Справа № 804/2200/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" вересня 2014 р. справа №
804/2200/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.05.2014 р. у справі № 804/2200/14

за позовом Дніпропетровського
міського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Дніпропетровській області
(правонаступник - Дніпропетровське
міськрайонне Управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Дніпропетровській області)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про застосування заходів реагування, -

встановив:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив вжити заходи реагування
до відповідача у вигляді зупинення
роботи кафетерію, який здійснює
господарську діяльність за адресою:
АДРЕСА_1, до усунення порушень
санітарного законодавства та
отримання дозвільного
документу-експлуатаційного дозволу.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.05.2014 р. позов задоволено. Постанова
мотивована тим, що встановлені
позивачем порушення створюють загрозу
життю та/або здоров'ю людей і на час
розгляду справи відповідачем не
усунуті в повному обсязі, у відповідача
відсутній експлуатаційний дозвіл
експлуатаційний дозвіл на об'єкт -
кафетерій "2.25", тому вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
відповідач, зазначив, що в порушення
приписів ст.6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" позивач не отримав згоди
центрального органу виконавчої влади
на проведення такої перевірки.
Перевірку проведеного з порушенням
вимог п.3, 5 cт. 7 ЗУ "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" - у
направленні не було вказано особу щодо
якої здійснюється перевірка. В
порушення п. 11 ст. 4, п.3 ст. 6, п. 1 ст. 14 ЗУ
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" перевірку проведено без
присутності відповідача або
уповноваженої

особи. ФОП ОСОБА_1, який розписався у
наданих позивачем документах, не мав
право на представництво інтересів
позивача. Відбір зразків продукції для
проведення лабораторних досліджень,
здійснювався з порушенням п.3 ст. 13 ЗУ
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" в одному екземплярі, що
унеможливило проведення повторної
експертизи при незгоді суб'єкта
господарювання з висновками
експертизи. На час перевірки
відповідачу на приміщення кафетерію
"2.25" Головним управлінням
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області було видано висновок державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, в якому зазначено, що
станом на 15.01.2014 р. об'єкт експертизи
відповідає всім встановленим медичним,
санітарним нормам, критеріям, правилам.
Позивачем подано заяву про вжиття
заходів реагування у вигляді зупинення
роботи кафетерію з порушенням строків,
передбачених абз.2 п.5 cт. 4 ЗУ "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Просить скасувати постанову суду та
зобов'язати позивача скасувати
відповідний розпорядчий документ.

В судовому засіданні представник
відповідача та відповідач апеляційну
скаргу підтримали.

Представник позивача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
залиши апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
відповідач здійснює свою господарську
діяльність у сфері громадського
харчування у кафетерії "2.25",
розташованому у будівлі за адресою:
АДРЕСА_1, приміщення якої орендує на
підставі договору суборенди №1 від
14.10.2013р.

21.01.2014р. Дніпропетровським міським
управлінням Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області було отримано екстрені
повідомлення про харчове отруєння №805,
№808, №862, №863, №864, №865, №871 від 21.01.2014р.
щодо сімох захворілих осіб, а саме:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з попередніми
діагнозами: "гострий гастроентерит", в
яких також було зазначено, що
постраждалі отруїлися салатом з
перепелиних яєць, курки з майонезом,
свіжими помідорами та огірками у
кафетерії "2.25", розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-23).

На підставі екстрених повідомлень та
ст.ст.41, 42 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення", вимог ст.6, п.1 ст.7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та за
епідпоказаннями згідно ст.39 Закону
України "Про забезпечення санітарного
та епідеміологічного благополуччя
населення" та ст.37 Закону України "Про
захист населення від інфекційних
хвороб", начальником
Дніпропетровського міського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області головним державним санітарним
лікарем міста Дніпропетровська
Шматковим В.М. видано наказ від 21.01.2014р.
№144-ПН про проведення позапланової
перевірки кафе "2.25", розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, у термін з 21.01.2014р. по
22.01.2014р. (а.с.82-83).

На підставі наказу від 21.01.2014р. №144-ПН
головним державним санітарним лікарем
міста Дніпропетровська Шматковим В.М.
було видано направлення №144 від 21.01.2014р.
на проведення цієї перевірки, в якому
значилося, що об'єктом перевірки є кафе
"2.25", розташоване за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.16).

Працівниками кафетерію "2.25" було
допущено до перевірки посадових осіб
контролюючого органу. Кочуров Р.Ю., який
представився перевіряючим як директор
цього закладу, отримав направлення на
проведення перевірки і розписався в
його отриманні, також підписав акт,
складений за результатами цієї
перевірки, та протокол про порушення
санітарних норм і отримав їх
примірники.

На підставі рішення про проведення
відбору зразків продукції від 21.01.2014р.
№03/306 було відібрано 20 комплексних
змивів, вода питна, 10 проб харчових
продуктів, які були направлені до
мікробіологічної лабораторії
Відокремленого структурного
підрозділу "Дніпропетровський міський
відділ лабораторних досліджень"
Державної установи "Дніпропетровський
обласний лабораторний центр"
Держсанепідслужби України" для
проведення лабораторних досліджень.

Відповідно до результатів
санітарно-мікробіологічного
дослідження №15-24 проб харчових
продуктів, відібраних 21.01.14 р. в
кафетерії "2.25", з буженини виділено
Salmonella enteritidis (результат №21); згідно
результатів №791-810
санітарно-мікробіологічного
дослідження (форма №205/о) 20 змивів, які
були відібрані 21.01.2014р. в кафетерії "2.25",
зокрема, встановлено, що в двох змивах
виділений St. aureus (стафілокок
золотистий), в трьох змивах виділено E.
сoli (кишкова паличка), в двох змивах
виділено Ent. aerogenes (коліморфні бактерії),
в одному змиві виділено Ent. cloacae
(грамнегативні умовно патогенні прямі
палички), в одному змиві виділено E. coli
та St. аureus. Таким чином, з двадцяти
відібраних змивів умовно патогенні
організми виділено в дев'яти змивах (45%)
(а.с.32-35).

Отже, бактерії, виявлені за
результатами
санітарно-мікробіологічних
досліджень, є шкідливими для здоров'я
людини.

Крім того під час проведення
позапланової перевірки кафетерію "2.25"
було встановлено ряд порушень вимог
санітарного законодавства, а саме:

- ст.17 Закону України "Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення" та п.1.2
"Санітарних правил для підприємств
громадського харчування включаючи
кондитерські цехи і підприємства які
виробляють м'яке морозиво",
затверджених Головним державним
санітарним лікарем СРСР від 19.03.1991р.
(далі СанПіН №42-123-5777-91): порушено
узгоджений висновком державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 15.01.2014р. №05.03.02-04/14 асортимент;

- порушення п. 10.11 санітарних правил для
підприємств громадського харчування №
42-123-5777-91: порушено товарне сусідство
при зберіганні сировини, готових
напівфабрикатів, готових страв - у
холодильному обладнанні зберігаються
харчові продукти відповідного
розмежування;

- п. 10.5 СанПіН № 42-123-5777-91: не надані
супровідні документи, на харчові
продукті, які знаходились в кафетерії;

- п.п. 10.5,10.12 СанПіН № 42-123-5777-91: відсутні
відомості на напівфабрикатах, готових
стравах щодо дати, часу виробництва,
термінів і умов реалізації (порушення);

- п.9.8 СанПіН № 42-123-5777-91: розділковий
інвентар не марковано за призначенням;

- п. 11.17, 8.4. СанПіН № 42-123-5777-91: відсутні
деззасоби і готові розчини для обробки
яєць;

- п. 16.1 СанПіН № 42-123-5777-91: не надано
журнал огляду щоден них оглядів на
гнійничкові захворювання.

Також під час перевірки не було надано
дозвільного документу на провадження
господарської діяльності -
експлуатаційного дозволу, наявність
якого передбачена ч.1 ст.22 Закону
України "Про безпечність та якість
харчових продуктів".

На час розгляду справи судом першої
інстанції виявлені порушення
відповідачем у повному обсязі не було
усунуто, також відповідач не отримав
експлуатаційній дозвіл на об'єкт -
кафетерій "2.25".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
задоволення позову, з наступних
підстав.

Згідно ст.1 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення" державні санітарні норми та
правила, санітарно-гігієнічні та
санітарно-протиепідемічні правила і
норми, санітарно-епідеміологічні
правила і норми, протиепідемічні
правила і норми, гігієнічні та
протиепідемічні правила і норми,
державні санітарно-епідеміологічні
нормативи, санітарні регламенти (далі -
санітарні норми) - обов'язкові для
виконання нормативно-правові акти
центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України
"Про забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення" підприємства, установи,
організації та громадяни, які
виробляють, зберігають, транспортують
чи реалізують харчові продукти і
продовольчу сировину, несуть
відповідальність за їх безпеку для
здоров'я і життя населення,
відповідність вимогам санітарних норм.

Державний санітарно-епідеміологічний
нагляд згідно ст.39 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення" здійснюється органами
державної санітарно-епідеміологічної
служби і являє собою діяльність цих
органів по контролю за дотриманням
юридичними та фізичними особами
санітарного законодавства з метою
попередження, виявлення, зменшення або
усунення шкідливого впливу
небезпечних факторів на здоров'я людей
та по застосуванню заходів правового
характеру щодо порушників.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
"Про безпечність та якість харчових
продуктів" до підконтрольних продуктів
харчування санітарно-епідеміологічній
службі належать: 1) усі харчові продукти
для спеціального і дієтичного
споживання; 2) усі функціональні
харчові продукти; 3) усі харчові
продукти, крім усіх рослинних
продуктів, сільськогосподарської
продукції та необроблених харчових
пунктів тваринного походження, що
продаються на агропродовольчих ринках.

Відповідно до п."а" ч.1 Закону України
"Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення"
головні державні санітарні лікарі (їх
заступники) застосовують такі заходи
для припинення порушення санітарного
законодавства як обмеження, тимчасова
заборона чи припинення діяльності
підприємств, установ, організацій,
об'єктів будь-якого призначення,
технологічних ліній, машин і
механізмів, виконання окремих
технологічних операцій, користування
плаваючими засобами, рухомим складом і
літаками у разі невідповідності їх
вимогам санітарних норм.

Відповідно до ч.5. ст.4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення відповідачем санітарних
норм створило загрозу життю та/або
здоров'ю людей під час експлуатації
кафетерію, що є достатньою підставою
для вжиття заходів реагування у
вигляді зупинення роботи кафетерію.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України
"Про безпечність та якість харчових
продуктів" оператори потужностей
(об'єктів), що здійснюють в Україні
діяльність з виробництва та/або обігу
харчових продуктів, підконтрольних
санітарній службі, повинні отримати
експлуатаційний дозвіл відповідного
головного державного санітарного
лікаря, який видається на кожну з таких
потужностей (об'єктів), що
використовуються для здійснення
вищезазначеної діяльності.

Згідно п.4 Порядку видачі
експлуатаційного дозволу для
потужностей (об'єктів) з виробництва,
переробки або реалізації харчових
продуктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р.
№712, експлуатаційний дозвіл видається
на потужності (об'єкти), що розташовані
за однією адресою (тільки територія,
споруди або комплекс споруд,
приміщення, будівлі, обладнання з
деталізацією на рівні виробничої
лінії) і визначені власником
потужностей (об'єктів).

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що
суб'єкт господарювання, який реалізує
харчові продукти (оператор потужностей
(об'єктів)) повинен отримати
експлуатаційний дозвіл на кожну з
потужностей (об'єктів) після введення в
експлуатацію побудованих
(реконструйованих) об'єктів з
виробництва, переробки або реалізації
харчових продуктів.

Виходячи з положень Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", суб'єкт
господарювання має право на здійснення
певної господарської діяльності саме з
моменту отримання відповідного
дозвільного документу, наявність якого
для провадження такої господарської
діяльності є обов'язковою, а за
відсутності такого документу -
провадження господарської діяльності
забороняється.

Оскільки у відповідача відсутній
відповідний експлуатаційний дозвіл, то
вимоги позивача про зупинення про
зупинення роботи кафетерію цих підстав
також є правомірними.

Частиною 7 статті 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" встановлено, що на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення),
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг звертається у порядку
та строки, встановлені законом, з
відповідним позовом до
адміністративного суду. У разі
необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень щодо справ,
зазначених у пункті 5 частини першої
статті 183-2 цього Кодексу,
встановлюється 15-денний строк, який
обчислюється з дня виявлення суб'єктом
владних повноважень підстав для
звернення до адміністративного суду.
Цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень.

Про наявність порушень санітарного
законодавства з боку відповідача
позивач дізнався саме під час
проведення перевірки, тобто 21.01.2014р., а
позов про вжиття заходів реагування
було подано ним згідно штампу
реєстрації вхідної кореспонденції
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду 05.02.2014р., тобто
на п'ятнадцятий день з моменту
виявлення суб'єктом владних
повноважень підстав для звернення до
адміністративного суду.

Отже, доводи відповідача про порушення
позивачем строку звернення до суду є
необґрунтованими.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення"
продовольча сировина, харчові
продукти, а також матеріали, обладнання
і вироби, що використовуються при їх
виготовленні, зберіганні,
транспортуванні та реалізації, повинні
відповідати вимогам санітарних норм і
підлягають обов'язковій сертифікації.
Підприємства, установи, організації та
громадяни, які виробляють, зберігають,
транспортують чи реалізують харчові
продукти і продовольчу сировину,
несуть відповідальність за їх безпеку
для здоров'я і життя населення,
відповідність вимогам санітарних норм.
Розробка і виробництво нових видів
харчових продуктів, впровадження нових
технологічних процесів їх виробництва
та обробки, а також матеріалів, що
контактують з продовольчою сировиною
чи харчовими продуктами під час
виготовлення, зберігання,
транспортування та реалізації,
дозволяються головним державним
санітарним лікарем на підставі
позитивного висновку державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи.

Згідно п.1.2 СанПіН №42-123-5777-91 асортимент
продукції, що випускається
підприємством громадського
харчування, розробляється у суворій
відповідності до типу підприємства,
набору приміщень, оснащення його
холодильним та технологічним
обладнанням. Підприємства
громадського харчування забезпечують
випуск своєї продукції на підставі
нормативно-технічної та технологічної
документації, дотримання якої гарантує
безпеку блюд та виробів для здоров'я
населення.

Відповідно до пункту 7 статті 4-1 Закону
України "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" встановлено,
що підставою для анулювання документу
дозвільного характеру, зокрема, є
встановлення факту надання в заяві та
документах, що додаються до неї,
недостовірної інформації.

Згідно умов висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 15.01.2014р. №05.03.02-04/14 при зміні
рецептури, технології виготовлення,
які можуть змінити властивості об'єкту
експертизи або спричинити негативний
вплив на здоров'я людей, сфери
застосування, умов застосування
об'єкту експертизи даний висновок
втрачає силу.

Під час перевірки встановлено та
відповідачем не спростовано, що ним
порушено асортимент, узгоджений
висновком державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 15.01.2014 р. №05.03.02-04/14, тому посилання
на вказаний висновок є безпідставним.

Перевірку відповідача проведено на
підставі екстрених повідомлень про
харчове отруєння, тобто відповідно до
частини 3 статті 39 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення", яка передбачає, що органам
Держсанепідслужби надано право на
проведення позапланових перевірок
залежно від санітарної, епідемічної
ситуації та за заявами громадян. Згода
Держсанепідслужби України на
проведення позапланової перевірки, в
даному випадку, не потрібна.

Отже, доводи позивача щодо порушення
порядку призначення позапланової
перевірки також є необґрунтованими.

Частинами 1-2 статті 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та
по-батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно ч.3 ст.7 цього Закону у
посвідченні (направленні) на
проведення заходу зазначається,
зокрема, найменування суб'єкта
господарювання та/або його
відокремленого підрозділу або
прізвище, ім'я та по-батькові фізичної
особи-підприємця, щодо діяльності яких
здійснюється захід.

Судом першої інстанції встановлено, що
в направленні №144 від 21.01.2014р. на
проведення перевірки не було
зазначено, що це кафе ФОП ОСОБА_1,
оскільки про те, що у кафетерії
здійснює свою господарську діяльність
саме він, стало відомо вже під час
перевірки, а при епідрозслідуванні
було встановлено лише назву закладу.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено можливість
зазначення у направленні на перевірку
або найменування суб'єкта
господарювання та/або його
відокремленого підрозділу, або
прізвища, ім'я та по-батькові фізичної
особи-підприємця, щодо діяльності яких
здійснюється захід, тому зазначення у
направленні №144 від 21.01.2014р.
найменування об'єкта перевірки не є
порушенням цього положення закону.

Інші доводи апеляційної скарги, також
не спростовують наявність виявлених
позивачем порушень, правомірність
проведеної позивачем перевірки та не
свідчать про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05.05.2014 р. у справі № 804/2200/14 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

З оригіналом згідно:

Помічник судді
І.М. Щербатий