Справа № 2а-1982/11/1524
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/28729/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області про скасування рішення,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного Фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області про визнання протиправним та
скасування рішення від 14 квітня 2011 року
№ 17 про припинення виплати пенсії як
інваліду ІІ групи та зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
заборгованість по пенсії.

Постановою Роздільнянського районного
суду Одеської області від 27 серпня 2012
року позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської області від 14 квітня 2011 року №
17 про припинення виплати пенсії ОСОБА_3
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Роздільнянському
районі Одеської області відновити
виплату ОСОБА_3 пенсії по інвалідності
з виплатою заборгованості по пенсії за
період припинення її виплати.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року було скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою відмовлено позивачу у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою,
в якій просить постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25 червня 1993 року
позивач під час проходження військової
служби у ДТП отримав відкриту
черепно-мозкову травму у вигляді
перелому основи черепа в області
середньо-черепної ямки зліва,
субарахноїдального крововиливу, що
підтверджується свідоцтвом про
хворобу від 13 вересня 1993 року № 1516 (а. с.
7).

12 березня 2004 року Роздільнянською
центральною районною лікарнею позивач
був направлений на МСЕК для експертизи
непрацездатності, що підтверджується
копією журналу направлень на МСЕК (ф. №
036/о), запис № 154.

З 26 березня 2004 року за заявою ОСОБА_3 та
доданих до неї документів Управлінням
Пенсійного фонду України в
Роздільнянському районі Одеської
області було призначено позивачу
пенсію по інвалідності згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Для перевірки факту достовірності
видачі позивачу витягу з акту огляду
МСЕК серії 2-18 ОБ № 092892 від 16 березня 2004
року, Управлінням Пенсійного Фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської області 16 лютого 2011 року
направлено запит до Одеської обласної
медико-соціальної експертної комісії
№ 2.

На вищевказаний запит відповідачем
отримано відповідь про те, що Одеська
обласна МСЕК № 2 витяг із акту огляду
Одеської обласної МСЕК № 2 серії 2-18 ОБ
№ 092892 (дата огляду 16 березня 2004 року)
ОСОБА_3 не видавала. При звірці довідок
актів суворої звітності від 29 березня
2004 року № 2 було виявлено відсутність
такої довідки.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Роздільнянському районі
Одеської області від 14 квітня 2011 року №
17 ОСОБА_3 припинено виплату раніше
призначеної пенсії як інваліду ІІ
групи у зв'язку з тим, що документи, які
стали підставою для призначення такої
пенсії, а саме акт огляду МСЕК № 2
Одеської області серії 2-18 ОБ № 092892 від
16 березня 2004 року, містять недостовірні
відомості.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» пенсії по
інвалідності особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, призначаються в
разі, якщо інвалідність настала в
період проходження ними служби або не
пізніше трьох місяців після звільнення
зі служби, або якщо інвалідність
настала пізніше тримісячного терміну
після звільнення зі служби, але
внаслідок захворювання (травми,
поранення, контузії, каліцтва тощо), яке
виникло в період проходження
військової служби чи під час
перебування в полоні або заручником,
якщо полонення чи захоплення
заручником не було добровільним і
особа, яка має право на пенсію за цим
Законом, перебуваючи в полоні або
заручником, не вчинила злочину проти
миру і людства.

Згідно статті 19 вказаного Закону групи
і причини інвалідності, а також час її
настання встановлюються
медико-соціальними експертними
комісіями, які діють на підставі
положення про них, що затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 25 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 лютого 1992 року
№ 83 (чинного на момент виникнення
спірних правовідносин),
медико-соціальні експертні комісії
проводять засідання тільки у повному
складі і колегіально приймають
рішення. Дані експертного огляду і
рішення заносяться до акта огляду та
протоколу засідання медико-соціальної
експертної комісії, які підписуються
головою, членами комісії і
засвідчуються печаткою.

Пунктом 32 вказаного Положення
передбачено, що медико-соціальні
експертні комісії видають особам,
визнаним інвалідами, довідки МСЕК та
індивідуальні реабілітаційні програми
і в триденний строк надсилають копії
цих документів управлінню праці та
соціального захисту населення
районної, районної в м. Києві та м.
Севастополі державної адміністрації
та відповідному відділу, управлінню
міської, районної у місті ради, на
території якого проживає інвалід.
Копія програми надсилається також
підприємству, установі, організації,
яка зобов'язана надавати соціальну
допомогу і здійснювати реабілітацію
інваліда.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється якщо пенсія призначена на
підставі документів, що містять
недостовірні відомості.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, в Журналі обліку
медико-соціальних експертних справ, що
надходять в обласну МСЕК (ф. № 163/0,
затверджена наказом МОЗ України від 19
травня 2003 року № 224), є запис за № 27 про
надходження документів громадянина
ОСОБА_3 (без ініціалів) 23 березня 2004
року (а. с. 79), що виключає можливість
проведення медичного огляду позивача
МСЕК 16 березня 2004 року. При цьому в
Журналі обліку довідок МСЕК, виданих
інвалідам, відсутній запис про видачу
довідки ОСОБА_3 протягом березня 2004
року.

Крім того, згідно акту звірки довідок
суворої звітності МСЕК «Витяг із акту
огляду у МСЕК» по обласній МСЕК № 2 від
29 березня 2004 року встановлено
відсутність окремих довідок суворої
звітності, в тому числі і довідки серії
2-18 ОБ № 092892.

За повідомленням голови обласної МСЕК
№ 2 від 07 лютого 2012 року за № 389, акт
огляду МСЕК від 16 березня 2004 року за №
328, що зазначений в наданій ОСОБА_3 до
пенсійного органу довідці, в архіві
МСЕК № 2 відсутній. При цьому в «Книзі
протоколів засідань МСЕК» за № 328
значиться прізвище іншого хворого,
огляд якого проведено 02 червня 2004 року.
Протоколу за № 328 від 16 березня 2004 року,
в якому повинен бути зареєстрований
первинний огляд позивача, не існує.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що оскільки за
результатами проведеної перевірки
встановлено факт надання ОСОБА_3 до
пенсійного органу документу (витягу з
акту огляду у МСЕК до довідки серії 2-18
ОБ № 092892), що містить недостовірні
відомості, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст.
49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення відповідача про
припинення виплати раніше призначеної
позивачу пенсії є правомірним.

Враховуючи вищевикладене, а
також те, що постанова суду першої
інстанції скасована судом апеляційної
інстанції, а в справі ухвалено нове
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: