Справа № П/808/14/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/808/14/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 року

справа № П/808/14/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

при секретарі - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Вільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України Запорізької області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2014 р.

у справі № П/808/14/14

за поданням Вільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України Запорізької області

до відповідача Державного підприємства «Підприємство Софіївської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 55)»

про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із поданням, в якому, посилаючись на норми ст.183-3 КАС, просив стягнути з банківських рахунків відповідача, а також за рахунок готівки на користь держави частину податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 7 894 грн., граничний строк сплати яких настав 30.12.2013 року відповідно до поданої підприємством 20.12.2013 року податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року.

Подання обґрунтовано тим, що відповідачем до податкового органу надано податкову декларацію по податку на додану вартість за листопад 2013 року, відповідно до якої підприємством визначені податкові зобов’язання в розмірі 7 894 грн. Вказана сума у визначені законодавством терміни до бюджету не сплачена. Відповідачу направлялись перша та друга податкова вимога на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2014 року на підставі ст.ст.99, 100, ч. 3 ст. 183-3 КАС України подання залишено без розгляду, у зв’язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Просить скасувати ухвалу суду та задовольнити подання в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що передбачений 60 - денний строк звернення до суду з вимогами про стягнення коштів витримано, оскільки направлялись перша та друга податкові вимоги, які було отримано відповідачем особисто 23.10.2001 року та 12.04.2002 року. Також вказує на дотримання позивачем 24-годинного строку надання подання до суду першої інстанції, оскільки 31.12.2013 року подання було направлено до суду через поштове відділення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що податкове зобов’язання з ПДВ за листопад 2013 року в сумі 7 894 грн. було задекларовано відповідачем у податковій декларації по податку на додану вартість 20.12.2013 року

Згідно з законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачу направлялись перша податкова вимога № 1/43 від 19.10.2001 року, яка отримана відповідачем особисто 23.10.2011 року та друга податкова вимога № 2/318 від 11.04.2002 року - отримана відповідачем 12.04.2002 року.

Приймаючи рішення про залишення подання без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що недоліком зазначеного подання є недотримання заявником строку звернення до суду, а саме 24 годин.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, виходить з наступного.

Передбачений частиною другою статті 183-3 КАС України строк у двадцять чотири години, протягом яких податковий орган у разі збільшення податкового боргу після надсилання податкової вимоги має право звернутися з відповідним поданням, слід обчислювати з нуля годин дня, що настає за останнім днем сплати суми податкового зобов'язання, визначеного за правилами статті 57 Кодексу.

Враховуючи те, що граничний строк сплати податкового боргу за вищезазначеною декларацією є 30.12.2013 року, право на звернення до суду у позивача виникло 31.12.2013 року.

Строк у 24 години, протягом яких згідно з частиною другою статті 183-3 КАС України до суду повинно бути внесено подання про стягнення коштів за податковим боргом, починає перебіг з нуля годин дня в якому у позивача виникло право звернення до суду.

Тобто подання повинно бути подано до суду протягом 31.12.2013 року.

Як свідчать матеріали справи, подання надійшло до суду 08.01.2014р.

Позивач зазначає, що подання було надіслано до суду першої інстанції через поштове відділення. Даний факт підтверджує копія конверту, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 8), де міститься поштовий штамп з датою прийняття – 31.12.2013 р.

Колегія суддів не приймає доводи позивача до уваги, з огляду на наступне.

Згідно ч. 9 ст. 103 КАС України строк дійсно не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Але, відповідно до ч. 11 ст. 183-3 КАС України на обчислення строків, установлених цією статтею, не поширюються правила статті 103 цього Кодексу.

Строки, встановлені цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення.

Строки, визначені цим підпунктом, не включають добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що правові підстави для залишення подання позивача без розгляду відповідно до ч.3 ст.183-3 Кодексу адміністративного судочинства є законними.

На підставі зазначеного колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ґрунтується на невірному тлумаченні норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Вільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України Запорізької області слід залишити без задоволення, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2014 р. – без змін.

Керуючись п. 3, ч. 1 ст. 199, ст. 204, ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України Запорізької області – залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2014 р. по справі № П/808/14/14 – без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу – з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко