Справа № 370/255/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Устимчук
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міністерства
внутрішніх справ України на постанову
Макарівського районного суду
Київської області від 21 лютого 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх
справ України, третя особа: Головне
управління Пенсійного фонду України у
Київській області про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Міністерства внутрішніх
справ України, третя особа: Головне
управління Пенсійного фонду України у
Київській області про зобов'язання
зарахувати до вислуги років для
призначення пенсії на пільгових умовах
часу проходження служби на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділення організації
діяльності спеціальних установ
міліції Управління адміністративної
служби ГУ МВС України в Київській
області за період 01 серпня 2001 року по 08
серпня 2006 року.

Постановою Макарівського районного
суду Київської області від 21 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Міністерство внутрішніх
справ України звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 у період з 01 серпня 2001 року по 08
серпня 2006 року працював на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділення організації
діяльності спеціальних установ
міліції відділу організації охорони
громадського порядку управління
адміністративної служби міліції ГУМВС
України в Київській області.

08 серпня 2006 року Управління
адміністративної служби міліції ГУМВС
України в Київській області
реорганізовано в Управління
громадської безпеки.

Позивач продовжував працювати на цій ж
посаді, однак в Управлінні громадської
безпеки ГУМВС України в Київській
області - з 08 серпня 2006 року по 18 грудня
2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх
справи, відповідно до пункту 64 «б»
(через хворобу) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України у запас
Збройних Сил України наказом МВС
України від 27 грудня 2010 року № 2251 о/с, з
30 грудня 2010 року.

Позивач перебуває на пенсії за вислугу
років, що підтверджується копією
посвідчення Серії НОМЕР_1 від 29 серпня
2011 року.

Разом з тим, під час призначення
позивачу пенсії, за період з 01 серпня 2001
року по 08 серпня 2006 року позивачу не
було зараховано до стажу служби на
пільгових умовах.

19 липня 2013 року на засіданні комісії
Міністерства внутрішніх справ України
щодо зарахування позивачу до вислуги
років для призначення пенсії на
пільгових умовах часу проходження
служби на посаді старшого інспектора з
особливих доручень відділення
організації діяльності спеціальних
установ міліції управління
адміністративної служби ГУМВС України
в Київській області висловлено
пропозицію перерахувати позивачу
вислугу років, внести відповідні зміни
до розрахунку вислуги років та наказу
про його звільнення та направити дані
матеріали до Пенсійного фонду України.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до
Міністерства внутрішніх справ України
із заявами про зарахування до вислуги
років для призначення пенсії на
пільгових умовах часу проходження
служби на посаді старшого інспектора з
особливих доручень відділення
організації діяльності спеціальних
установ міліції Управління
адміністративної служби ГУ МВС України
в Київській області за період 01 серпня
2001 року по 08 серпня 2006 року.

Разом з тим, листом Департаменту
кадрового забезпечення Міністерства
внутрішніх справ України від 10 вересня
2013 року № 6/1/3-С-789 позивачу було
відмовлено у зарахуванні часу
проходження служби на посаді старшого
інспектора з особливих доручень
відділення організації діяльності
спеціальних установ міліції відділу
організації охорони громадського
порядку управління адміністративної
служби міліції ГУ МВС України в
Київській області з 01 серпня 2001 року по
08 серпня 2006 року.

Не погоджуючись з такою відмовою
відповідача, позивач звернувся з
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 23-1 Закону України «Про
міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII,
пенсійне забезпечення працівників
міліції після звільнення їх зі служби в
органах внутрішніх справ здійснюється
в порядку та на умовах, встановлених
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

В силу ст. 17-1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII,
порядок обчислення вислуги років та
визначення пільгових умов призначення
пенсій особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів від 17 липня 1992 року № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей», для
призначення пенсій за вислугу років
відповідно до Закону № 2262-ХІІ особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ до вислуги
років зараховуються, в тому числі і
служба в органах внутрішніх справ
України на посадах начальницького і
рядового складу з дня призначення на
відповідну посаду.

Так, Постановою Кабінету Міністрів
України від 20 листопада 2003 року № 1803
«Про внесення змін до пункту 3
постанови № 393» доповнено підпункт «г»
та викладено його в наступній редакції:
один місяць служби за сорок днів
зараховується особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та кримінально
виконавчої системи, які проходять
службу у виправно-трудових установах,
слідчих ізоляторах,
лікувально-трудових профілакторіях,
ізоляторах тимчасового тримання,
приймальниках-розподільниках для осіб,
затриманих за бродяжництво,
спеціальних приймальниках для осіб,
підданих адміністративному арешту,
підрозділах конвойної служби міліції,
та військовослужбовцям постійного
складу, які проходять службу у
дисциплінарних частинах, за переліками
посад і на умовах, затверджуваних
відповідно Міністерством внутрішніх
справ, Державним департаментом з
питань виконання покарань, Центральним
управлінням Служби безпеки,
Міністерством оборони (набрала
чинності з 01 січня 2004 року).

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 20 жовтня 2008 року N 545, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 12 листопада 2008 року за № 1100/15791,
затверджено Перелік посад рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, за якими
зараховується час проходження служби
на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 01 серпня 2001 року по 08 серпня 2006
року ОСОБА_3 працював на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділення організації
діяльності спеціальних установ
міліції відділу організації охорони
громадського порядку управління
адміністративної служби міліції ГУМВС
України в Київській області.

Судом встановлено, що 08 серпня 2006 року
Управління адміністративної служби
міліції ГУМВС України в Київській
області реорганізовано в Управління
громадської безпеки ГУ МВС України у
Київській області.

Позивач продовжував працювати на даній
посаді з 08 серпня 2006 року по 18 грудня 2007
року в Управлінні громадської безпеки
ГУ МВС України у Київській області.

Так, на момент звільнення ОСОБА_3 з
органів внутрішніх справ діяв Наказ
МВС України від 20 жовтня 2008 року № 545,
яким затверджено Перелік посад
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, за якими
зараховується час проходження служби
на пільгових умовах (час служби в яких
зараховується до вислуги років для
призначення пенсії один місяць за
сорок днів).

До даного переліку входить, в тому
числі, посада: старший інспектор з
особливих доручень відділення
(сектору) з організації діяльності
спеціальних установ міліції, яку з 01
серпня 2001 року по 08 серпня 2006 року
займав позивач.

Згідно п. 2 Наказу № 545, вислуга років
для призначення пенсій на пільгових
умовах зараховується працівникам, які
перебували на службі після набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 20 листопада 2003
року № 1803 «Про внесення змін до пункту
з постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року № 393», при цьому
таким працівникам на пільгових умовах
зараховується весь час проходження
служби на відповідних посадах.

З огляду на те, що позивач був
звільнений зі служби з органів
внутрішніх справ 30 грудня 2010 року, а
постанова Кабінету Міністрів України
від 20 листопада 2003 року № 1803 «Про
внесення змін до пункту з Постанови КМУ
№ 393» набрала чинності 01 січня 2004 року,
колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 має
право на зарахування часу проходження
служби з 01 серпня 2001 року по 08 серпня 2006
року до вислуги років для призначення
пенсії на пільгових умовах, а саме: один
місяць за сорок днів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що на засіданні комісії МВС
України від 19 липня 2013 року щодо
зарахування позивачу до вислуги років
для призначення пенсії на пенсії на
пільгових умовах часу проходження
служби на посаді старшого інспектора з
особливих доручень відділення
організації діяльності спеціальних
установ міліції управління
адміністративної служби ГУМВС України
в Київській області висловили
пропозицію перерахувати ОСОБА_3
вислугу років, внести відповідні зміни
до розрахунку вислуги років та наказу
про звільнення, направити ці матеріали
до Пенсійного фонду України.

Також, в матеріалах справи міститься
лист Міністерства внутрішніх справ
України від 03 квітня 2009 року № 6471/Сн
«Про роз'яснення порядку обрахування
вислуги років», з посиланням на те, що
підрозділи громадської безпеки
утворювалися на базі та шляхом
реорганізації підрозділів
адміністративної служби й охорони
громадського порядку і виконують
тотожні функції, особам рядового та
начальницького складу, які проходили
службу в цих підрозділах, а тому
необхідно зараховувати вислугу років
на пільгових умовах, відповідно до
Переліку посад, затвердженого наказом
МВС України від 20 жовтня 2008 року № 545.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
даний лист не є нормативно-правовим
актом, однак носить рекомендаційний
характер Міністерства внутрішніх
справ України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
відмови відповідача у зарахуванні
позивачу терміну служби з 01 серпня 2001
року по 08 серпня 2006 року на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділення організації
діяльності спеціальних установ
міліції відділу організації охорони
громадського порядку управління
адміністративної служби міліції ГУ MBC
України в Київській області до
пільгового обчислення вислуги років.

З приводу посилання апелянта щодо
пропуску позивачем строку звернення до
суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач дізнався про порушення своїх
прав та інтересів 10 вересня 2013 року, а
саме: з листа Міністерства внутрішніх
справ України № 6/1/3-С-789, яким ОСОБА_3
було відмовлено у зарахуванні часу
проходження служби на відповідній
посаді.

З адміністративним позовом ОСОБА_3
звернувся до суду 30 січня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що строк звернення до суду
позивачем не пропущено.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обгрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3 та їх
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України - залишити без
задоволення.

Постанову Макарівського районного
суду Київської області від 21 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Белова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено судом
22.10.2014 року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.