Справа № 872/16683/13
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 рокусправа №
335/6475/13-а(2а/335/164/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Проценко
О.А. Дурасової Ю.В.

при секретарі - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Запорізької міської
ради

на постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 р.

у справі № 335/6475/13-а (2-а/335/164/2013)

за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач)

до відповідача Запорізької міської
ради (далі - відповідач)

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до відповідача, в якому просив
скасувати в цілому рішення відповідача
двадцять дев'ятої сесії шостого
скликання № 81 від 24.12.2012 року,
постановлене на підставі протесту
прокуратури Орджонікідзевського
району міста Запоріжжя від 11.06.2012 року
№ 95-1261 - про скасування раніше
прийнятого рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради №
501/28 від 23.11.2011 року «Про оформлення
раніше виконаного перепланування
квартири АДРЕСА_1».

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 р.
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідач не мав правових підстав
для скасування рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради №
501/28 від 23.11.2011 року «Про оформлення
раніше виконаного перепланування
квартири АДРЕСА_1», оскільки органом
місцевого самоврядування не може бути
скасоване рішення після його
виконання, коли відповідно до приписів
цього рішення виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією позивачем
певних суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкт цих правовідносин - позивач
заперечує проти їх зміни чи припинення.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, у якій, посилається
на порушення судом норм матеріального
права, а також на неповне з'ясування
обставин справи, просить скасувати
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 р.
та відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідач вважає, що суд не прийняв до
уваги, що відповідач, керуючись п. 9 ст. 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», та на
підставі і у межах повноважень прийняв
оскаржуване рішення. При прийнятті
даного рішення відповідач керувався
нормами Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» та «Правилами використання та
розпорядження спільним нерухомим
майном співвласників
багатоквартирного будинку» ОСББ
«Центральний Запоріжжя».

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надійшло.

Учасники та їх представники до суду не
прибули. Про час та місце судового
розгляду сповіщені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 501/28 від 23.11.2011 року на
підставі звернення позивача, з
урахуванням висновку департаменту
архітектури та містобудування міської
ради від 11.11.2011 року № 2766/в, позивачу
було дозволено оформлення раніше
виконаного перепланування квартири
АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві
власності, на підставі свідоцтва про
право на спадщину № 4198, виданого 07.11.2011
року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 Виконання зазначеного
рішення відбулося 23.11.2011 року.

Рішенням Запорізької міської ради
двадцять дев'ятої сесії шостого
скликання № 81 від 24.12.2012 року, винесеним
на підставі протесту прокуратури
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя від 11.06.2012 року № 95-1261вих12,
скасовано раніше прийняте рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 501/28 від 23 листопада 2011
року «Про оформлення раніше виконаного
перепланування квартири АДРЕСА_1».

Зазначене рішення не можна визнати
обґрунтованим та таким, що відповідає
вимогам, визначеним у ч.3 ст.2 КАС,
оскільки в ньому не зазначено, виходячи
з яких обставин прийнято рішення,
нормативно-правова основа рішення
взагалі відсутня. Як свідчать
матеріали справи, позивач до процесу
розгляду питання, з приводу якого
винесено рішення, не залучався.

Як свідчить зміст протесту прокурора, у
ньому йдеться про невідповідність
рішення № 501/28 від 23 листопада 2011 року
нормам законодавства.

Колегія суддів, дослідивши оскаржуване
у даній справі рішення, доходить
висновку, що підстави задоволення
протесту прокуратури та обставини,
виходячи з яких протест задоволено - у
рішенні № 81 від 24.12.2012 року не
зазначено.

В той же час, ч. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції та
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи і посадові особи місцевого
самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як роз'яснено в рішенні
Конституційного суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст.144
Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1,
10 ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» зазначено,
що в Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Відповідно до статті 69 Закону України
«Про Конституційний Суд України»
рішення і висновки Конституційного
Суду України рівною мірою є
обов'язковими до виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що
після винесення рішення виконавчим
комітетом Запорізької міської ради №
501/28 від 23 листопада 2011 року «Про
оформлення раніше виконаного
перепланування квартири АДРЕСА_1» були
реалізовані суб'єктивні права
позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують законності та
обґрунтованості рішення суду.

На підставі вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу
Територіального управління
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014 р. -
без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької міської
ради - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2013 р.
у справі № 335/6475/13-а (2-а/335/164/2013) - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення рішення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова