Справа № 504/1361/14-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

21 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 504/1361/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Барвенко В.К.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Лук’янчук О.В.,

в зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
прийнято у порядку скороченого
провадження, справа розглянута згідно
з п.3 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області на постанову
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 04 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області про визнання
протиправними дій, скасувати рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду (далі УПФ)
України в Комінтернівському районі
Одеської області про визнання дій УПФ
України у Комінтернівському районі
Одеської області щодо відмови в
поновленні позивачці виплати пенсії на
пільгових умовах відповідно до Списку
№2 незаконними та поновлення виплати
пенсії з дня її припинення, відміну
рішення УПФ України Комінтернівському
районі Одеської області щодо стягнення
з позивачки переплаченої пенсії,
стягнення з відповідача судових
витрат.

Постановою Комінтернівського
районного суду Одеської області від 04
червня 2014 року визнано неправомірними
дії УПФ України в Комінтернівському
районі Одеської області, що пов'язані з
відмовою в поновленні позивачці
виплати пенсії на пільгових умовах
відповідно до Списку №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах, а рішення
УПФ України в Комінтернівському районі
Одеської області №3 від 19 квітня 2012
року про відмову у призначенні
(перерахунку) пенсії - скасовано.
Зобов'язано УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії
на пільгових умовах відповідно до
Списку №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, і повернути всі
стягнуті суми. Визнано неправомірним
та скасовано рішення УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області №95 від 02 квітня 2012 року. В
задоволенні решти позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ України
Комінтернівському районі Одеської
області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України
Комінтернівському районі Одеської
області, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Розпорядженням УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області позивачці було призначено
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком № 2.

Рішенням УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області від 19 квітня 2012 року №3
пільгову пенсію позивачці було
скасовано, а рішенням №95 від 02 квітня
2012 року було встановлено суму
переплати в розмірі 3 587,87 грн. за період
з грудня 2011 року по квітень 2012 року з
щомісячним відрахуванням по 20% з
пенсії.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що рішення про
припинення виплати ОСОБА_2 пенсії та
рішення про встановлення переплати є
протиправними, оскільки позивачка в
період з 29 грудня 1976 року по 28 січня 1982
року працювала та фактично виконувала
обов'язки формувальника ВАТ «Одеський
завод «Центролит».

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

В апеляційній скарзі УПФ України
Комінтернівському районі Одеської
області вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з відмовою у
задоволенні позовних вимог, оскільки
ОСОБА_2 працювали формувальником
машинного формування з 29 грудня 1976 року
по 28 січня 1982 рік і в період її роботи
застосовувались Списки №1 і №2
виробництв, цехів, професій і посад на
підземних роботах, на роботах із
шкідливими умовами праці і в гарячих
цехах, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року №1173, яким зазначена
професія не була передбачена, тому цей
період робота до пільгового стажу не
зараховується, відповідно права на
пенсію за віком на пільгових умовах
згідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» ОСОБА_2 не має.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» - на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1
рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до підрозділу «а» розділу ХV
Постанови КМ СРСР №1173 від 22 серпня 1956
року посада формувальника віднесена до
робіт, зайнятість на яких дає право на
отримання пільгової пенсі за Списком
№2.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
№36 від 16 січня 2003 року посада
формувальника, яку займала в період з 29
грудня 1976 року по 28 січня 1982 року,
включена до Списку №2 посад, зайнятість
на яких дає право на отримання
пільгової пенсії за віком.

З трудової книжки позивачки
вбачається, що позивачка була
зарахована на посаду формувальника ВАТ
«Одеський завод «Центролит». На даній
посаді ОСОБА_2 пропрацювала з 29 грудня
1976 року по 28 січня 1982 року, тобто більше
5 років.

З матеріалів справи вбачається, що
довідкою від 27 листопада 2012 року ВАТ
«Одеський завод «Центролит» було
підтверджено стаж роботи позивачки у
період з 29 грудня 1976 року по 28 січня 1982
року на посаді формувальника.

Крім того, слід зазначити, що рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 04 листопада 2013
року №504/3162/13-ц встановлений юридичний
факт того, що ОСОБА_2 в період часу з 29
грудня 1976 року по 28 січня 1982 року
працювала на ВАТ «Одеський завод
«Центролит» на посаді формувальника.
Рішення набрало законної сили 15
листопада 2013 року і в апеляційному
порядку не переглядалось.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо неправомірності
прийняття оскаржуваного рішення від 02
квітня 2014 року №95 відносно
встановлення суми переплати пенсії
позивачці та щомісячного відрахування
20% з пенсії, оскільки позивачка в період
з 29 грудня 1976 року по 28 січня 1982 року
працювала на посаді формувальника у
ВАТ «Одеський завод «Центролит».

З урахуванням зазначеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно виходу за
межі позовних вимог у відповідності до
ч.2 ст. 11 КАС України та визнання
неправомірним та скасування рішення №3
від 19 квітня 2012 року про відмову у
призначенні пенсії та здійснення
відповідного перерахунку пенсії
позивачки з урахуванням вже проведених
виплат.

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення з відповідача судових
витрат, то колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, оскільки судові
випрати стягуються з Державного
бюджету України відповідно до ч.1 ст. 94
КАС України, а не з УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області залишити без задоволення, а
постанову Комінтернівського районного
суду Одеської області від 04 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Лук'янчук