Справа № 802/2631/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2631/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес А.В.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.
Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої
служби України в особі відділу
примусового виконання рішень про
визнання постанови протиправною ,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної виконавчої служби
України в особі відділу примусового
виконання рішень про визнання
постанови від 05.03.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа), - протиправною;
її скасування; зобов'язання
відповідача прийняти до виконання
виконавчий лист за №2а/2218/211/2008,
виданого 20.11.2013 року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказане рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
в 2007 році позивачка як суддя районного
суду, пішла у відставку. Важаючи, що при
розрахунку було допущено неповну
виплату належних їй сум, позивачка
звернулась до Хмельницького
міськрайонного суду з позовом про
стягнення з ДСА України,
Держказначейства України та Мінфіну
України компенсації втрати частини
заробітку у зв'язку зі справлянням
податку на доходи фізичних осіб у 2004-2005
роках; неправомірно утриманого
прибуткового податку з вихідної
допомоги та відшкодування вартості
невиданого службового обмундирування.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 травня 2008 року по справі
№ 2а-211/2008 позов було задоволено.
Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2009
року постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 травня 2008 року в частині
задоволення позову про стягнення
компенсації втрати частини заробітку в
зв'язку з справлянням податку на доходи
фізичних осіб та відшкодування
вартості невиданого службового
обмундируванн, - скасовано, прийнято
нову постанову, якою позов в цій
частині задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03 жовтня 2013 року постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2009
року та постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 травня 2008 року в не
скасованій частині залишено без змін.

20.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним
судом Хмельницької області видано
виконавчий лист у справі №2а/2218/211/2008.

27.02.2014 року позивач звернулась до
відділу примусового виконання рішень
ДВС України із заявою про прийняття до
виконання виконавчого листа від 20.11.2013
року №2а/2218/211/2008.

05.03.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України прийнято
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) з примусового виконання
виконавчого листа №2а/2218/211/2008, виданого
20.11.2013 року, що і стало підставою для
звернення до суду позивачем.

Відмовляючи у задоволенні вказаного
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено трьохрічний строк на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, а також в порушення ч. 2 ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження" у виконавчому листі від
20.11.2013 року №2а/2218/211/2008 зазначено два
боржника: Держказначейство України та
Міністерство фінансів України, - що
унеможливлює його виконання.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції по суті спору з
таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Пунктом 1, 2 статті 22 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; 2) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Так, виконавчий лист у справі
№2а/2218/211/2008р. виданий Хмельницьким
міськрайонним судом Хмельницької
області на підставі постанови
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 травня 2008
року, яка набула законної сили 14 травня
2009 року.

Законом України «Про виконавче
провадження» (в редакції чинній на час
набрання рішенням законної сили)
передбачено, що виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки: виконавчі листи та інші
судові документи - протягом трьох
років (п.1 ч.1 ст.21 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження»
строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для виконання
рішень і вироків судів у частині
майнових стягнень - з наступного дня
після набрання рішенням законної сили
чи закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а у випадках, коли
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Тобто, з урахуванням того, що постанова
Хмельницького міськрайсуду, на
підставі якої видано виконавчий лист
№2а/2218/211/2008р., набула законної сили 14
травня 2009 року, кінцевою датою
пред'явлення останнього до виконання є
15 травня 2012 року.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що на
момент винесення оскаржуваної
постанови, збіг трьохрічний строк на
пред`явлення виконавчого листа до
виконання.

Крім того, у виконавчому листі
№2а/2218/211/2008 р. від 20 листопада 2013 року
зазначено два боржника: Міністерство
фінансів України та Державне
казначейство України.

Норми статті 18 Закону України " Про
виконавче провадження "
кореспондуються з нормами статті 258 КАС
України, якими встановлено, що за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Якщо судове рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
чи проти кількох відповідачів, суд має
право видати кілька виконавчих листів,
точно зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

В силу положень частини 2 статті 18
Закону України " Про виконавче
провадження " мало бути видано два
виконавчих листа.

Згідно п. 1, 6 ч. 1 статті 26 Закону України
" Про виконавче провадження " державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Таким чином, відповідач правомірно
дійшов висновку про неможливість
відкриття виконавчого провадження із
вищезазначених підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши надані суду
докази, правильно встановив обставини
справи, дійшов обґрунтованого висновку
про наявність підстав для відмови у
задоволенні позову позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 30
липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.