Справа № 2а-0870/4973/11
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/4206/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
на ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року у справі за позовом
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Константа" про
стягнення суми санкцій та пені,

встановив:

Запорізьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Константа"
про стягнення санкцій в сумі 3 683 грн 58
коп. та пені 76 грн 59 коп.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року позов задоволено частково:
стягнуто з відповідача на користь
позивача адміністративно-господарські
санкції за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у 2010 році в розмірі 3 683 грн 58
коп., в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року скасовано постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просив його скасувати, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Заперечень на касаційну скаргу не
надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що дану справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду апеляційної інстанції
передчасними, виходячи з такого.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України
від 14 травня 1992 року № 2343-XII "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Таким чином, погашеними є конкурсні
вимоги, які заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі.

Між тим, посилаючись на ст. 14 цього
Закону та ухвалу Господарського суду
Запорізької області від 19 квітня 2012
року, якою вимоги позивача до боржника
залишено без розгляду, суд апеляційної
інстанції не встановив, чи дійсно
заявлена сума до стягнення у даній
справі тотожна вимогам, заявленим у
справі про банкрутство №
19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, а також підстави її
виникнення, оскільки суми у даній
справі та у справі про банкрутство
різняться між собою за кількісною
складовою.

Не встановлення наведеного є підставою
для сумнівів, що заявлені у даній
справі кошти можна вважати погашеними
у справі про банкрутство відповідно до
рішення Господарського суду
Запорізької області від 19 квітня 2012
року у справі № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення є законним і
обґрунтованим, якщо воно ухвалене
судом відповідно до норм матеріального
права при дотриманні норм
процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 161 КАС України встановлено, що
під час прийняття постанови суд
вирішує, зокрема, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин.

За приписами статті 163 КАС України
мотивувальна частина постанови має
містити встановлені судом обставини із
посиланням на докази, а також мотиви
неврахування окремих доказів; мотиви, з
яких суд виходив при прийнятті
постанови, і положення закону, яким він
керувався.

Неповнота у встановленні фактичних
обставин справи не дає можливості суду
касаційної інстанції визначитись в
правильності правової позиції оцінки
позовних вимог, проведеної судами
попередніх інстанцій.

Такий висновок кореспондується із ч.ч. 4
і 5 ст. 11 КАС України щодо необхідності
офіційного з'ясування всіх обставин
справи і у відповідних випадках
витребувати ті докази, яких, на думку
суду, не вистачає для належного
встановлення обставин у справі, що
розглядається.

Враховуючи викладене, справа підлягає
направленню до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду з
урахуванням вказівок суду касаційної
інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі. Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року скасувати, а справу
направити для продовження розгляду до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: