Справа № 811/3792/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 рокусправа № 811/3792/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства «Черн
- Транс» до Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Черн - Транс»
(далі - позивач або ПП «Черн - Транс»)
звернулося з адміністративним позовом
до Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач або Долинська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області),
в якому просило визнати протиправними
та скасувати податкові повідомлення -
рішення начальника Долинської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
№ від 22.11.2013 року та №
від 22.11.2013 року.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ПП
«Черн - Транс» не допускло порушень при
формуванні податкового кредиту з ПДВ
та валових витрат, а тому вважає
податкові повідомлення-рішення такими,
що не відповідають чинному
законодавству.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 20 грудня
2013 року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 22 листопада 2013 року, винесене
Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області, яким ПП
"Черн-Транс" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 15 823,00 грн. основного
платежу та 7 911,50 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів).

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 22 листопада 2013 року, винесене
Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області, яким ПП
"Черн-Транс" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 76 773,00 грн. основного платежу та
38 386,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів).

Рішення суду мотивовано тим, що
податковий орган не довів суду фактів
безтоварного характеру господарських
операцій та безпідставного формування
податкового кредиту з ПДВ позивачем.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з

апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
у період з 30.10.2013 р. по 07.11.2013 р. посадовою
особою Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області проведено
позапланову виїзну перевірку ПП
"Черн-Транс" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
10.01.2011 р. по 30.09.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 10.01.2011 р. по
30.09.2013 р., за результатами якої складено
акт №154/2200/37297539 від 14.11.2013 року,
висновками якого, зокрема, є порушення,
на думку відповідача:

- п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 ст.139 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 р.
№2755-VІ (зі змінами та доповненнями),
занижено податок на прибуток на
загальну суму 76 773,00 грн. в тому
числі:

- за І квартал 2012 року в сумі 15 032,00 грн.;

- за ІІ квартал 2012 року в сумі 30 075,00 грн.;

- за ІІІ квартал 2012 року в сумі 31 666,00
грн.;

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 р. № 2755-VІ (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого встановлено заниження податку на
додану вартість за березень 2012 року в
сумі 15 823,33 грн. (а.с.12-53 Т.1).

Долинською ОДПІ на підставі акту
перевірки винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення (а.с.10-11
Т.1).

Грошові зобов'язання за вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
визначено податковим органом, у зв'язку
з завищенням позивачем, на думку
відповідача, задекларованих валових
витрат в загальній сумі 404 068,00 грн. та
податкового кредиту з ПДВ в загальній
сумі 15 823,33 грн. за господарськими
операціями з ТОВ "Трансстандарт-2002" які,
на думку Долинської ОДПІ, не
відбувалися в об'єктивній дійсності.

Встановлено, що загальна сума поставки
становить 404 068,00 грн. та ПДВ -
80 813,58 грн.

В акті перевірки вказано, що висновок
про завищення податкового кредиту з
ПДВ в сумі 64 990,25 грн. встановлено актом
№84/1520/37297539 від 04.02.2013 року, №376/1520/37297539
від 29.04.2013 року, а тому до оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення №
від 22 листопада 2013 року дана сума
не війшла.

Встановлено 20 березня 2012 року між
позивачем (покупець) та ТОВ
"Трансстандарт-2002" (продавець) укладено
договір поставки №10-д відповідно до
змісту якого продавець зобов'язується
за замовленнями покупця поставляти та
передавати у власність покупця
дизельне пальне, а покупець
зобов'язується приймати товар та
оплачувати його на умовах цього
договору (а.с.54-55 Т.1).

Позивачем на підставі вищезазначеного
договору придбано у ТОВ
"Трансстандарт-2002" дизельне паливо, яке
оприбутковано відповідно до
податкових та видаткових накладних
(а.с.56, 59-60, 66, 68, 79-81, 85-89 Т.1).

Транспортування придбаного товару
здійснено за рахунок постачальника
шляхом залучення ним паливоцистерн,
належних ФОП ОСОБА_1, що
підтверджується відповідними
товарно-транспортними накладними,
договорами, укладеними ТОВ
"Трансстандарт-2002" з ФОП ОСОБА_1, актами
приймання-передачі паливоцистерн, та
копіями свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів (а.с.63-64, 70-74, 95-99 Т.1,
58-68).

Оплату вартості придбаного товару
позивачем здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжним дорученням
і виписками по рахунку та не
заперечувалось відповідачем в акті
(а.с.178-197 Т.1).

У відповідності до змісту п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, зокрема,
собівартості реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та
інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З аналізу зазначених норми вбачається,
що визначальним фактором для
формування витрат та податкового
кредиту платником податку є подальше
використання таких товарів (основних
фондів) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності такої
особи - платника податку.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із
видів діяльності ПП "Черн-Транс" є,
зокрема, діяльність вантажного
автомобільного транспорту, інша
допоміжна діяльність у сфері
транспорту (а.с.119 Т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що
у своїй діяльності ТОВ "Черн-Транс"
використовує для перевезень
транспортні засоби як власні, так і
орендовані, що підтверджується
договорами оренди автомобілів, актами
приймання-передачі транспортних
засобів, свідоцтвами про реєстрацію
транспортних засобів та тимчасовими
реєстраційними талонами (а.с.199-230 Т.1).

В ході розгляду справи встановлено, що
придбане дизельне паливо позивач
зберігав на складі паливно-мастильних
матеріалів, що оснащено автозаправним
комплексом, який йому належить на
правах оренди відповідно до договору
від 20.01.2011 року (а.с.188 Т.2). Право власника
на дане майно підтверджено рішенням
Долинського районного суду
Кіровоградської області (а.с.49-53 Т.3).

Крім того встановлено, що пальне
позивач використав у власній
господарській діяльності, що
підтверджується, зокрема, договором ГП
№11 на перевезення вантажів,
товарно-транспортними накладними,
відомостями на відпуск дизельного
палива та довідкою про рух пального по
підприємству (а.с.231-250 Т.1, 1-187 Т.2, 39-48 Т.3).

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме - наявність у платника
податку (покупця) належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сформував податковий кредит на
підставі належно оформлених
податкових накладних, виданих йому
контрагентом у перевіряємому періоді.
При цьому ТОВ "Трансстандарт-2002" на
момент їх виписки було зареєстроване
платником податку на додану вартість,
що не заперечується відповідачем, а
тому, відповідно до вимог п.201.8 та п. 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України мали
обов'язок нараховувати податок на
додану вартість та виписувати
податкові накладні.

Окрім цього, Долинська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області під час
перевірки дійшла висновку про те, що
правочини позивача з ТОВ
"Трансстандарт-2002" є нікчемними,
оскільки, на її думку, вчинені без мети
настання реальних правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 234 Цивільного кодексу
України, фіктивним є правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Такий правочин визнається
судом недійсним.

З системного аналізу вищевказаних норм
вбачається той факт, що повноваженнями
щодо визнання правочину недійсним із
мотивів порушення публічного порядку,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним (нікчемний правочин),
органи податкової служби не наділені,
оскільки таке визнання можливе в
судовому порядку, а тому суд вважає, що
висновки відповідача в частині
визнання правочинів нікчемними,
покладені в основу для визначення
податкових зобов'язань позивачеві,
вимогам чинного законодавства не
відповідають оскільки вчинені поза
межами законодавчо визначених
повноважень та з перейняттям
компетенції судових органів. Висновок
податкового органу про нікчемність
правочинів, які на його думку, вчинені з
метою, що суперечить інтересам держави
та порушують публічний порядок не може
бути беззаперечним доказом такої
нікчемності, а повинен доводитись в
судовому порядку шляхом подання
відповідного позову на виконання
законодавчо визначених повноважень.

Отже, Долинська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області не довела суду
фактів безтоварного характеру
господарських операцій та
безпідставного формування податкового
кредиту з ПДВ позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 20 грудня
2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Черн - Транс» до
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай