Справа № 802/2032/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2032/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

30 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Житомирській області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у
Житомирській області до ОСОБА_2 про
стягнення сум безпідставно виплаченої
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду
звернулось Головне управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області (далі - ГУПФУ в
Житомирській області, позивач) до
ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) про стягнення сум
безпідставно виплаченої пенсії.

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 19.09.2014 року вказаний
позов задовольнив частково, а саме
стягнув з відповідача 16 419,98 грн.
безпідставно виплаченої пенсії за
період з 24.04.2013 року по 31.12.2013 року. В
решті позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині відмовлених
позовних вимог та в цій частині
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник зауважив про наявність
правових підстав для стягнення з
відповідача сум безпідставно
виплаченої пенсії починаючи з 25.01.2012
року, тобто дати ухвалення Апеляційним
судом м.Києва обвинувального вироку по
справі, яким позбавлено ОСОБА_2
спеціального звання «підполковник
міліції».

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так, спірні правовідносини у даній
справі виникли з приводу
безпідставного, на думку позивача,
отримання відповідачем - ОСОБА_2 через
свого представника за дорученням
ОСОБА_3 сум пенсійних виплат в період
позбавлення в судовому порядку
спеціального звання "підполковник
міліції".

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
наявності правових підстав для
стягнення з відповідача пенсійних
виплат в розмірі 16419,98 грн. за період з
24.04.2013 року по 31.12.2013 року, а відтак
задоволення адміністративного позову
частково.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного
забезпечення громадян України із числа
осіб, які перебували на військовій
службі, службі в органах внутрішніх
справ врегульовано Законом України
"Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 (далі -
Закон).

Згідно зі ст. 5-1 Закону, особам,
звільненим з військової служби, та
деяким іншим особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, поновленим у
військовому (спеціальному) званні, крім
осіб, звільнених зі служби у зв'язку із
засудженням за умисний злочин,
вчинений з використанням свого
посадового становища, пенсії
признчаються на умовах і за нормами,
встановленими цим Законом, якщо вони на
день позбавлення військового
(спеціального) звання мали право на
пенсію за вислугу років або по
інвалідності.

Статтею 5 Закону передбачено випадки
призначення пенсій особам, які
перебували на військовій службі,
службі в органах внутрішніх справ на
підставах, установлених Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" зокрема
ч. 2 ст. 5 зазначеного Закону
встановлено, що на підставах
установлених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", призначаються також
пенсії особам, звільненим з військової
служби, та деяким іншим особам, які
мають право на пенсію за цим Законом,
позбавлення військових або
спеціальних звань (у тому числі під час
перебування їх у запасі або у
відставці), а також звільненим зі
служби у зв'язку із засудженням за
умисний злочин, вчинений з
використанням свого посадового
становища, та членам їх сімей.

У розрізі наведених правових норм,
особи позбавлені військових або
спеціальних звань мають право на
отримання пенсії лише відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а отже втрачають право на
пенсійне забезпечення, встановлене
Законом, та набувають право на пенсію
за спеціальним законом тільки у разі
поновленні у військовому
(спеціальному) званні, крім осіб,
звільнених зі служби у зв'язку із за
умисний злочин, вчинений з
використанням свого посадового
становища.

Як свідчать матеріали справи, вироком
Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2012
року, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.04.2013
відповідача позбавлено спеціального
звання - підполковник міліції, тобто
останній втратив право на отримання
пенсії відповідно до цього Закону.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 60
Закону, пенсіонери зобов'язані
повідомляти органам пенсійного
забезпечення про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати, тобто
законодавець встановив обов'язок
пенсіонера повідомляти орган, що
призначає пенсію про виникнення
обставин, які спричиняють припинення
виплати пенсії.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, судова колегія
погоджується з доводами апелянта, що в
порушення вказаної норми, відповідач
не повідомив ГУ ПФУ в Житомирській
області про виникнення обставин, що
спричиняють припинення виплати пенсії
- винесення вироку про призначення
покарання із позбавленням
спеціального звання "підполковник
міліції", що в подальшому спричинило
безпідставну виплати пенсії ОСОБА_2

Частинами 2, 3 статті 60 Закону
передбачено, що в разі невиконання
цього обов'язку і одержання у зв'язку з
цим зайвих сум пенсії пенсіонери
повинні відшкодувати органу
пенсійного забезпечення заподіяну
шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
(подання документів із свідомо
неправдивими відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі його
сім'ї тощо), можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень органу,
який призначає пенсію, чи суду.

Водночас, суд апеляційної інстанції не
бере до уваги посилання апелянта щодо
наявності підстав для стягнення з
відповідача сум безпідставно
виплаченої пенсії починаючи з 25.01.2012
року, тобто дати ухвалення Апеляційним
судом м.Києва обвинувального вироку по
справі, з огляду на слідуюче.

Так, відповідно до ст. 401
Кримінально-процесуального кодексу
України від 28.12.1960 (що була чинна на
момент винесення вироку), вирок набирає
законної сили після закінчення строку
на касаційне оскарження та внесення
касаційного подання, якщо його не було
оскаржено чи на нього не було внесено
подання. В разі подачі касаційної
скарги чи внесення касаційного подання
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
касаційною інстанцією.

Обвинувальний вирок виконується після
набрання ним законної сили.

В даному випадку вирок вступив в закону
силу 23.04.2013 з моменту винесення ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, а отже підлягав виконанню з
24.04.2013, тобто стягненню підлягає
безпідставно виплачена пенсія за
період з 24.04.2013 по 31.12.2013, що спростовує
твердження позивача наведені в
апеляційній скарзі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
19 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.