Справа № П/811/1524/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2014 рокусправа № П/811/1524/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
у справі № П/811/1524/14 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про стягнення
середнього заробітку -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
Відповідач) в якому просив, з
урахуванням змін, стягнути з
Відповідача суму середнього заробітку
за час затримки виконання постанови
суду по справі №1170/2а-838/12 у розмірі 8890.29
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що всупереч вимогам чинного
законодавства, які гарантують
виконання рішень суду, рішення
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012 року
щодо поновлення позивача на роботі
виконано не було, внаслідок чого у
Відповідача виник обов'язок
відшкодовувати Позивачу суму
середнього заробітку за час затримки
виконання такого рішення. Проте,
зазначені дії Відповідач не вчинив, чим
порушив права Позивача.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з Відповідача на користь
Позивача 8890.29 грн. середнього заробітку
за час затримки виконання постанови
Кіровоградського окружного
адміністративного суду по справі
№1170/2а-838/12.

Головне управління Міндоходів у
Кіровоградській області, не
погодившись з рішенням
адміністративного суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
поновлення Позивача на роботі
відноситься до компетенції
Міністерства доходів і зборів України,
що в свою чергу виключає наявність
будь-яких винних дій з невиконання
постанови Кіровоградського окружного
адміністративного суду по справі
№1170/2а-838/12 з боку Відповідача.

Також, заявник апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції не
було взято до уваги той факт, що Позивач
не вживає будь-яких заходів для
поновлення на роботі.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 був призначений на посаду
голови Державної податкової
адміністрації у Кіровоградській
області на підставі наказу ДПА України
№347-о від 23.02.2007 року.

20.01.2007 року його було звільнено з
вищезазначеної посади відповідно до
наказу ДПС України №84-о у зв'язку із
реорганізацією та скороченням штатної
чисельності працівників ДПА у
Кіровоградській області на підставі п.1
ст.40 Кодексу законів про працю України.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012 року
по справі №1170/2а/838/12, зміненої
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27.09.2012 року, ОСОБА_1 було поновлено
на посаді голови Державної податкової
служби у Кіровоградській області.

Проте, Відповідач зазначену постанову
не виконав, та не поновив Позивача на
посаді голови Державної податкової
служби у Кіровоградській області, що
призвело до порішення його прав.

У зв'язку з зазначеним, Позивач
звернувся до суду з метою стягнення з
Відповідача середнього заробітку за
час затримки виконання постанови
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012 року
у розмірі 8890.29 грн.

Правомірність стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення у розмірі 8890.29 грн. є предметом
спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги Позивача про стягнення сум
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду є
обґрунтованими, та законними, оскільки
всупереч вимогам чинного
законодавства, рішення суду про
поновлення його на роботі виконано не
було, що зумовлює обов'язок Відповідача
сплачувати Позивачу суму середнього
заробітку за час затримки виконання
такого рішення.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з зазначеними висновками
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.235 Кодексу законів про
працю України, у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір. При винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу. У разі визнання
формулювання причини звільнення
неправильним або таким, що не
відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне поновлення
працівника на роботі, орган, який
розглядає трудовий спір, зобов'язаний
змінити формулювання і вказати в
рішенні причину звільнення у точній
відповідності з формулюванням чинного
законодавства та з посиланням на
відповідну статтю (пункт) закону. Якщо
неправильне формулювання причини
звільнення в трудовій книжці
перешкоджало працевлаштуванню
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату йому середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
порядку і на умовах, передбачених
частиною другою цієї статті.

Приписами ст.236 Кодексу законів про
працю України встановлено, що у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Зі змісту зазначених правових норм
вбачається, що при невиконані рішення
суду, про поновлення працівника на
роботі, власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний виплачувати
працівнику суму середнього заробітку
або різницю в заробітку за час затримки
виконання такого рішення.

Відповідно до ст.255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст.256 КАС України негайно
виконуються постанови суду зокрема про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Отже, виходячи з вищезазначених
приписів законодавства, постанова
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012 року,
в частині поновлення Позивача на
державній посаді підлягала негайному
виконанню.

Проте, станом на 19.05.2014 року Позивача на
посаді поновлено не було та за період з
07.04.2014 року по 06.05.2014 року середній
заробіток за час затримки виконання
рішення суду виплачено не було.

Чинним законодавством встановлено, що
у разі затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний виплатити
працівникові середній заробіток або
різницю в заробітку за весь час такої
затримки.

Отже, в даному випадку Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
середній заробіток за час невиконання
рішення Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.04.2012 року.

Відповідно до Постанови пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.09.1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів», у випадках стягнення
на користь працівника середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку з незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи. Для
працівників, які пропрацювали на
даному підприємстві (в установі,
організації) менш двох місяців,
обчислення проводиться з розрахунку
середнього заробітку за фактично
пропрацьований час. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року N
100 (зі змінами, внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 16
травня 1995 року N 348).

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідач не виплатив Позивачу
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду за період з
07.04.2014 року по 06.05.2014 року, який
складається з 29 днів, 19 з яких є
робочими, та за які має сплачуватися
середній заробіток.

Так, рішенням Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
28.04.2012 року по справі №1170/2а-838/12
встановлено, що одноденний заробіток
Позивача складає 467.91 грн.

Отже, Відповідач зобов'язаний сплатити
Позивачу заробіток за час затримки
виконання рішення суду за період з
07.04.2014 року по 06.05.2014 року, виходячи з
одноденого заробітку Позивача у сумі
467.91 грн.

Щодо посилань Відповідача на
відсутність підстав для сплати ним
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду, оскільки
поновлення Позивача на роботі
відноситься до компетенції
Міністерства доходів і зборів України,
а тому відповідно воно має сплачувати
суму середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду, то суд
апеляційної інстанції зазначає, що
вони є безпідставними, оскільки дійсно,
поновлення Позивача мало
здійснюватися за наказом Міністерства
доходів і зборів України, проте Позивач
перебував у трудових відносинах саме з
Відповідачем, а тому він має
виплачувати суми середнього заробітку
за час затримки виконання рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необхідності стягнення
з Відповідача на користь Позивача
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду за період з
07.04.2014 року по 06.05.2014 року у сумі 8890.29 грн.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що оскаржувана
постанова Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
є обґрунтованою і законною, а підстави
для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
у справі № П/811/1524/14- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко