Справа № 808/4702/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року 15:30Справа № 808/4702/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової
Ж.М.

за участю секретаря судового
засідання Батигіна О.В.

представників:

від позивача: Шапарь Н.В., Самсонової
І.В.

від відповідача: Терехової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Запорізький
автомобілебудівний завод»

до: Запорізької митниці Міндоходів

про: визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Запорізький автомобілебудівний
завод» звернулось до суду із позовом до
Запорізької митниці Міндоходів, у
якому з урахуванням уточнень (вх. №31011
від 12.08.2014) та додаткових пояснень
(вх.№37578 від 01.10.2014) просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Запорізької митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів
№112050000/2014/000204/2 від 10.06.2014.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, в
обґрунтування вимог посилається на те,
що товариством було надано документи в
повному обсязі достатньому для
підтвердження визначеної декларантом
митної вартості товару, який
переміщуються через митний кордон
України за основним (першим) методом
без жодних суперечностей та
неузгодженостей у числових значеннях
контрактної вартості продукції.
Посилання митного органу на виявлення
при перевірці розбіжностей вважає
безпідставними. З огляду на це, вважає,
що рішення про коригування митної
вартості товарів є незаконним та
підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечує з
підстав викладених у письмових
запереченнях, зокрема зазначив, що при
перевірці правильності визначення
митної вартості товару, згідно вимог
ст. 53 МК України, митниця дійшла
висновку, що документи, які надані до
митного оформлення товару позивачем,
не містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методом
визначення митної вартості та містять
розбіжності. З огляду на це, декларанта
було повідомлено про необхідность
подання додаткових документів для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів. Вказує, що оскільки
подані документи не в повному обсязі та
містять недоліки, відповідачем
прийнято рішення про коригування
митної вартості. На підставі
викладеного, просить у задоволенні
позову відмовити повністю.

Відповідно до ст.160 КАС України, 01.10.2014
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході
судового розгляду здійснювалось повне
фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу «Камертон».

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали, з'ясував наступні обставини
адміністративної справи,

10.06.2014 року відповідно до контракту
№235-ПС/2011 від 07.07.2011 на адресу
Публічного акціонерного товариства
«Запорізький автомобілебудівний
завод» надійшов вантаж від Закритого
акціонерного товариства «Лисьвенський
металургійний завод» (Російська
Федерація) - прокат плоский із
вуглецевої сталі завширшки 600 мм або
більше, тонколистовий холоднокатаний
електролітично оцинкований марок ЗЦ-2
08Ю ВОСВ 1 розміром 0,65*1082 мм, ЗЦ-2 08Ю ВОСВ 1
розміром 0,70*1082 мм, ЗЦ-1 08Ю ОСВ 2 0,70*810 мм
залізничним транспортом. Вантаж був
розміщений в зоні митного контролю
митного поста Запоріжжя-центральний.

10.06.2014 року декларантом подано для
оформлення митну декларацію
ВМД №112050000/2014/013566. При
цьому було обрано перший (основний)
метод визначення митної вартості - за
ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у декларації митної вартості
товару позивачем подано митному
органу: декларацію митної вартості від
10.06.2014 року; зовнішньоекономічний
контракт №235-ПС/2011 від 07.07.2011 року із
специфікаціями №20 від 21..01.2014 та №21 від
21.02.2014; рахунок-фактуру №3987 від 27.05.2014
року; залізничну накладну 10411030/280514/0000257
від 29.05.2014 року; сертифікат про
походження товару форми СТ-1 №3117598 від
28.05.2014 року.

При перевірці правильності визначення
митної вартості товару, Запорізька
митниця дійшла висновку, що документи,
які надані для оформлення товару не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару та
містять наступні розбіжності в поданих
до митного оформлення документах: в
специфікації від 21.01.2014 №20 в графі
марка проката - вказано «Рулон ЭЦІ-
БТ-БШ- ВОСВ-ІІ-08Ю», «Рулон ЭЦ1-БТ-БШ-
ОСВ-І-08Ю», «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І-08Ю»,
«Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-ІІ-08Ю», а в рахунку
від 27.05.2014 № 3987 зазначено «Прокат
тонколистовий холоднокатаний
електролітичний оцинкований ЭЦ-1 08Ю
ВОСВ 2 0,70*810(нар), ЭЦ-1 08Ю ОСВ 1 0,70*810(нар),
ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,65*1082, ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,70*1035"
відповідно; в специфікації від 21.02.2014 №
21 зазначено «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І- 08Ю»,
а в рахунку від 27.05.2014 № 3987 зазначено
«Прокат тонколистовий холоднокатаний
електролітичний оцинкований ЭЦ-2 08Ю
ВОСВ 1 0,65*1082».

У зв'язку із наявністю розбіжностей у
поданих до митного оформлення
документах 10.06.2014 декларанта було
повідомлено про необхідність надання
додаткових документів для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товару, а саме: виписки з
бухгалтерської документації;
каталогів, специфікацій, прейскурантів
(прайс - листів) виробника товару; копії
митної декларації країни відправлення;
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлених
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформації
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Того ж дня, представником позивача
подані на вимогу митниці: копію митної
декларації країни відправлення;
товарну накладну форми ТОРГ-12; рахунок
на оплату № 2 від 24.01.2014; платіжне
доручення № 136469 від 04.03.2014; рахунок на
оплату № 12 від 28.02.2014; платіжне
доручення № 137581 від 26.03.2014;
ТУ-1111-068-03; біржове котирування.

Також декларантом було зроблено запис
про те, що інші документи надати
неможливо.

Під час аналізу додатково наданих
документів, поданих для підтвердження
заявленої декларантом митної вартості
товару, встановлено наступне: біржове
котирування містить інформацію станом
на період 23.05.2014 - 30.05.2014, що не
відповідає терміну визначеному в
методичних рекомендаціях від 13.07.2012 №
362 (10 днів до дати рахунку - в даному
випадку, на думку відповідача, повинно
бути з 17.05.2014 по 26.05.2014). Також в переліку
зазначені країни Бельгія, Китай, ЄЕС,
тощо, а по СНД (Росії) інформація
відсутня; В накладній Торг 12 від 27.05.2014
№ПР-14004244 заповнено не всі графи,
зокрема відсутня інформація щодо ваги
нетто (прописом), брутто, кому видано
товар, хто прийняв вантаж.

Таким чином, відповідач вважає, що
декларантом не було подано додаткові
документи у повному обсязі, а надані
додаткові документи містили недоліки.

10.06.2014 року Запорізької митницею
прийнято Рішення про коригування
митної вартості товарів № 112050000/2014/000204/2
при цьому, митна вартість товару, що
імпортується, визначена із
застосуванням резервного методу
згідно наявної у органу доходів і
зборів України інформації.
Відповідачем використана наявна у
органу доходів і зборів України
інформація щодо раніше
визнаних/визначених митних вартостей
за основним та другорядними методами (з
розрахунку 1,0000 дол. США за 1 кг товару МД
№112050000/2014/013409 від 06.06.2014).

Не погоджуючись із рішеннями
Запорізької митниці Міндоходів про
коригування митної вартості №
112050000/2014/000204/2 від 10.06.2014 позивач
звернувся до суду.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з
01.06.2012.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного
кодексу України митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, а в разі
електронного декларування - з моменту
отримання митним органом від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення (стаття 257 МК
України).

Система визначення митної вартості
товарів ґрунтується на загальних
принципах митної оцінки, прийнятих у
міжнародній практиці.
Міжнародно-правовим стандартом, на
який зорієнтоване українське митне
законодавство, є угоди по застосуванню
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з ч.2 статті VII ГААТ оцінка
імпортованого товару для митних цілей
повинна базуватися на дійсній вартості
імпортованого товару, на який
розраховується мито, або аналогічного
товару і не повинна базуватися на
вартості товару національного
походження чи на довільній або
фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ним самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
МК України).

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України та відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про приєднання
України до Протоколу про внесення змін
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур»,
якими запроваджено стандартні правила:
на підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного кодексу України
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
зокрема, здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз положень частини третьої статті
53, частин першої, другої та п'ятої
статті 54, статті 58 МК України дає
підстави для висновку про те, що митний
орган при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості зобов'язаний перевірити
складові числового значення митної
вартості, правильність розрахунку,
здійсненого декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо
встановлену компетенцію митниці при
перевірці митної вартості
імпортованих товарів, зазначені
розбіжності повинні бути не будь-якими,
а лише тими, що стосуються числового
значення заявленої митної вартості чи
розрахунку митної вартості здійсненої
декларантом.

Судом встановлено та не заперечується
представником Запорізької митниці, що
декларантом (позивачем у справі) для
підтвердження обґрунтованості
заявленої у декларації митної вартості
товару були подані всі документи,
передбачені ч 2 ст. 53 МК України.

Проте, при перевірці правильності
визначення митної вартості товару,
Запорізькою митницею встановлено, що
документи, які надані до митного
оформлення товару не містять всіх
даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості та містять розбіжності.

З цього приводу суд зазначає, що
частина 2 ст. 53 Митного Кодексу України
містить вичерпний перелік документів,
що підтверджують митну вартість, а тому
виявлення розбіжностей в інших
документах не надає митниці право
направляти декларанту вимогу про
надання додаткових документів.

Так, митниця у письмовому повідомленні
посилається на те, що в специфікації
від 21.01.2014 №20 в графі марка проката -
вказано «Рулон ЭЦІ- БТ-БШ- ВОСВ-ІІ-08Ю»,
«Рулон ЭЦ1-БТ-БШ- ОСВ-І-08Ю», «Рулон
ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І-08Ю», «Рулон
ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-ІІ-08Ю», а в рахунку від
27.05.2014 № 3987 зазначено «Прокат
тонколистовий холоднокатаний
електролітичний оцинкований ЭЦ-1 08Ю
ВОСВ 2 0,70*810(нар), ЭЦ-1 08Ю ОСВ 1 0,70*810(нар),
ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,65*1082, ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,70*1035"
відповідно; в специфікації від 21.02.2014 №
21 зазначено «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І- 08Ю»,
а в рахунку від 27.05.2014 № 3987 зазначено
«Прокат тонколистовий холоднокатаний
електролітичний оцинкований ЭЦ-2 08Ю
ВОСВ 1 0,65*1082».

Проте, суд вважає, що відповідач
помилково вказує у специфікаціях на
найменування товару у графі «марка
проката», в той час як в специфікаціях
одразу після слів «Найменування
товару» зазначено «прокат
тонколистовой холоднокатаний
злектролитически оцинкованьїй». Така ж
саме назва зазначена й у рахунках в
графі «наименование товара» - «прокат
тонколистовой холоднокатанньїй
злектролитически оцинкований». Інші
характеристики товару лише уточнюють
назву та технічні характеристики та
жодних протиріч не мають.

Крім того, тлумачення літер, зазначених
в найменуванні марки проката, наведено
в технічних умовах-ТУ 1111-068-03, які
були надані відповідачу, що
підтверджується записом на
повідомленні відповідача №119102 та
містяться у матеріалах справи.

До того ж, в повідомленні, що надійшло
декларанту від митниці 03.06.2014 №118182 не
зазначено, які саме та у яких
документах були виявлені розбіжності,
а витребувані у позивача: виписки з
бухгалтерської документації;
каталогів, специфікацій, прейскурантів
(прайс - листів) виробника товару; копії
митної декларації країни відправлення;
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлених
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформації
біржових організацій про вартість
товару або сировини - жодним чином не
стосуються розбіжностей, про які
зазначив відповідач у рішенні про
коригування митної вартості товарів.

Таким чином, зауваження митниці не
ґрунтується на законі.

Також, слід зазначити, що посилання
відповідача у прийнятому рішенні на
наявну у митниці інформацію щодо
раніше визнаних/визначених митних
вартостей з розрахунку 1,000 дол. США за 1
кг товару (митна декларація №
112050000/2014/13409 від 06.06.2014р.), є неправильним
та безпідставним. Товар, що
оформлювався за вказаною митною
декларацією, був поставлений на інших
умовах поставки, що зазначено у графі 20
МД - умови поставки РСА - г.Лысьва, що
відповідно вплинуло на митну вартість
товару з урахуванням транспортних
витрат. Тобто, товар, який оформлювався
за цією декларацією має іншу вартість з
через інші умови поставки.

Отже, з огляду на законодавчо
встановлену компетенцію митниці при
перевірці митної вартості
імпортованих товарів, суд приходить до
висновку, що зазначені митнецею
розбіжності повинні бути не будь-якими,
а лише тими, що стосуються числового
значення заявленої митної вартості чи
розрахунку митної вартості здійсненої
декларантом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
подані позивачем до митного оформлення
документи повністю відповідали
вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу
України і не створювали підстав для
виникнення у митниці обґрунтованих
сумнівів відносно не підтвердження чи
невизначеності кількісно і достовірно
та/або відсутності хоча б однієї із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

У судовому засіданні представником
відповідача відповідно до ст.71 КАС
України не доведено наявність
обставин, визначених ч. 3 ст. 53 МК
України, для витребування додаткових
документів.

Отже, витребування Запорізькою
митницею додаткових документів
здійснено за відсутності визначених
законом правових підстав. Жодних
обмежень для застосування основного
методу визначення вартості (частина
перша статті 58 МКУ) не було. Усі
складові митної вартості були
визначені кількісно та підтверджені
документально.

Крім того, ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості. Зазначений висновок
зроблено у постанові Верховного Суду
України від 11 вересня 2012 року
(реєстраційний №26347525 в Єдиному
державному реєстрі судових рішень).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Проте, відповідач, в супереч вимог
частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не довів правомірність
винесенного рішення про коригування
митної вартості товарів №112050000/2014/000204/2
від 10.06.2014.

З огляду на викладене, позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Запорізький автомобілебудівний
завод», а оскаржуване рішення -
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Запорізької митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів №112050000/2014/000204/2 від 10.06.2014.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Запорізький
автомобілебудівний завод» сплачений
судовий збір у сумі 187,20 (сто вісімдесят
сім гривень 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ж.М.Чернова