Справа № 2а-3767/10/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/40302/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

за участю: секретаря Мосійчук І.М.,

представника позивача Кашпура І.М.,

прокурора Чубенка В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23.04.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010 по
справі №2а-3767/10/2670 за позовом прокурора
Солом'янського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі міста Києва до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» про
стягнення податкової заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представника позивача
та прокурора, перевіривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.04.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010,
позовні вимоги прокурора
Солом'янського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі міста Києва до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» про
стягнення податкової заборгованості -
задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни» 08.07.2011 звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 23.08.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.04.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2010, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статті 13 Закону України «Про
плату за землю», статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 9 Закону України «Про систему
оподаткування» платники податків та
зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані сплачувати належні суми
податків та зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
термін.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податковий борг (недоїмка) -
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкове зобов'язання
(зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та строки визначені цим
Законом або іншими законами України),
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
вищевказаного Закону передбачено, що
податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 636992,78грн., а саме
заборгованість з орендної плати, що
утворилась внаслідок несплати
самостійно нарахованих податкових
зобов'язань та заборгованість по
штрафних (фінансових) санкціях,
застосованих до відповідача за
порушення строків сплати податкових
зобов'язань по орендній платі за землю
на підставі рішень від 10.12.2009 №/0,
№/0 та №/0.

Як встановлено судами, рішення від
10.12.2009 №/0, №/0 та №/0
відповідачем не оскаржувалися,
самостійно визначене податкове
зобов'язання з орендної плати та
штрафні (фінансові) санкції у строки,
передбачені Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», не
сплачено.

Загальна сума податкової
заборгованості в розмірі 636992,78грн.
підтверджується довідкою податкової
заборгованості та актом звіряння
розрахунків Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни» з бюджетом.

При цьому, суди попередніх інстанцій
правомірно відхилили посилання
відповідача на відсутність в нього
обов'язку сплатити наявний у нього
податковий борг з орендної плати за
земельні ділянки з огляду на
закінчення строку договору, оскільки
відповідне податкове зобов'язання
нараховане Товариством з обмеженою
відповідальністю «Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни» самостійно, а земельна
ділянка була в користуванні
відповідача.

Відповідно до пункту 6.2 статті 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» Державною податковою
інспекцією у Солом'янському районі
міста Києва було направлено до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни» перша податкова вимога
від 20.01.2009 №1/24 та друга податкова
вимога від 10.03.2010 №2/298, які були
отримані відповідачем та не
оскаржувалися, проте залишені без
задоволення.

Відповідно до пункту 11 статті 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право застосувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних, цільових фондів суми
недоїмки, пені у випадках, порядку та
розмірах, встановлених законами
України. Фінансові (штрафні) санкції,
суми недоїмки, пені, накладені
(застосовані) органами державної
податкової служби України, сплачуються
платниками податків добровільно або
стягуються у судовому порядку.

Враховуючи викладене, з огляду на
встановлені обставини, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оптово-роздрібний ринок «Жуляни»
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23.04.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010 по
справі №2а-3767/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв