Справа № 809/1115/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Справа № 876/7092/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Івано-Франківські
області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Івано-Франківські області, третя
особа начальник Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Івано-Франківські області про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на роботі,
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу,-

в с
т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Івано-Франківській області (далі -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
начальник управління МВС України в
Івано-Франківській області про
визнання недійсними наказів № 195 від
25.02.2014 року в частині застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ України, № 159 о/с від
21.03.2014 року, зі змінами згідно наказу 227
о/с від 28.04.2014 року в частині його
звільнення з посади начальника сектору
дільничних інспекторів міліції
Надвірнянського РВ УМВС України в
Івано-Франківській області, поновлення
його на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 23
червня 2014 року позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову про відмову
в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що звільнення ОСОБА_1 проведено
відповідно до вимог чинного
законодавства, а службовим
розслідуванням повністю доведена вина
позивача в грубому порушенні службової
дисципліни.

В судовому засіданні позивач та його
представник проти апеляційної скарги
заперечив, зазначивши, що суд першої
інстанції правильно та повно встановив
всі обставини справи, просив рішення
суду залишити без змін.

Представник відповідача, третя особа в
судове засідання не з'явилися, належним
чином повідомлялися про час і місце
слухання справи і оскільки їх явка в
суді не є обов'язковою, апеляційний
розгляд справи проведено у їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та його представника,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затв.
постановою Кабінету Міністрів УРСР

від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення),
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ, затв. Законом України
від 22.02.2006 року № 3460-IV (далі - Статут),
Законом України «Про міліцію» від
20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565),
Правилами поведінки та професійної
етики осіб рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ
України, затв. наказом МВСУ від 22.02.2012 №
155 (далі - Правила).

Як встановлено судом першої інстанції,
з грудня 2001 року позивач проходив
службу в УМВС в Івано-Франківській
області, а наказом № 13 о/с від 11.01.2014
року позивач призначений на посаду
начальника сектору дільничих
інспекторів міліції Надвірнянського
РВ УМВС України в Івано-Франківській
області (а.с. 40-43).

Згідно наказу начальника УМВС України
в Івано-Франківській області "Про
порушення службової дисципліни
працівниками УМВС та покарання винних"
від 25.02.2014 року за № 195 до начальника
сектору дільничих інспекторів міліції
Надвірнянського РВ УМВС України в
Івано-Франківській області капітана
міліції ОСОБА_1 застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
України за порушення дисципліни, а
саме: грубе порушення присяги
працівника ОВС України, Закону України
"Про дисциплінарний статут ОВС
України", наказів МВС України від 22.02.2012
року № 155, від 16.03.2007 року № 81, від 26.03.2010
року № 90, що виразилось в нетактовній
поведінці поза службою та проявленні
нещирості під час проведення
службового розслідування (а.с. 27-31).

Наказом тимчасово виконуючого
обов'язки начальника УМВС України в
Івано-Франківській області полковника
міліції ОСОБА_5 від 21.03.2014 року за № 159
о/с капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ у запас на
підставі пункту "є" статті 64 (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (а.с. 32).

Наказом тимчасово виконуючого
обов'язки начальника УМВС України в
Івано-Франківській області полковника
міліції ОСОБА_5 від 28.04.2014 року за № 227
о/с викладено наказ від 21.03.2014 року за №
159 о/с в новій редакції, зокрема,
зазначено, що датою звільнення вважати
25 березня 2014 року (а.с. 72).

Відповідно до ст.1 Закону № 565 міліція в
Україні - державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище,
інтереси суспільства і держави від
протиправних посягань.

Частиною 1 статті 18 Закону № 565
визначено, що порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Згідно підпункту «є» пункту 64
Положення особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік): за
порушення дисципліни.

Згідно ст.1 Статуту службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.7 Статуту службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу
зокрема дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку, припиняти протиправні дії
осіб, які їх учиняють.

Норми ст. 2 Статуту передбачають, що
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Відповідно до пункту 6 статті 12 Статуту
на осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень, як звільнення з посади.

Вимогами статті 14 вищевказаного
Статуту передбачено, що з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

В результаті проведення службового
розслідування 24.02.2014 року встановлено,
що позивач 22.02.2014 року близько 22-40 год.
будучи поза службою в стані
алкогольного сп`яніння зателефонував
до інспектора патрульної служби роти
патрульної служби молодшого сержанта
міліції ОСОБА_6, який спільно із
сержантом міліції ОСОБА_7 та
представниками самооборони майдану на
службовому автомобілі перебували на
службі по охороні громадського порядку
на маршруті патрулювання в м.
Івано-Франківську, та наказав негайно
прибути до нього на вул. Чорновола. Коли
наряд прибув за вищевказаною адресою
позивач почав висловлювати
невдоволення щодо тривалості часу їх
прибуття за вказівкою, після чого
присів до службового автомобіля та
наказав відвести його на вокзал м.
Івано-Франківська. По дорозі до вокзалу
у позивача виник словесний конфлікт із
представниками самооборони майдану. У
подальшому по прибуттю на вокзал
позивач почав вимагати від працівників
патрульної служби, щоб ті перевіряли
громадян на яких він вказує, однак
працівники патрульної служби на його
вказівки не реагували, після чого він
покинув службовий автомобіль. Зухвала
та нетактовна поведінка викликала
обурення в представників
громадськості, які викликали інших
представників самооборони майдану та
затримала позивача разом з іншими
працівниками міліції: ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 Проте, ОСОБА_1 та ОСОБА_8
агресивно відреагували на затримання
представниками громадськості після
чого останніми були доставлені до
приміщення Івано-Франківської ОДА та
лише після втручання керівництва УМВС
в області представники громадськості
їх відпустили (а.с. 33-35).

Від проходження медичного огляду на
факт вживання алкогольних напоїв
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 відмовились (а.с. 37, 81).

В своїх поясненнях позивач зазначив, що
не знає причину свого затримання
представниками громадськості, ніяких
протиправних дій не вчиняв (а.с. 36).

З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11 про
події 22.02.2014 року вбачається, що у
позивача виник конфлікт з
представником народної самооборони,
крім того, позивач також вимагав
перевірки довільно названих ним осіб
(а.с. 38-39).

З пояснення начальника
Надвірнянського РВ УМВСУ Кавінського
І.В. вбачається, що пізно ввечері 22.02.2014
року йому зателефонували і повідомили
про затримання позивача в стані
алкогольного сп'яніння представниками
самооборони і доставлення його в
приміщення Івано-Франківської ОДА,
звідки його було забрано начальником і
доставлено до дому (а.с. 84).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що на позивача накладались
дисциплінарні стягнення (вони були
зняті в установленому законом порядку),
що свідчить про неодноразове порушення
ним службової дисципліни (а.с. 40-43).

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції про
не доведення порушення позивачем
Статуту, Правил поведінки та
професійної етики, оскільки службовим
розслідуванням встановлена неналежна
поведінка працівника міліції поза
службою, що викликала значний
суспільний резонанс в час проведення
масових акцій протесту населення та
незадоволення роботою правоохоронних
органів, що виразилась в порушенні
вимог службової дисципліни, вимог
статуту, вчинення якого є несумісними з
загальновизнаними моральними
вимогами.

З огляду на встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, положення нормативно -
правових актів, колегія суддів
приходить до висновку, що у даному
випадку факт порушення позивачем
дисципліни, підтверджений належними і
допустимими доказами, які були
досліджені.

Тому колегія суддів апеляційного суду
вважає, що до позивача дисциплінарне
стягнення застосовано обґрунтовано, у
відповідності до визначеного порядку
та з урахуванням усіх обставин, що
підлягають врахуванню.

При цьому, застосування до позивача
звільнення з органів внутрішніх справ
України, як крайнього заходу
дисциплінарного впливу, у даному
випадку є обґрунтованими, з огляду
також і на те, що вчинене позивачем
порушення дисципліни має ознаки
грубого дисциплінарного проступку.

З наведеного можна зробити висновок
про дотримання відповідачем норм
чинного законодавства при накладенні
дисциплінарного стягнення і
звільнення. При цьому, колегія суддів
наголошує, що в даному випадку
погоджувати звільнення позивача з
профспілковим комітетом не потрібно,
оскільки ОСОБА_1 не являвся членом
виборного профспілкового органу.

За таких обставин апеляційну скаргу
слід задовольнити, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду скасувати з
постановленням нового судового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст.195,198,202,205,207,254 КАС
України, суд, -

п о с
т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Івано-Франківській області
задовольнити повністю.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 23
червня 2014 року у справі № 809/1115/14 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлено 30
жовтня 2014 року.