Справа № 263/10166/14-а
Суддя: Степанова С. В.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/263/1693/2014
31 жовтня 2014 року Жовтневий районний суд
міста Маріуполя в складі судді
Степанової С.В., розглянувши в
письмовому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язати вчинити певні дії, -
У жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя (далі УПФУ) з вимогами
про визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату основної та додаткової
пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що
йому як особі, постраждалій внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС (1
категорія) та інваліду І групи від
захворювання, пов'язаного із
наслідками аварії на ЧАЕС, не в повному
обсязі нараховується та виплачується
основна державна і додаткова пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закон України № 796-XII), а тому просив
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату основної
державної і додаткової пенсії
відповідно до вимог ст. ст. 50, 54
вищевказаного Закону, а саме: основну
пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 01 січня 2014 року, з наступним
перерахунком, з урахуванням фактично
Ухвалою суду від 02.10.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по
31.03. 2014 року включно залишені без
У судовому засіданні позивач не був
присутнім, в позовній заяві надав
клопотання розглянути справу у його
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, судом належним
чином повідомлявся про місце та час
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомив. Згідно з ч. 4 ст.128 КАС України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про місце та час
розгляду справи, без поважних причин
або без повідомлення ним про причину
неявки розгляд справи не відкладається
і справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Згідно з ч. 6 ст.128
КАС України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. В наданих письмових
запереченнях відповідач просив
відмовити у задоволенні позову з тих
підстав, що позивачу сплачується
основна та додаткова пенсія на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 та
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
Дослідивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в УПФУ і отримує
пенсію, передбачену ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 1 інвалідам І групи,
передбачену ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але з
урахуванням положень постанови
Кабінету Міністрів України "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року № 1210, отримує її в розмірах,
передбачених вказаною постановою.
ОСОБА_1 має статус особи, постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, є
інвалідом І групи, що підтверджується
копіями посвідчень, наявними в
матеріалах справи.
Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
Згідно ст. 50 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
постраждалих першої категорії, що є
інвалідами І групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 100 %
мінімальної пенсії за віком.
Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів І групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 10
мінімальних пенсій за віком.
Зважаючи на позицію Європейського Суду
з прав людини, відповідно до якої
держава не може посилатися на
відсутність певного нормативного акту,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах, а
громадяни повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання, взяті
державою, навіть якщо такі зобов'язання
містяться у законодавчому акті, який
загалом не має автоматичної прямої дії,
суд вважає за можливе застосувати саме
частину 1 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для розрахунку розміру
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю. Крім того, в даному випадку
мінімальний розмір пенсій за віком
використовується як розрахункова
величина для визначення розміру пенсії
та щомісячної додаткової пенсії,
передбаченої Законом № 796-ХІІ, оскільки
цей Закон передбачає в якості критерію
визначення розміру саме із розрахунку
мінімальної пенсії за віком, що на
думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст.
28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
Наділивши зазначеною соціальною
гарантією осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
держава таким чином взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень цих осіб.
Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист осіб, які
постраждали і є інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до частини другої статті 3
Конституції України - права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.
Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії. Звернення
до суду для захисту конституційних
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.
Відповідно до статті 21 Конституції
України усі люди є вільні і рівні у
своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
Згідно із статтею 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.
Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 92 Конституції України, виключно
законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а статтею 75
Конституції встановлено, що єдиним
органом законодавчої влади в Україні є
парламент - Верховна Рада України.
Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до
розмірів, передбачених статтями 50 та 54
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 01.04.2014 року є
обґрунтованими та підлягають
Статтею 63 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та п.17 ч.1ст.87 Бюджетного
кодексу України передбачено, що
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
здійснюється в порядку і в межах
обсягів призначень, передбачених в
Державному бюджеті України на
відповідні бюджетні програми.
Відповідно ст.67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.
Згідно ст.62 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
та місцевими органами виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання,
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.
У пункті 2.2 рішення Конституційного
Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року
зазначено, що Кабінет Міністрів
України як вищий орган у системі
органів виконавчої влади наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить і
Пенсійний фонд України.
У рішенні Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі №3-рп/2012 за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частин другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частин другої статті 124,
частин першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.
На реалізацію вищезазначених положень
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №745 від 06.07.2011 року "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" та Постанову №1210
від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою встановлені нові
розміри виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Постанова Кабінету Міністрів України
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року № 1210, із змінами та
доповненнями від 25.03.2014 року № 112,
прийнята без обмеження терміну її дії,
встановлені нею розміри соціальних
виплат такими, що не відповідають
наявним фінансовим ресурсам
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік, - не
визнано.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим необхідно зазначити, що
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
були внесені зміни Законом України №
1622-VII від 31.07.2014 року, зокрема: доповнено
Прикінцеві положення п.67, відповідно до
яких встановлено, що у 2014 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Закон України № 1622-VII від 31.07.2014 року,
яким внесено зміни до Закону України
„Про Державний бюджет України на 2014
рік" та відповідно до якого встановлено
інші розміри виплати для осіб, на яких
поширюється Закон України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" набрав чинності з 03.08.2014
року, тому позовні вимоги підлягають
задоволенню по 02.08.2014 року.

На підставі Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 23.11.2011 року № 1210, Закон України №
1622-VII від 31.07.2014 року, керуючись ст.ст.
158-163, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язати вчинити певні дії,
задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя щодо ненарахування
ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 10-ти
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру 100 %
мінімальної пенсії за віком з 01.04.2014 р.
відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в
розмірі 10-ти мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю як особі
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виходячи з 100 % мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 49,
50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", взявши за основу розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч.1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", починаючи з
01.04.2014 року по 02.08.2014 року включно, з
урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів після
отримання копії постанови.

Суддя
С.В. Степанова