
зазначення конкретного заходу
(заходів), який необхідно здійснити
особі, відносно якої складено припис, у
визначений строк.

В свою чергу, оскаржуваним приписом від
17.06.2014 року №002128 ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» у 30-ти денний строк
зобов'язано усунути виявлені порушення
земельного законодавства України.

При цьому, відповідач у своїх
запереченнях зазначив, що чинним
законодавством України не визначено
чіткого поняття «захід усунення
порушень», так само як і відсутній
визначений перелік вимог, що може
містити припис посадової особи, яка
виявила порушення. На думку
відповідача, позивач не був
позбавлений можливості самостійно
виконати такий припис, так як й не був
обмежений у праві вибору засобу
усунення порушення вимог земельного
законодавства, яке позивач свідомо
допустив.

Зважаючи на вказані положення
законодавства, суд вважає, що вказаним
приписом Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області не визначено позивачу
конкретного заходу (заходів), які
необхідно вжити позивачу, що, в свою
чергу, не відповідає вимогам Порядку
оформлення, вручення (надсилання)
приписів у разі виявлення порушень
земельного законодавства,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України 19.02.2013 № 104.

При цьому, посилання відповідача на те,
що позивач не був позбавлений
можливості самостійно виконати такий
припис, так як й не був обмежений у
праві вибору засобу усунення порушення
вимог земельного законодавства, суд
вважає безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на вимогах законодавства,
оскільки, по-перше, припис - це
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю),
яка оформляється, вручається
(надсилається) керівникам юридичних
осіб та фізичним особам (у тому числі
керівникам суб'єктів господарювання та
фізичним особам - підприємцям) щодо
усунення порушень вимог законодавства,
що відповідно, передбачає визначення
заходу, який повинна здійснити у певний
строк особа, відносно якої складено
припис, та виключає можливість
позивачу на власний розсуд визначити
засіб усунення порушення вимог
земельного законодавства, а по-друге, у
оскаржуваному приписі зазначено, що у
разі його невиконання (строк до 17 липня
2014 року), керівник позивача буде
притягнутий до відповідальності
згідно ст.188-5 КУпАП, що, враховуючи не
визначення відповідачем конкретного
заходу усунення порушень, виключає
можливість виконання вимог припису.

Вказані висновки суду підтверджуються
також тим, що у письмових поясненнях
відповідача від 14.10.2014 року зазначено,
що рішення за наслідками складання
припису відповідачем не виносилось.

Разом з цим, з приводу зробленого
державним інспектором у оскаржуваному
приписі розрахунку збитків, завданих
місцевому бюджету, у вигляді
недоотримання коштів у розмірі близько
2 млн. 60 тис. грн. на рік, суд зазначає
наступне.

Як вказано у приписі, з 2007 року по час
складання припису ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин», яке є
правонаступником ТОВ «Одеський завод
шампанських вин» та ЗАТ «Одеський
завод шампанських вин», ухиляється від
оформлення правовстановлюючих
документів на землекористування,
передбачених земельним
законодавством.

Відповідно до ст. 288.1 Податкового
кодексу України, підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Згідно з пп. 288.5.1. п. 288.5. Податкового
кодексу України, на яку у приписі
посилався перевіряючий, розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Однак, в даному випадку, застосована
відповідачем норма п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК
України набрала чинності лише з 01.04.2014
року, та, відповідно, не стосується
перевіряємого періоду до 31.03.2014 року.

Разом з тим, згідно з ч. 8 ст. 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання.

Таким чином, з урахуванням вказаного
вище, суд критично ставиться до
твердження відповідача в акті
перевірки та в оскаржуваному приписі
про те, що ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин», ухиляючись від
оформлення правовстановлюючих
документів на землекористування,
завдає шкоду місцевому бюджету у
вигляді неотримання коштів у розмірі
близько 2 млн. 60 тис. грн. на рік,
оскільки, такі розрахунки, у разі їх
здійснення, повинні бути здійснені з
урахуванням всіх обставин у
відповідності до діючого
законодавства, а зазначення
відповідачем у приписі приблизного
розміру завданих збитків не відповідає
діючому законодавству. На думку суду,
при винесенні такого роду рішень,
відповідач не може керуватися
приблизними, не уточненими даними,
розрахунками, документами, тощо,
оскільки винесення таких рішень
створюють для позивача певні правові
наслідки, які є або можуть бути
підставою для виникнення у нього
будь-яких прав та обов'язків.

Враховуючи викладене, посилання
відповідача на те, що вказана сума є
приблизною, у зв'язку з чим, з метою
подальшого вирішення питання щодо її
стягнення, вона потребує уточнення,
також є безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
ґрунтуються на положеннях діючого
законодавства.

По суті встановленого під час
перевірки порушення, на підставі якого
відповідачем винесено оскаржуваний
припис, суд зазначає наступне.

Так, у приписі Державного інспектора
сільського господарства в Одеській
області Попаз П.П. № 002128 від 17 червня 2014
року зазначається, що перевіркою
дотримання вимог земельного
законодавства України ПрАТ «Одеський
завод шампанських вин» встановлено, що
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
використовує земельну ділянку площею
орієнтовано 3,6098 га, розташовану за
адресою: м. Одеса, Французький бульвар,
36 під розміщення, експлуатацію
будівель та споруд заводу шампанських
вин, які належать їм на підставі
договору про внесення змін до договору
оренди від 30.12.1992 року цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» від 05.12.2008 року,
укладеного з Регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Одеській області строком до 24.02.2035 року.

Користування вказаною земельною
ділянкою не відповідає положенням
ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.
З 2007 року по теперішній час ПрАТ
«Одеський завод шампанських вин» -
правонаступник ТОВ «Одеський завод
шампанських вин», ЗАТ «Одеський завод
шампанських вин», ухиляється від
оформлення належним чином
правовстановлюючих документів на
землекористування, передбачених
земельним законодавством України.

Судом встановлено, що 30 грудня 1992 року
між Фондом державного майна України
(Орендодавець) в особі начальника
Одеського регіонального відділення
Єганова І.І. та організацією
орендаторів Одеського заводу
шампанських вин, в особі голови Ради
Мельникова О.С. (Орендатором), з метою
приведення відносин по оренді майна
державного підприємства у
відповідність до Закону України «Про
оренду майна державних та комунальних
підприємств», переукладено договір
оренди, згідно якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в оренду
майно Одеського заводу шампанських вин
(т.1 а.с.102-108,109-110).

При цьому, 05 грудня 2008 року між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області (Орендодавець) та Закритим
акціонерним товариством «Одеський
завод шампанських вин» (Орендар)
укладено договір про внесення змін до
Договору оренди від 30.12.1992 року
цілісного майнового комплексу
«Одеський завод шампанських вин» зі
змінами та доповненнями, внесеними
додатковими угодами від 29.12.2002 р., від
03.06.2003 р., від 18.02.2004 р., від 16.04.2004 р., від
01.10.2007 р. та договором про внесення
зміни від 23.06.2008 р. та від 05.12.2008 р. до
договору оренди від 30.12.1992 р. цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» (т.1 а.с.111-114),
відповідно до п.1.1. якого ЗАТ «Одеський
завод шампанських вин» приймає в
строкове платне користування майно
цілісного майнового комплексу
«Одеський завод шампанських вин»,
місце знаходження: 65058, м. Одеса,
Французький бульвар, 36, склад і
вартість якого визначені відповідно до
Акту оцінки вартості цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин», затвердженого
наказом Регіонального відділення ФДМУ
по Одеській області від 30.05.2003 року № 540
(станом на 30.11.2002 р.).

Майно, що передається в оренду, а саме,
об'єкт, який розташований за адресою: м.
Одеса, Французький бульвар, 36, в цілому
належить Державі в особі, Міністерства
аграрної політики на підставі
свідоцтва про право власності на
нежитлові будівлі від 4 червня 2008
року, виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради на підставі
наказу Регіонального відділення ФДМУ
по Одеській області від 12.12.2007 року №1072
(т.1 а.с.122-123).

Пунктом 1.3 Договору від 05 грудня 2008 року
передбачено, що цей Договір є підставою
для виникнення у разі приватизації
Підприємства пріоритетних прав
Орендаря на довгострокову оренду
земельної ділянки, на якій розміщене
Підприємство, з наступним викупом цієї
ділянки відповідно до законодавства
України.

У відповідності до п. 2.2 цього Договору
передача Підприємства в оренду не
тягне за собою виникнення у орендаря
права власності на це майно. Власником
орендованого майна залишається
держава, а орендар користується ним
протягом строку оренди. Орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Орендна
плата визначена на підставі Методики
розрахунку орендної плати,
затвердженої Постановою КМУ від 4
жовтня 1995 р. № 786 (зі змінами та
доповненнями, внесеними Постановою КМУ
від 27.12.2006 р. № 1846) та складає за базовий
місяць (вересень 2008 р.) - 178539,15 грн. (п.п.
3.1.-3.2 Договору).

Згідно п.п.5.1, 5.3 Договору Орендар
зобов'язаний використовувати об'єкт
оренди за цільовим призначенням та
зберігати орендоване майно відповідно
до умов цього Договору. Орендар
зобов'язаний своєчасно і у повному
обсязі сплачувати орендну плату до
державного бюджету.

Згідно акту прийому-передачі цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» від 05.08.2008 року
передано Орендарю в строкове платне
користування майно цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» (т.1 а.с.117).

З розрахунку орендної плати цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» (а.с.115-116) вбачається,
що річна орендна плата складає 1042880,0
грн., місячна орендна плата - 178539,15 грн.

20 липня 2011 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Одеській області та
Приватним акціонерним товариством
«Одеський завод шампанських вин»
укладено договір про внесення зміни до
Договору оренди від 30.12.1992 р. цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» зі змінами та
доповненнями, (обліковий номер
договору № ), яким внесені
відповідні зміни до Договору у зв'язку
із тим, що відповідно до вимог Закону
України «Про акціонерні товариства»
від 17.09.2008 р. № 514-VІ, рішенням загальних
зборів акціонерів (протокол № 14 від 09
грудня 2010 року) Закрите акціонерне
товариство «Одеський завод
шампанських вин» змінило назву на
Приватне акціонерне товариство
«Одеський завод шампанських вин» та
складено акт приймання-передачі
цілісного майнового комплексу
«Одеський завод шампанських вин» (т.1
а.с.118).

Отже, позивач - ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» є орендарем цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин».

Відповідно до ч.1 ст.796 Цивільного
кодексу України, одночасно з правом
найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини) наймачеві
надається право користування
земельною ділянкою, на якій вони
знаходяться, а також право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму.

Згідно з ч.1 ст.797 Цивільного кодексу
України плата, яка справляється з
наймача будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини),
складається з плати за користування
нею і плати за користування земельною
ділянкою.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про
оренду землі», відносини, пов'язані з
орендою земельних ділянок, на яких
розташовані цілісні майнові комплекси
підприємств, установ і організацій
державної або комунальної власності, а
також заснованих на майні, що належить
Автономній Республіці Крим, та їх
структурних підрозділів, регулюються
цим Законом з урахуванням
особливостей, передбачених Законом
України «Про оренду державного та
комунального майна».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Державну політику у сфері оренди
здійснюють: Кабінет Міністрів України,
а також Фонд державного майна України,
його регіональні відділення та
представництва - щодо державного майна;
органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, - щодо
майна, яке належить Автономній
Республіці Крим; органи місцевого
самоврядування - щодо майна, яке
перебуває в комунальній власності.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», об'єктами оренди за цим Законом
є, в тому числі, цілісні майнові
комплекси підприємств, їх структурних
підрозділів (філій, цехів, дільниць).
Цілісним майновим комплексом (ЦМК) є
господарський об'єкт з завершеним
циклом виробництва продукції (робіт,
послуг) з наданою йому земельною
ділянкою, на якій він розміщений,
автономними інженерними
комунікаціями, системою
енергопостачання.

Відповідно до статті 191 Цивільного
кодексу України підприємство є
єдиним майновим комплексом, що
використовується для здійснення
підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного
майнового комплексу входять усі види
майна, призначені для його діяльності,
включаючи земельні ділянки, будівлі,
споруди, устаткування, інвентар,
сировину, продукцію, права вимоги,
борги, а також право на торговельну
марку або інше позначення та інші
права, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 5 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
визначає, що орендодавцями є Фонд
державного майна України, його
регіональні відділення та
представництва - щодо цілісних
майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до
статутного (складеного) капіталу
господарських товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації),
що є державною власністю, крім майна, що
належить до майнового комплексу
Національної академії наук України та
галузевих академій наук, а також майна,
що належить вищим навчальним закладам
та/або науковим установам, що надається
в оренду науковим паркам та їхнім
партнерам.

Орендарями згідно зі статтею 6 цього
Закону можуть бути господарські
товариства, створені членами
трудового колективу підприємства,
його структурного підрозділу, інші
юридичні особи та громадяни України,
фізичні та юридичні особи іноземних
держав, міжнародні організації та
особи без громадянства.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності. Методика розрахунку
орендної плати та пропорції її
розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються органами,
уповноваженими Верховною Радою
Автономної Республіки Крим (для
об'єктів, що належать Автономній
Республіці Крим), та органами
місцевого самоврядування (для об'єктів,
що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.

Отже, як вбачається з викладеного,
Закон України «Про оренду державного
та комунального майна» не передбачає
укладання окремого договору оренди
землі у разі оренди ЦМК, як і не
визначає, окремо будівлі, споруди та
земельну ділянку при передачі орендарю
ЦМК.

Більш того, у вищевказаному Договорі
оренди від 30.12.1992 р. цілісного майнового
комплексу «Одеський завод шампанських
вин» зі змінами та доповненнями,
зазначено, що цей Договір є підставою
для виникнення у разі приватизації
Підприємства пріоритетних прав
Орендаря на довгострокову оренду
земельної ділянки, на якій розміщене
Підприємство, з наступним викупом цієї
ділянки відповідно до законодавства
України.

Методикою розрахунку орендної плати,
затвердженою Постановою КМУ від 04.10.1995
року № 786 (з змінами та доповненнями)
передбачена обов'язкова наявність
оцінки майна для визначення розміру
орендної плати, в яку входить оцінка
прав землекористування. В розрахунок
орендної плати за ЦМК згідно
незалежної оцінки ПП «Аналитик»
відповідно до витягу, увійшов
нематеріальний актив вартістю 610833,00
грн. - право користування земельною
ділянкою.

При цьому, як зазначено позивачем та
підтверджується матеріалами справи,
земельний податок сплачується
позивачем за даними державного
земельного кадастру в установленому
порядку. Крім того, позивач зазначив, що
товариство сплачує земельний податок,
виходячи з нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, про що також було
повідомлено у листі позивача вих. № 522
від 06.06.2014 року на адресу відповідача.
Позивачем на підтвердження вказаних
обставин надано до суду податкові
декларації з плати за землю (земельний
податок) за 2013-2014 рр. та платіжні
доручення про сплату орендної плати за
ЦМК та про сплату земельного податку за
2013-2014 рр. (т.1 а.с.124-140, т.2 а.с.94-136).

Отже, виходячи з наведених норм
законодавства та встановлених судом
обставин, вбачається, що позивач на
законних підставах та на платній
основі використовує земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 36.

В частині зазначення відповідачем в
оскаржуваному приписі, що з 2007 року по
теперішній час ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» - правонаступник ТОВ
«Одеський завод шампанських вин» та
ЗАТ «Одеський завод шампанських вин»,
ухиляється від оформлення належним
чином правовстановлюючих документів
на землекористування, передбачених
земельним законодавством України, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України, надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім
випадків, коли особа, зацікавлена в
одержанні земельної ділянки у
користування, набуває право замовити
розроблення такої документації без
надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Умови і строки розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються договором,
укладеним замовником з виконавцем цих
робіт відповідно до типового договору.
Типовий договір на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Згідно статті 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України, право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що рішенням
Одеської міської ради від 26.01.2007 року №
1078-V, надано згоду закритому
акціонерному товариству «Одеський
завод шампанських вин» на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду,
орієнтовною площею 3,6150 га, за адресою:
м. Одеса, Французький бульвар, 36 для
експлуатації будівель та споруд заводу
шампанських вин (т.1 а.с.30).

В свою чергу, позивачем надано до суду
пояснення щодо стадій погодження
проекту відведення земельної ділянки
3,6150 га, ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 36, із
відображенням усіх вчинених дій як з
боку позивача, так і з боку розробника
проекту, відповідних органів місцевого
самоврядування та державних органів,
починаючи з отримання згоди ЗАТ
«Одеський завод шампанських вин» на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду,
орієнтовною площею 3,6150 га, за адресою:
м. Одеса, Французький бульвар, 36,
наданої рішенням Одеської міської ради
від 26.01.2007 року № 1078-V (т.2 а.с.1-5).
Водночас, позивачем надані копії усіх
документів, зазначених у поясненні та
підтверджуючих викладені у поясненнях
обставини (т.2 а.с.6-93).

Так, зокрема, з наданих матеріалів
вбачається, що Висновком Управління з
питань охорони об'єктів культурної
спадщини по проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки від 18.12.2012
№01-15/з-76 погоджено «Проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» для експлуатації
будівель та споруд заводу шампанських
вин за адресою: м. Одеса, Приморський
район, Французький бульвар, 36 та не
надано заперечень проти відведення
земельної ділянки загальною площею 3,6098
га в оренду.

Управлінням архітектури та
містобудування Одеської міської ради
надано Висновок (попередній) про
можливість надання в оренду земельної
ділянки та визначення сервітутів та
обмежень від 26.12.2012 року №01-15/3897-359.
Також, Управлінням архітектури та
містобудування Одеської міської ради
надано Висновок по проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду від 04.01.2013 року №01-11/17-1 пз, яким
погоджений наданий на розгляд проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» за адресою: м. Одеса,
Приморський район, Французький
бульвар, 36 для експлуатації будівель та
споруд заводу шампанських вин.

Відповідно до висновку Управління
Держземагентства у м. Одесі Одеської
області від 07.03.2013 року №25/В погоджено
зазначений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
за адресою: м. Одеса, Приморський район,
Французький бульвар, 36 для
експлуатації будівель та споруд заводу
шампанських вин. При цьому, листом
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області від 15.03.2013 року №48/02
визначено Перелік обмежень у
використанні земельної ділянки.

Окрім того, судом встановлено з наданих
позивачем матеріалів, що 23.10.2013 року між
КП «Земельно-кадастрове бюро при
управлінні земельних ресурсів»
(виконавець) та ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» (замовник) укладено
Договір №23/13-юр про оновлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки із додатками до нього,
відповідно до якого у зв'язку із
внесенням змін від 02.10.2012 року за №
5395-УІ до Закону України «Про
землеустрій», виконавець
зобов'язується виконати додатковий
комплекс землевпорядних робіт з метою
оновлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, за
адресою: м. Одеса, Приморський район,
Французький бульвар, 36.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, за неодноразовими зверненнями
ПрАТ «Одеський завод шампанських вин»
до Одеського апеляційного
господарського суду щодо погодження
меж земельної ділянки, 15.09.2014 року з
боку Одеського апеляційного
господарського суду на адресу позивача
надіслані підписані з боку суду акти
погодження меж земельної ділянки
суміжними землевласниками та акти
приймання-передачі межових знаків на
зберігання.

Отже, як вказує позивач, на підставі
отримання, в тому числі усіх вказаних
документів, стало можливим закінчення
процедури погодження проекту для
надання його до Державного земельного
агентства України для проведення
державної землевпорядної експертизи,
та відповідно, тільки після цього, може
бути вирішено питання укладення
договору оренди землі.

Водночас, позивач зазначив, що
відповідачем при винесенні
оскаржуваного припису, не було
враховано те, що згідно рішення
Одеської міської ради № 2493-VI від
21.12.2012 року надано згоду на передачу
будинку за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 40, як гуртожитку з
інженерними мережами до комунальної
власності територіальної громади, та
на даний час триває відповідна
процедура передачі будинку до
комунальної власності за участю
заводу. Позивач вказує, що даний
будинок розташований в межах земельної
ділянки заводу згідно
проектно-технічної документації та
після передачі будинку до комунальної
власності, земельна ділянка під
будинком відійде до земель Одеської
міської ради, що потягне за собою
переоформлення проекту відводу
земельної ділянки в оренду та, як слід,
відстрочить момент укладення договору
оренди земельної ділянки.

З огляду викладене вбачається, що
позивачем, враховуючи зміни у
земельному законодавстві після
укладення договору оренди від 30.12.1992 р.
цілісного майнового комплексу
«Одеський завод шампанських вин» (зі
змінами та доповненнями), дійсно вжито
всі передбачені законодавством заходи
щодо оформлення належним чином
правовстановлюючих документів на
землекористування, в тому числі ,
отриманий дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду за адресою:
м. Одеса, Французький бульвар, 36, що
свідчать про хибність тверджень
відповідача про ухилення ПрАТ
«Одеський завод шампанських вин» з 2007
року від оформлення відповідних
правовстановлюючих документів на
землекористування.

Таким чином, позивачем надано до суду
докази того, що на день проведення
перевірки Приватне акціонерне
товариство «Одеський завод
шампанських вин» на правомірних
засадах на підставі вищевказаного
договору оренди від 30.12.1992 р. цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» (зі змінами та
доповненнями) та на платній основі
використовує цілісний майновий
комплекс із земельною ділянкою, на якій
він розміщений, адже позивач здійснює
перерахування орендної плати за
договором оренди від 30.12.1992 р. цілісного
майнового комплексу «Одеський завод
шампанських вин» та постійно сплачує
плату за користування земельною
ділянкою у вигляді земельного податку,
а також, надано докази того, що позивач
застосовує всі передбачені чинним
законодавством України заходи щодо
отримання земельної ділянки в оренду.

Отже, як вбачається з викладеного,
відповідач при винесені оскаржуваного
припису не врахував усіх
вищезазначених обставин, в тому числі,
тієї обставини, що підприємством
вживаються необхідні заходи для
укладення договору оренди земельної
ділянки у відповідності до вимог
земельного законодавства.

Враховуючи все вищевказане, суд вважає,
що відповідачем - Державною інспекцією
сільського господарства в Одеській
області припис прийнято з суттєвими
недоліками та без з'ясування всіх
обставин, що мали значення для його
прийняття, необґрунтовано,
нерозсудливо, без наявних доказів
порушення норм земельного
законодавства позивачем, у зв'язку з
чим суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
скасування припису Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області від 17.06.2014 року № 002128.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Будь-які рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень мають бути
законними та обґрунтованими,
прийнятими чи вчиненими в межах
наданих повноважень, мати під собою
конкретні об'єктивні факти, на підставі
яких їх ухвалено або вчинено.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав до суду належних,
вичерпних та допустимих доказів в
обґрунтування правомірності
прийнятого Державною інспекцією
сільського господарства в Одеській
області припису від 17.06.2014 року №
002128, та в ході розгляду справи таких
доказів судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, оцінюючи надані
сторонами у справі докази у сукупності,
суд дійшов висновку, що позов
приватного акціонерного товариства
"Одеський завод шампанських вин"
підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2,7,8,9,14,70,71,72,79,86,94,103, 158-
163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
акціонерного товариства "Одеський
завод шампанських вин" до Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області про скасування
припису - задовольнити.

Скасувати припис Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області № 002128 від 17 червня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 20.10.2014 року.

Суддя
О.М. Соколенко

Адміністративний позов
приватного акціонерного товариства
"Одеський завод шампанських вин" до
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області про
скасування припису - задовольнити.

Скасувати припис Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області № 002128 від 17 червня 2014 року.

20 жовтня 2014 року.