Справа № 810/969/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
810/969/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомПрокурора Яготинського
району Київської області в інтересах
держави в особі Переяслав -
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській областідофізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 простягнення
податкового боргу,-в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
Прокурор Яготинського району
Київської області в інтересах держави
в особі Переяслав - Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Київській
області з позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у загальному розмірі
94017,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог
Прокурор зазначив, що за результатами
перевірки діяльності Переяслав -
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області щодо повноти
використання наданих повноважень
Податковим кодексом України
встановлено, що станом на 28.01.2014 по
особових рахунках відповідача
рахується заборгованість зі сплати
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 93615,23 грн. та заборгованість зі
сплати єдиного податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 402,26 грн.
Оскільки відповідачем добровільно
заборгованість не сплачена, тому
Прокурор звернувся до суду з даним
позовом.

Представник відповідача проти позову
Прокурора заперечував та зазначив, що
заборгованість зі сплати єдиного
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 402,26 грн. сплачена ФОП ОСОБА_1 у
добровільному порядку 31.10.2014, а відтак,
вважав позовні вимоги в цій частині
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. Щодо суми
заборгованості зі сплати податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 93615,23
грн., представник відповідача
зазначив, що податкове повідомлення -
рішення від 27.03.2013 №, яким
відповідачу донараховано суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у вказаному
розмірі, було оскаржено нею до суду та у
подальшому судом визнано протиправним
та скасоване. За таких обставин вважав
позов необґрунтованим та просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України, особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Враховуючи, що від всіх сторін у справі
до суду заявлено клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
ухвалив здійснювати судовий розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

У березні 2013 року, на підставі наказу
Яготинської МДПІ від 18.03.2013 № 63,
посадовими особами відповідача
проведена позапланова виїзна
перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 за період з 13.07.2011 по
18.03.2013, за результатами якої складено
Акт від 22.03.2013 № 172/1700/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 293.3 статті 293, статті
296, статті 300 Податкового кодексу
України в результаті чого встановлено
заниження єдиного податку з фізичних
осіб, в тому числі за 2 квартал 2012 року у
загальному розмірі 322,49 грн.,та
підпункту 164.2.2 пункту 164.2 статті 164,
пункту 167.1 статті 167, підпунктів 168.1.1,
168.1.2 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2
статті 176 Податкового кодексу України в
результаті чого встановлено заниження
податку з доходів фізичних осіб за
період з серпня 2011 року по лютий 2012 року
та за період червень - липень 2012 року у
загальному розмірі 74892,18 грн.

За результатами перевірки посадовими
особами податкового органу були
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 27.03.2013 №
, яким відповідачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у загальному
розмірі 93615,23 грн. (основне зобов'язання
- 74892,18 грн., штрафні санкції - 18723,05 грн.)
та від 27.03.2013 № , яким відповідачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з єдиного податку з фізичних осіб у
загальному розмірі 403,11 грн. (основне
зобов'язання - 322,49 грн., штрафні санкції
- 80,62 грн.).

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням від 27.03.2013
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб у загальному розмірі
93615,23 грн. (основне зобов'язання - 74892,18
грн., штрафні санкції - 18723,05 грн.),
відповідач оскаржив його до суду.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 у
справі №810/1439/14, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення визнано
протиправним та скасоване. Рішення
набрало законної сили.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно із пунктом 95.1 статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
України має право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно із частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 14
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Як убачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі, окрім
іншого, є стягнення з відповідача
грошових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб у загальному
розмірі 93615,23 грн. (основне зобов'язання
- 74892,18 грн., штрафні санкції - 18723,05 грн.),
нарахованих йому відповідно до
податкового повідомлення-рішення від
27.03.2013 № .

У той же час, судом встановлено, що
постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 у
справі №810/1439/14, вказане податкове
повідомлення-рішення скасовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що підстави для стягнення з
відповідача заборгованості зі сплати
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 93615,23 грн. та задоволення позову
в цій частині, відсутні.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати єдиного
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 402,26 грн., суд зазначає наступне.

В додаткових письмових запереченнях до
позову представник відповідача
зазначив, що податковий борг зі сплати
єдиного податку на доходи фізичних
осіб у розмірі 402,26 грн. сплачено ФОП
ОСОБА_1 у добровільному порядку, у
зв'язку з чим просив також залишити
дану частину позовних вимог без
задоволення.

На підтвердження чого, надав суду копію
квитанції від 31.10.2014 № 3439.1034.1 про сплату
податкового боргу у визначеному
розмірі.

Відсутність у відповідача
заборгованості зі сплати єдиного
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 402,26 грн. не заперечується і
Переяслав - Хмельницькою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області, що
зазначено в листі від 03.11.2014 № 46/10/25-103.

За таких обставин, суд вважає, що позов
є необґрунтованим та задоволенню не
підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним судових витрат, тому
підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.