Справа № 826/7984/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7984/14
1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
комерційна фірма "Вісмас-Техно" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
комерційна фірма "Вісмас-Техно" до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень № від 26.04.2013 та № від
26.04.2013, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
комерційна фірма "Вісмас-Техно"
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 26.04.2013 та № від 26.04.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нову постанову, якою
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем на підставі наказу №586
від 02.04.2013 та направлення №347/22-50П від
02.04.2013 про проведення перевірки було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВКФ
"Вісмас-Техно" () з питань
правомірності обчислення повноти та
своєчасності сплати до бюджету податку
на прибуток підприємства та податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
ТОВ "МІКСАГРО" (), ТОВ
"БОНІТ" (), ТОВ "ГАЛАІНТЕР"
(), ТОВ "ЦС-ТАБ" (), ТОВ "СУЧАСНА ДІАГНОСТИКА"
(), ТОВ "СИНТРО-КЛМ" (), ТОВ "СУАГРО" (), ТОВ "СІМПАЗА" (),
ТОВ "АЛІГУС" () та ТОВ
"ДАНА ПЛЮС" () за весь
період фінансово-господарських
взаємовідносин з 01.07.2010 по 31.12.2012, за
результатами перевірки складено акт
перевірки № 248/22.5.09/24076605 від 15.04.2013.

Зазначеним актом встановлено наступні
порушення: підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5, пункту 5.1 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", підпункту 14.1.228 пункту 14.1
статті 14, пунктів 138.1, 138.2 та 138.4 статті 138
Податкового Кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 2 500 596,00 грн., у тому числі:
за III кв. 2010 в сумі 115513 грн., за ІV кв. 2010 в
сумі 297 173 грн., за І кв. 2011 в сумі 236 144грн.,
за II кв. 2011 в сумі 53667грн., за ІV кв. 2011 в
сумі 756 338грн., за І кв. 2012 в сумі 172 514грн.,
за II кв. 2012 в сумі 645 254грн., за III кв. 2012 в
сумі 223 993грн.. та порушення підпунктів
7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2 статті 7,
підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4,
підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", пункту 44.1 статті 44, пунктів
201.1, 201.6 та 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 1 757 866 грн., в тому числі: за
вересень 2010 у сумі 92 410 грн., за жовтень
2010 у сумі 124 577 грн., за листопад 2010 у сумі
75 658 грн., за грудень 2010 у сумі 37 503 грн.,
за лютий 2011 у сумі 132 624 грн., за березень
2011 у сумі 23 333 грн., за квітень 2011 у сумі 80
000 грн., за листопад 2011 у сумі 241 069 грн.,
за грудень 2011 у сумі 164 299 грн., за січень
2012 у сумі 22 330 грн., за лютий 2012 у сумі 153
878 грн., за березень 2012 у сумі 109 383 грн.,
за квітень 2012 у сумі 73 350 грн., за травень
2012 у сумі 123 280 грн., за - червень 2012 у сумі
91 216 грн., за липень 2012 у сумі 160 034 грн., за
серпень 2012 у сумі 52 922 грн.

На підставі акту №248/22.5.09/24076605 від 15.04.2013
прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 26.04.2013,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 3 124 649,00 грн., у
тому числі за штрафними (фінансовими)
санкціями на 624 053,00 грн. та податкове
повідомлення-рішення № від 26.04.2013,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 2 436
284,50 грн., у тому числі за штрафними
(фінансовими) санкціями 678 418,50 грн.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Підпунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України встановлено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат,
зокрема, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України)

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням
платником податку на додану вартість
податкового кредиту, врегульовано ст.
198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За змістом
наведених правових норм податковий
кредит для визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операцій, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів,
платіжні доручення тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.01.2013 ДПІ у Святошинському районі м.
Києва ДПС було направлено на адресу ТОВ
"НВКФ "Вісмас-Техно" (адреса: 03148, м. Київ,
вул. Картвелішвілі, буд. 7/2) запит про
надання інформації, документів по
взаємовідносинах з контрагентами та
первинну документацію, з переліком
контрагентів: ТОВ "Аспектсервісгруп"
(), ТОВ "Дана Плюс" (), ТОВ "Міксагро" (), ТОВ "Ас Буд Груп" (),
ТОВ "Сапро - Бест" (), ТОВ
"Боніт" (), ПП "БК
"Перспектива" (), ТОВ
"Логістик Бразерс" (), ТОВ
"Архігідробуд" (), ТОВ
"Молінджі" (), ТОВ
"Біармсенс" (), ТОВ
"Галаінтер" (код ЄДРГІОУ 37634963), ТОВ
"Жнлдизайнбуд" (), ТОВ
"Камтес" (), ТОВ "Вест
Інтер'єр" (). ТОВ
"Торсистем Бутсбах" (),
ТОВ "Електропрймкомплекс" (), ТОВ "Цс - Таб" (), ТОВ
"Біолан Україна Груп" (),
ТОВ "Сучасна діагностика" (), ТОВ "Ситро - Клм" (),
ПП "Гермес - Еліт" (), ПП
"Скс - Буд" (), ТОВ
"Стандартінжиніринг" (),
ТОВ "Стройдевелопменг" (), ТОВ "Будтехсталь" (), ТОВ "Інвестмастербуд" (), ТОВ "Сагуаро" (),
ТОВ "Асс Буд Груп" (), ТОВ
"Сімпаза" (), ТОВ "Алігус"
(код ЄДРПОІ 37449908), ТОВ "Екогех-СМУ" (), ТОВ "Сота - Стар" (), ТОВ "ППС - Груп" (), ТОВ "Промисловий ринок" (), ТОВ "Цитадель - Буд" (), ТОВ "Пром - спец ринок" (), ТОВ "Політехмастер" (), ТОВ "Лігабудфонд" (), ТОВ "Універспроф" (), ТОВ "Наш район" (), ТОВ "Мегабудфонд" ().

Листом №16 від 18.02.2013 за підписом
директора Товариства Є.М. Куковерова
зазначено, що у ТОВ НВКФ "ВІСМАС-ТЕХНО"
відсутні правові підстави для
задоволення письмового запиту ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС №
100/10/22.5.22 від 31.01.2013 щодо надання
інформації, а також те, що документи,
зазначені у запиті, 13.12.2012 були вилучені
під час обшуку приміщення ТОВ НВКФ
"ВІСМАС-ТЕХНО", проведеного слідчим СВ
ДПІ у Святошинському районі м. Києва
Замятіним А.В.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, під час розгляду
справи позивачем первинну
документацію по взаємовідносинах з
контрагентами не надано, також суду не
надано жодного доказу, який би свідчив
по існування взаємовідносин ТОВ
"МІКСАГРО" (), ТОВ "БОНІТ"
(), ТОВ "ГАЛАІНТЕР" (), ТОВ "ЦС-ТАБ" (), ТОВ "СУЧАСНА ДІАГНОСТИКА" (), ТОВ "СИНТРО-КЛМ" (), ТОВ "СУАГРО" (), ТОВ "СІМПАЗА" (),
ТОВ "АЛІГУС" () та ТОВ
"ДАНА ПЛЮС" () в
матеріалах справи не має, позивач
робить посилання на те, що первинна
документація була вилучена 13.12.2012 під
час обшуку приміщення ТОВ НВКФ
"ВІСМАС-ТЕХНО", проведеного слідчим СВ
ДПІ у Святошинському районі м. Києва
Замятіним А.В.

Водночас, позивач не надав суду докази
щодо звернення до правоохоронних
органів про повернення оригіналів чи
копій первинної документації, яка була
вилучена, та доказів звернення до
контрагентів для відновлення
первинної документації, відсутні
докази звернення до банківських
установ про надання банківських
виписок по рахунках, які не були
вилучені.

Позивач не надав суду пояснення, які
взаємовідносини існували між ним та
ТОВ "МІКСАГРО" (), ТОВ
"БОНІТ" (), ТОВ "ГАЛАІНТЕР"
(), ТОВ "ЦС-ТАБ" (), ТОВ "СУЧАСНА ДІАГНОСТИКА"
(), ТОВ "СИНТРО-КЛМ" (), ТОВ "СУАГРО" (), ТОВ "СІМПАЗА" (),
ТОВ "АЛІГУС" () та ТОВ
"ДАНА ПЛЮС" ().

Крім того, старшим слідчим СУ ФР ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві лейтенантом податкової
міліції Замятіним А.В. винесено 21.01.2014
постанову про оголошення в розшук
підозрюваного ОСОБА_5 (директора ТОВ
"НВКФ "ВІСМАС-ТЕХНО").

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що в матеріалах справи відсутні дані
щодо виду, часу, змісту та обсягу
господарської операції (на
підтвердження операцій, переміщення,
якості, зберігання товарів та ін.),
одиницю виміру господарської операції,
що не підтверджує факту їх надання та
не дає можливості зробити висновки
щодо того за чий рахунок здійснювало
перевезення товарів та зв'язку цих
витрат з фінансово-господарською
діяльністю підприємства-Позивача.

Отже, навіть наявність у покупця
належно оформлених документів,
необхідних для віднесення певних сум
до податкового кредиту, зокрема
виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
не доведення реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Надані позивачем документи не дають
суду можливості встановити реальність
здійснених господарських операцій між
позивачем та його контрагентами, а лише
вказують на їх фіксацію у податковому
обліку.

Зважаючи на повну відсутність
будь-яких первинних документів на
підтвердження факту проведення
господарських операцій, як то
придбання товарів (робіт, послуг),
підтвердження сум витрат на їх
придбання та руху активів у процесі
здійснення господарської операції,
відсутні законні підстави вважати
правомірним формування позивачем
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
вичерпних доказів, що містять
достовірні відомості про обсяг та
зміст господарських операцій,
підтверджує зміну активів, зобов'язань
чи власного капіталу платника податку,
а тому відсутні підстави вважати, що
здійснені позивачем господарські
операції з контрагентами носять
реальний характер.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробнича комерційна фірма
"Вісмас-Техно" залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 серпня 2014 року - без змін.
Ухвала набирає
законної сили в порядку, встановленому
статтею 254 КАС України та може бути
оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.