Справа № 800/430/14
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

07 жовтня 2014 року м.
Київ справа № 800/430/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Мойсюк М.І., перевіривши
позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради
юстиції, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України в м. Києві про визнання
протиправною діяльності та стягнення
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

6 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправною
діяльність відповідача та стягнути на
його користь моральну шкоду в розмірі
150 000 000 гривень.

Позовна заява підлягає залишенню без
руху з таких підстав.

Вимоги до позовної заяви встановлені
статтею 106 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 цієї
статті у позовній заяві зазначаються
зміст позовних вимог згідно з
частинами четвертою і п'ятою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

Згідно з положеннями частин 4 і 5 статті
105 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може містити вимоги про 1)
скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень; 2) зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій; 4) стягнення
з відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю; 5)
виконання зупиненої чи невчиненої дії;
6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень; 7)
примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта
владних повноважень може містити інші
вимоги у випадках, встановлених
законом.

При цьому, особливості провадження у
справах щодо оскарження актів, дій чи
бездіяльності Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України встановлені статтею 171-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

За правилами пунктів 1-3 частини 5 цієї
статті Вищий адміністративний суд
України за наслідками розгляду справи
може: 1) визнати акт Верховної
Ради України, Президента України, Вищої
ради юстиції, рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України незаконним повністю або в
окремій його частині; 2) визнати дії чи
бездіяльність Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України протиправними, зобов'язати
Верховну Раду України, Президента
України, Вищу раду юстиції, Вищу
кваліфікаційну комісію суддів України
вчинити певні дії; 3) застосувати інші
наслідки протиправності таких рішень,
дій чи бездіяльності, визначені
статтею 162 цього Кодексу.

Натомість, зміст позовних вимог не
відповідає приписам вищевказаних
процесуальних норм, оскільки у своєму
позові ОСОБА_1 просить визнати
протиправною діяльність відповідача,
тоді як Вищий адміністративний суд
України, як суд першої інстанції у
даній справі, за наслідками розгляду
справи може визнати протиправними дії
чи бездіяльність, визнати акт
незаконним повністю або в окремій його
частині, зобов'язати вчинити певні дії.

Отже, позивачу необхідно викласти свої
вимоги у відповідності до приписів
частин 4 і 5 статті 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з урахуванням повноважень,
наданих частиною 5 статті 171-1 цього
Кодексу Вищому адміністративному суду
України, як суду першої інстанції.

Окрім того, виходячи зі змісту норм
Кодексу адміністративного судочинства
України виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги повинен
містити в собі відомості про конкретні
випадки порушення його прав, свобод та
інтересів у сфері публічно-правових
відносин з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, із зазначенням дій
(бездіяльності) відповідача, внаслідок
яких відбулось таке порушення з
посиланням на докази.

За визначенням пункту 6 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Відповідачем, за визначенням пункту 9
цієї статті, може бути суб'єкт владних
повноважень, а у випадках, передбачених
законом, й інші особи, до яких звернена
вимога позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
її вимоги звернені до Вищої ради
юстиції, однак, ОСОБА_1 не зазначає
внаслідок вчинення яких саме
конкретних дій чи бездіяльності, або
прийняття рішень (актів) відповідача
порушені його права, свободи та
інтереси, а тому виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги не
відповідає вимогам пункту 4 частини 1
статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Крім того, згідно вимог частини 2 статті
106 Кодексу адміністративного
судочинства України на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивач надає докази, а
в разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.

Доказами в адміністративному
судочинстві, в розумінні статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що така подана без
додержання вимог частини 2 статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки позивачем не додано
доказів на підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
відомості про них у позовній заяві
відсутні, а також відсутні посилання на
докази, які він не може самостійно
надати, із зазначенням причин
неможливості подання таких доказів.

Разом з тим, відповідно до частини 3
статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України до позовної заяви
додається також документ про сплату
судового збору, крім випадків, коли
його не належить сплачувати.

А частина 5 цієї статті зазначає, що у
разі необхідності у позовній заяві
зазначаються, зокрема, клопотання про
звільнення від сплати судового збору.

Отже, за наявності підстав для
звільнення від сплати судового збору,
позивач повинен повідомити суд про
такі, зазначивши у позові відповідне
клопотання, з посиланням на документи,
що підтверджують наявність пільг щодо
його сплати.

Проте, до позовної заяви не додано
документ про сплату судового збору, а
клопотання із зазначенням підстав для
звільнення від сплати такого позивачем
не заявлено.

Таким чином позивачу необхідно
сплатити судовий збір, в розмірі,
передбаченому Законом України від 8
липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»
(далі Закон № 3674-VI) та надати
відповідний документ про його оплату,
або звернутись до суду із клопотанням
про звільнення від сплати такого.

Абзацом 2 підпункту 1 пункту 3 частини 2
статті 4 Закону № 3674-VI, розмір ставки
судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру становить 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

За приписами частини 1 статті 4 Закону №
3674-VI судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду.

Станом на 1 січня 2014 року, розмір
мінімальної заробітної плати складав
1218 гривень, а тому, з урахуванням вимог
вищезазначених норм Закону № 3674-VI,
розмір ставки судового збору в даному
випадку становить 73,08 гривень та
справляється на наступні реквізити:
отримувач коштів - УДКCУ у Печерському
р-ні, рахунок отримувача: 0007, код
отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код
банку отримувача: 820019, банк отримувача:
ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації
доходу бюджету: 22030005 «Судовий збір
(Вищий адміністративний суд України,
075)», символ звітності - 255.

Відповідно до частини першої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Враховуючи викладене, позовну заяву
ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати
строк для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не
усунення недоліків позовної заяви у
встановлений строк, заява буде
повернута з підстав, передбачених
пунктом 1 частини третьої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради
юстиції, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України в м. Києві про визнання
протиправною діяльності та стягнення
моральної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 7
листопада 2014 року для усунення
недоліків, зазначених в мотивувальній
частині ухвали.

Роз'яснити, що у разі не усунення
недоліків позовна заява буде
повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України
М.І. Мойсюк