Справа № К/9991/20209/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 жовтня 2014 року
К/9991/20209/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Розваляєвої Т.С. Маслія
В.І.при секретарі -Кошелєв С.В.за участю
представника:ТОВ «Нібулон» - Дмитрієва
Т.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про примиренняу
справі№ 2а-3302/11/1470за позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«Нібулон»доДержавного агентства
земельних ресурсів Українитретя
особаДержавний комітет України із
земельних ресурсівпровизнання
протиправним та скасування висновку
державної експертизи землевпорядної
документації та зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Товариством з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» та Державним агентством
земельних ресурсів України подано
заяву про примирення, в якій, на
підставі ст.ст. 112, 113, 219 КАС України
сторони просять визнати умови
примирення, викладені в заяві, та
закрити провадження у справі.

Подана заява обґрунтована тим, що
сторони дійшли згоди щодо повного та
остаточного врегулювання спору у даній
справі та не мають одна до одної жодних
вимог.

Відповідно до ст. 219 КАС України позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а сторони
можуть примиритися у будь-який час до
закінчення касаційного розгляду. У
разі відмови від адміністративного
позову або примирення сторін суд
касаційної інстанції постановляє
ухвалу відповідно до вимог статей 112 і
113 цього Кодексу.

Згідно з ст. 113 КАС України сторони
можуть повністю або частково
врегулювати спір на основі взаємних
поступок. Примирення сторін може
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін і предмета адміністративного
позову. У разі примирення сторін суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі, у якій фіксуються
умови примирення. Умови примирення не
повинні суперечити закону або
порушувати чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
розглянувши подану сторонами заяву про
примирення дійшла висновку про
відсутність підстав для її
задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
рішень судів першої та апеляційної
інстанції, 19.02.2010 року позивач
звернувся до Запорізької обласної
державної адміністрації з клопотанням
№ 1799/01-56 про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 12 га за рахунок
земель водного фонду для розташування
водних підходів та операційної
акваторії перевантажувального
терміналу з відвантаженням зернових та
олійних культур на річковий транспорт
ТОВ СП «Нібулон», яка розташована за
межами населених пунктів в
Кам'янсько-Дніпровському районі
Запорізької області.

Розпорядженням Запорізької обласної
державної адміністрації від 11.03.2010 року
№64 позивачу було надано дозвіл на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки в оренду орієнтовною
площею 12 га із земель водного фонду
Кам'янсько-Дніпровського району за
межами населеного пункту для
розташування водних підходів та
операційної акваторії
перевантажувального терміналу.

Однак 04.03.2011 року за №55-11 Держкомземом
за результатами державної експертизи
землевпорядної документації було
складено висновок, який і є предметом
спору у даній справі, в якому зазначено,
що проект землеустрою не відповідає
вимогам чинного законодавства України,
встановленим нормам і правилам,
оцінюється негативно і не
погоджується.

Зокрема, у висновку зазначено, що
відведення земельної ділянки частини
дна Каховського водосховища не
відповідає положенням ст. 79 та ч.3 ст. 93
ЗК України. Таке проектне рішення не
може бути реалізоване в порядку ст. 55
Закону України «Про землеустрій», ч.4
ст. 15 Закону України «Про оренду землі».
Проведення робіт, пов'язаних з
розташуванням водних підходів та
операційної акваторії
перевантажувального терміналу має
відбуватися відповідно до ст.ст. 14, 86
Водного кодексу України.

Отже, спір у даній справі стосується
земель водного фонду.

Відповідно до ст. 86 Водного кодексу
України на землях водного фонду можуть
проводитися роботи, пов'язані з
будівництвом гідротехнічних, лінійних
та гідрометричних споруд, поглибленням
дна для судноплавства, видобуванням
корисних копалин (крім піску, гальки і
гравію в руслах малих та гірських
річок), розчисткою русел річок, каналів
і дна водойм, прокладанням кабелів,
трубопроводів, інших комунікацій, а
також бурові та геологорозвідувальні
роботи.

Місця і порядок проведення зазначених
робіт визначаються відповідно до
проектів, що погоджуються з обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
розвитку водного господарства (крім
робіт на землях, зайнятих морями), та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр (ч.2).

Таким чином, колегія суддів відмовляє в
задоволенні поданого клопотання про
примирення, оскільки рішення у даній
справі може вплинути на права, свободи,
інтереси або обов'язки центрального
органу виконавчої влади, який, в силу
приписів ст.ст. 14, 86 Водного кодексу
України повинен погоджувати
відповідні проекти.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 219, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» та Державного агентства
земельних ресурсів України про
примирення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає

Судді: