Справа № 2а/2570/438/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/55499/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Ріпкинського районного центру
зайнятості на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року у справі
№2а/2570/438/2012 за позовом Ріпкинського
районного центру зайнятості до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування пунктів
вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року Ріпкинський районний
центр зайнятості звернувся з позовом
до Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування пунктів 2,
3, 4 вимоги про усунення порушень від
19.01.2012 року № 07-18/110.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року, Ріпкинський
районний центр зайнятості звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати вказані судові рішення, та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно з п.1.1.2.1 плану
контрольно-ревізійної роботи КРВ в
Ріпкинському районі на 4 квартал 2011
року, та на підставі направлень на
проведення ревізії від 24.10.2011 року №38
та №39, посадовими особами відповідача
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
фонду загальнообов'язкового
соціального страхування на випадок
безробіття в Ріпкинському районному
центрі зайнятості за період з 01.01.2009
року по 30.09.2011 року. За результатами
ревізії складено акт від 21.12.2011 року
№16-25/57.

На підставі висновків акту ревізії,
відповідачем винесено вимогу про
усунення порушень від 19.01.2012 року №
07-18/110.

В пункті 2 вимоги зазначено, що
Ріпкинським районним центром
зайнятості укладено договір про
надання послуг від 13.04.2010 року № 13 з СПД
ОСОБА_1, згідно якого повинно було
здійснюватись комплексне одноразове
прибирання приміщень на площі 284,17 кв.м.
В результаті неналежного виконання
умов вказаного договору та згідно з
Порядком взаємодії органів державної
контрольно-ревізійної служби, органів
прокуратури, внутрішніх справ, Служби
безпеки України, затверджених спільним
наказом ГоловКРУ, МВС України, СБУ та
Генеральної прокуратури від 19.10.2006
№346/1025/685/53 розмір матеріальної шкоди
(збитків), завданих Центру, складає
25583,62грн. В зв'язку з чим Чернігівська
МДФІ вимагає вжити всіх вичерпних
заходів щодо стягнення та повернення
зайво сплачених даному СПД коштів у
розмірі 25583,62 грн. В іншому випадку
стягнути з особи, винної у зайвих
грошових витратах кошти у сумі 25583,62
грн., у порядку та розмірах
встановлених ст. ст. 133-136 КЗпП.

В пункті 3 зазначено, що згідно
накладної від 08.12.2010 року № 24817 Центром
зайнятості було отримано генератор
defiant dgg 2800 за ціною 8500,00грн. Згідно з
експертизою, проведеною Чернігівською
регіональною ТПП за замовленням УБОЗ
УМВС в Чернігівській області,
інформації про продаж такого
генератору експертом не знайдено.
Проте, визначена середня ринкова
вартість аналогічного товару
становить 3225,00 грн., або на 5275,00 грн.
менше. Таким чином, відповідно до вимог
Порядку взаємодії від 19.10.2006 року №
346/1025/685/53 розмір матеріальної шкоди
(збитків), тобто вартість втрачених
активів, складає 5275,00 грн. В зв'язку з
чим Чернігівська МДФІ вимагає вжити
всіх вичерпних заходів щодо стягнення
та повернення зайво витрачених коштів
у розмірі 5275,00 грн. В іншому випадку
стягнути з особи, винної у зайвих
грошових витратах кошти у сумі 5275,00
гри., у та розмірах встановлених ст. ст.
133-136 КЗпП.

В пункті 4 зазначено, що ході ревізії
встановлено, що Ріпкинським районним
центром зайнятості укладено договір із
ТОВ «Біапром» (м. Одеса) № 31 від 17.06.2011
року на постачання офісного паперу А-4 в
кількості 225 пачок за ціною 60,00 грн., на
загальну суму 13500,00 грн. Згідно з
експертизою, проведеною Чернігівською
регіональною ТПП за замовленням УБОЗ
УМВС в Чернігівській області, середня
ринкова вартість паперу, придбаного
обласним центром зайнятості у 2011 році
складає 33,00 грн. Враховуючи викладене, у
відповідності до вимог Порядку
взаємодії від 19.06.2006 року № 346/1025/685/53
розмір матеріальної шкоди (збитків),
тобто втрачених активів, складає 6075,00
грн. В зв'язку з чим Чернігівська МДФІ
вимагає вжити всіх вичерпних заходів в
межах чинного законодавства щодо
стягнення та повернення зайво
сплачених коштів у розмірі 6075,00 грн. В
іншому випадку стягнути з особи, винної
у зайвих грошових витратах кошти у сумі
6075,00 грн., у порядку та розмірах
встановлених ст.ст.133-136 КЗпП.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що центром зайнятості закупівля була
здійснена за цінами, значно вищими аніж
середньоринкова ціна за всіма видами
товарів та послуг, а також здійснено
оплату послуг, вартість яких включила в
себе витрати, які не притаманні
суб'єкту господарювання, що надавав
зазначені послуги, чим районному
центру зайнятості було завдано
збитків. Відповідно, спірні пункти 2, 3, 4
вимоги Державної фінансової інспекції
в Чернігівській області про усунення
порушень від 19.01.2012 року №07-18/110 є
законними, обґрунтованими та
прийнятими на підставі та в межах
чинного законодавства України.

Водночас, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно з Положенням Державна фінансова
інспекція України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів <…>
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону №
2939-ХІІ, згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Таким чином, у органу державного
фінансового контролю є право заявляти
вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція
пред'явила вимоги, які вказують на
виявлені збитки, їхній розмір та їх
стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов, а не
позов підконтрольної установи про
визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постановах Верховного Суду України
від 15 квітня 2013 року №21-40а14, 13 травня 2013
року №21-89а14, 20 травня 2014 року №21-93а14.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про відмову у
задоволенні позову, однак з підстав
викладених вище.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Ріпкинського
районного центру зайнятості відхилити,
а постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: