Справа № 2а/0614/587/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/12110/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Прокурора Малинського району в
інтересах держави в особі Малинського
міського центру зайнятості до
ОСОБА_3, третя особа "Ощадний банк
України" в особі Малинської філії про
стягнення суми, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
представника позивача Чудновець
Володимира Івановича на постанову
Малинського районного суду
Житомирської області від 04 вересня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року Прокурор Малинського
району в інтересах держави в особі
Малинського міського центру
зайнятості звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3, третя особа "Ощадний банк
України" в особі Малинської філії, в
якому просив стягнути з відповідачки
на користь Малинського міського центру
зайнятості 3788,99 грн. виплаченої
допомоги по безробіттю.

Постановою Малинського районного суду
Житомирської області від 04
вересня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, представник позивача Чудновець
В.І. звернувся з касаційною скаргою, в
якій просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
направити справу на новий розгляд,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 згідно її
письмової заяви від 19 березня 2008 року
була зареєстрована Малинським міським
центром зайнятості, як особа, що шукає
роботу і 12 березня 2008 року наказом
позивача № НТ080319 їй було надано статус
безробітного та проведено виплату
допомоги по безробіттю за період з 19
березня 2008 року по 1 липня 2008 року в сумі
3788,99 грн.

Перебуваючи на обліку в Малинському
міському центрі зайнятості, як
безробітна, відповідачка не повідомила
центр зайнятості про те, що з 27 січня 2005
року вона зареєстрована як фізична
особа - підприємець. Згідно довідки з
Єдиного реєстру юридичних та фізичних
осіб - підприємців відповідачка
значиться зареєстрованою особою -
підприємцем по 26 березня 2008 року.

Наказом Малинського міського центру
зайнятості № 32 від 08 жовтня 2010 року
прийнято рішення про повернення
незаконно виплачених коштів в сумі 3788,99
грн.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення»,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані в державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Громадяни, які забезпечують себе
роботою самостійно, у тому числі
підприємці, належать до зайнятого
населення (підпункт «б" частини третьої
статті 1 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 46
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Порядок державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця за її
рішенням встановленостаттею 47 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців".

Відповідно до частини першої вказаної
статті для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про рішення
фізичної особи - підприємця щодо
припинення нею підприємницької
діяльності фізична особа - підприємець
або уповноважена нею особа повинні
подати державному реєстратору
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) такі документи: заяву
про припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем; документ, що підтверджує
внесення плати за публікацію
повідомлення про прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення щодо
припинення підприємницької
діяльності.

Згідно з частиною сьомою статті 47
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» державний
реєстратор за відсутності підстав для
залишення документів, які подані для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення фізичної особи -
підприємця щодо припинення нею
підприємницької діяльності, без
розгляду зобов'язаний не пізніше
наступного робочого дня з дати
надходження цих документів внести до
Єдиного державного реєстру запис про
рішення щодо припинення нею
підприємницької діяльності та в той же
день передати органам статистики,
державної податкової служби,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування повідомлення
про внесення такого запису.

Відповідно до частини дев'ятої статті 47
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» для проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем за її рішенням
фізична особа - підприємець або
уповноважена нею особа не раніше двох
місяців з дати публікації повідомлення
у спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації подає державному
реєстратору особисто (надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення) такі документи: заповнену
реєстраційну картку на проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем за її рішенням;
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця; довідку
відповідного органу державної
податкової служби про зняття фізичної
особи - підприємця з обліку як платника
податків; довідку відповідного органу
Пенсійного фонду України про зняття з
обліку; довідки відповідних органів
фондів соціального страхування про
зняття з обліку.

Згідно з частиною п'ятнадцятою статті 47
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» за відсутності
підстав для залишення документів, які
передбачені частиною тринадцятою цієї
статті, без розгляду державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

При цьому, колегія суддів зауважує, що
відповідно до частини п'ятнадцятої
статті 47 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» дата внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем є датою
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем.

Відповідно до частин другої, третьої
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Частиною 3 вище зазначеної статті
встановлено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Таким чином, задовольняючи позовні
вимоги, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку щодо
доведеності з боку позивача наявності
обставин, з якими стаття 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» пов'язує
наявність підстав для стягнення
виплаченого забезпечення.

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу представника
позивача Чудновець Володимира
Івановича відхилити, а постанову
Малинського районного суду
Житомирської області від 04 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: