Справа № 826/4156/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2014 року 15:15 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В., за участю представників: позивача -
Назарця Д.А., Ребицької О.В., відповідача
- Гаврилюк М.Я., Коростильова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
«ІКОМ-СЕРВІС»доДержавної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпроскасування податкових
повідомлень-рішень від 12 червня 2013 року
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 24 вересня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
31 березня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІКОМ-СЕРВІС» (далі -
ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС», позивач) з
адміністративним позовом про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 12 червня 2013 року
податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва ДПС
(далі - відповідач).
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
укладені господарські договори з
суб'єктом господарювання: ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» відповідають вимогам чинного
законодавства. На виконання умов
договорів були належним чином
оформлені та підписані акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
що на думку позивача, свідчить про
реальний та фактичний характер
взаємовідносин між ним та вказаним
Також позивач вважає, що винесенні
податкові повідомлення-рішення є
такими, що не ґрунтуються на фактичних
обставинах та нормах чинного
Позивач наголошує, що укладені ним
договори та складені на підтвердження
їх виконання первинні документи
спрямовані на здійснення
господарської діяльності товариства.
Позивач вказує на те, що відповідач не
мав правових підстав на складання акту,
оскільки посадові особи суб'єкта
владних повноважень не були, через
відсутність законних підстав на її
проведення, допущені до проведення
перевірки, а факт ненадання
фінансово-господарських документів, що
підтверджують отримання товарів
(надання робіт, послуг) від ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА», на який вказує контролюючий
орган, не відповідає дійсності.
Окрім цього позивач вказує на те, що
пояснення засновника та директора ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА» ОСОБА_5 не можуть бути
підставою для підтвердження
нереальності господарських операцій
позивача. Такі пояснення є матеріалами
кримінальної справи. За законом до
компетенції відповідача, як
контролюючого органу, не належить
оцінка доказів, зібраних у межах
кримінальної справи, у разі
відсутності їх оцінки уповноваженим
А тому, позивач вважає, що виходячи з
приписів п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду.

З підстав того, що на час перевірки та
на день подання позову, відсутнє
будь-яке рішення (вирок) суду, який
набрав законної сили по фактах та
обставинах, викладених в акті
перевірки, висновки контролюючого
органу, на думку позивача, є
необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.

Контролюючий орган подав заперечення
на адміністративний позов, в яких
зазначає, що факту відмови в допуску
перевіряючих до перевірки під час
проведення перевірки не було, так само
не було складено акту про відмову в
допуску до перевірки.

Через ненадання позивачем
фінансово-господарських документів, що
підтверджують отримання товарів
(надання робіт, послуг) від ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА», перевіряючими був складений
акт про ненадання документів до
перевірки платником податків № 1034 від
22.05.2013 р.

Відповідач вважає, що оскільки ним
встановлено відсутність реально
вчиненої господарської операції, при
наявності показань директора ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА» про непричетність до
господарської діяльності товариства,
то відповідні первинні документи є
юридично дефектними, що не дозволяє
позивачу формувати дані податкового
обліку незалежно від спрямованості
умислу платників податку - учасників
відповідної операції.

На переконання відповідача, у ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» відсутнє право на
формування витрат та податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА».

За таких обставин, відповідач вважає,
що на підставі виявлених порушень,
контролюючим органом правомірно
прийняті податкові
повідомлення-рішення.

В наданих запереченнях, відповідач
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі, в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову представник
відповідача заперечував.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІКОМ-СЕРВІС»
(ідентифікаційний код юридичної особи
30167181) зареєстроване 11.09.1998 р.
Шевченківською районною у місті Києві
державною адміністрацією за № .
Вказане товариство розташоване за
адресою: 04086, м. Київ, вул. О. Теліги, буд.
39/Б, кв. 24.

ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 06.10.1998 р. за № 11046/1775. Станом на
дату підписання акта перевірки суб'єкт
господарювання знаходився на обліку в
Державній податковій інспекції у
Шевченківському районі м. Києва ДПС.

Згідно з Свідоцтвом про реєстрацію
платника податку на додану вартість №
39031632 від 05.05.2003 р. ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» є
платником податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
99).

В період з 20.05.2013 р. по 24.05.2013 р. ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ІКОМ-СЕРВІС» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА» (код за ) за період з 01.10.2012 р. по 31.03.2013 р.»,
за результатами якої складено Акт №
1614/22.8-15/30167181 від 30.05.2013 р. (далі - Акт №
1614/22.8-15/30167181).

В ході перевірки податковим органом
встановлено порушення наступних вимог:

- п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на додану
вартість в періоді, що перевірявся, на
суму 356 306 грн., у тому числі в жовтні 2012
р. в сумі 17 333 грн., у листопаді 2012 р. в
сумі 112 883 грн., у грудні 2012 р. в сумі 137 921
грн., у січні 2013 р. в сумі 88 169 грн.;

- п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 374 121 грн., у тому числі за 4
кв. 2012 р. у сумі 281 543 грн., за 1 кв. 2013 р. в
сумі 92 578 грн.

12 червня 2013 року ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС, на підставі Акта
перевірки № 1614/22.8-15/30167181, прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та згідно з абз. «б»
п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами
та доповненнями) за порушення п. 198.6 ст.
198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами
та доповненнями) визначено суму
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій) за
платежем: податок на додану вартість на
загальну суму 534 461 грн., з якої сума
грошового зобов'язання за основним
платежем складає 356 306 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 178 155
грн.

12 червня 2013 року ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС, на підставі Акта
перевірки № 1614/22.8-15/30167181, прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та згідно з абз. «б»
п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами
та доповненнями) за порушення п. 138.2 ст.
138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із
змінами та доповненнями) визначено
суму грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на
прибуток підприємств на загальну суму
467 652 грн., з якої сума грошового
зобов'язання за основним платежем
складає 374 121 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 93 531 грн.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення оскаржені
позивачем в порядку процедури
адміністративного оскарження до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, яке своїм рішенням про
результати розгляду первинної скарги
від 23.08.2013 р. № 6919/7/26-15-10-04-04 його скаргу
залишило без задоволення, а податкові
повідомлення-рішення - без змін.

Незгода з зазначеними вище податковими
повідомленнями-рішеннями відповідача
обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ІКОМ-СЕРВІС», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. № 755-IV
(далі - Закон № 755-IV), Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерством фінансів
України від 24.05.1995 р. № 88, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995 р. за № 168/704 (далі -
Положення № 88).

Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

У відповідності до п. 200.1 ст. 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Також, п. 138.2 ст. 138 ПК України визначено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
органу державної податкової служби та
здійснити заходи, необхідні для
поновлення таких документів. Письмова
заява має бути надіслана до/або разом
із поданням розрахунку податкових
зобов'язань за звітний податковий
період. Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені, знищені або
зіпсовані документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження такої заяви до органу
державної податкової служби, митного
органу.

Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п. 1.2, п. 2.1
Положення № 88 (в редакції, що було
чинним в момент виникнення спірних
правовідносин), відповідно до яких
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення
(ст. 1 Закону № 996-XIV) (в редакції чинній в
момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до п. п. 2.15, 2.16 Положення № 88
первинні документи підлягають
обов'язковій перевірці працівниками,
які ведуть бухгалтерський облік, за
формою і змістом, тобто перевіряється
наявність у документі обов'язкових
реквізитів та відповідність
господарської операції чинному
законодавству, логічна ув'язка окремих
показників.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону №
996-XIV підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV та
відповідно до п. 2.4 Положення № 88
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України
передбачено, що в разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

В ході дослідження матеріалів справи
судом встановлено, що відповідно до
листа прокуратури м. Києва від 19.03.2013 р.
№ 06/3-358/2, листа УПМ ДПС у м. Києві від
26.03.2013 р. № 4831/7/16-4-05, на підставі наказу
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
ДПС «Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» ()» № 515
від 16.05.2013 p. та направлень на перевірку
від 20.05.2013 р. № № 1645/22-80, 1646/22-80, виданих
відповідачем, було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІКОМ-СЕРВІС» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» (код за ) за період
з 01.10.2012 р. по 31.03.2013 р.

З метою вручення копії наказу ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС №
515 від 16.05.2013 р. «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» ()» здійснено виїзд на адресу
товариства: 04086, м. Київ, вул. О. Теліги, б.
39/Б, кв. 24.

Направлення від 20.05.2013 р. № 1645/22-80 та №
1646/22-80 та копія наказу ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС №
515 від 16.05.2013 р. «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» ()» вручені 20.05.2013 р. під розписку
директору ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» () Ребицькій Олександрі
Володимирівні.

У зв'язку з проведенням документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» () 20.05.2013 р.
під розписку директору ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» ()
Ребицькій Олександрі Володимирівні
вручено запит про надання пояснень та
їх документального підтвердження щодо
взаємовідносин з ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА»
(код за ) за період з 01.10.2012 р.
по 31.03.2013 р.

Директором ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» () Ребицькою Олександрою
Володимирівною
фінансово-господарських документів, що
підтверджують отримання товарів
(надання робіт, послуг) від ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» (код за ), до
перевірки не надано, про що складено
Акт про ненадання документів до
перевірки ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» () від 22.05.2013 p. № 1034.

Як встановлено під час розгляду справи,
при перевірці використовувались
комп'ютерні автоматизовані
інформаційні системи: АІС ОР ДПС у м.
Києві, інтегрована автоматизована
інформаційна система ДПС «Податковий
блок».

З приводу ненадання позивачем
документів до перевірки та фіксації
такого факту актом про ненадання
документів до перевірки ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» () від
22.05.2013 р. № 1034, суд зазначає наступне.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено,
що для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для
обрахунку об'єкта оподаткування
платник податку на прибуток
використовує дані бухгалтерського
обліку щодо доходів та витрат з
врахуванням положень цього Кодексу.

Методика бухгалтерського обліку
тимчасових та постійних податкових
різниць затверджується у порядку,
передбаченому Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам органу
державної податкової служби, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

У відповідності до п. 44.7 ст. 44 ПК України
у разі якщо посадова особа
контролюючого органу, яка здійснює
перевірку, відмовляється з будь-яких
причин від врахування документів,
наданих платником податків під час
проведення перевірки, платник податків
має право до закінчення перевірки
надіслати листом з повідомленням про
вручення та з описом вкладеного або
надати безпосередньо до контролюючого
органу, який призначив проведення
перевірки, копії таких документів
(засвідчені печаткою платника податків
(за наявності печатки) та підписом
платника податків - фізичної особи або
посадової особи платника податків -
юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, визначені в акті
перевірки як відсутні.

Виходячи з аналізу вказаних вище норм
суд приходить до висновку, що
відсутність реально вчиненої
господарської операції та, як наслідок,
юридична дефектність відповідних
первинних документів за змістом пункту
44.1 Податкового кодексу України не
дозволяє формувати дані податкового
обліку незалежно від спрямованості
умислу платників податку - учасників
відповідної операції.

Аналогічна позиція визначена і в листі
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11.

Беручи до уваги викладене вище, суд не
приймає до уваги складений 22.05.2013 р.
посадовими особами підприємства
позивача акт про недопуск посадових
(службових) осіб податкового органу до
перевірки та повідомлення про недопуск
до перевірки від 24.05.2013 р. № 24/05,
адресованого відповідачу, оскільки
отримавши копію наказу № 515 від 16.05.2013 р.
«Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» ()» та
розписавшись в направленнях на
перевірку від 20.05.2013 р. № № 1645/22-80, 1646/22-80,
позивач фактично допустив
перевіряючих до її проведення.

З приводу зазначеного, суд зауважує, що
відповідно до абзацу другого п. 78.4 ст. 78
ПК України право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб органів
податкової служби до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу (п. 78.5 ст. 78 ПК
України).

Приписами ст. 81 ПК України визначено, що
посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби складається акт, який засвідчує
факт відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
перевірки складається акт, який
засвідчує факт відмови.

Під час проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи
юридичних осіб та фізичні особи -
платники податків під час перевірки, що
проводиться органами державної
податкової служби, зобов'язані
виконувати вимоги органів державної
податкової служби щодо усунення
виявлених порушень законів про
оподаткування і підписати акт (довідку)
про проведення перевірки та мають
право надати заперечення на цей акт
(довідку).

Крім того, як вбачається з акту
перевірки позивача, податковим органом
під час її проведення були використані
дані актів ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС від 22.01.2013 р. № 259/22-8/38105232 та
від 01.02.2013 р. № 451/22-8/38105232.

Згідно з актом ДПІ у Печерському районі
м. Києва ДПС від 22.01.2013 р. № 259/22-8/38105232
встановлено, що ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА»
(код за ) здійснювало
діяльність, спрямовану па здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам.

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємства-постачальника та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям за
період з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р., в
розумінні ст. 22 та ст. 185 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, задекларовані ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» (код за ) податкові
зобов'язання та податковий кредит за
жовтень та листопад 2012 року за
результатами перевірки зменшені до 0.
Крім того, задекларований податковий
кредит контрагентів-покупців ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА» (код за ) за
жовтень та листопад 2012 року
сформований неправомірно та підлягає
зменшенню до 0.

Згідно з іншим актом ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС від 01.02.2013 р. №
451/22-8/38105232 встановлено, що ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» (код за )
здійснювало діяльність, спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам.

Аналогічні висновки викладені в
ухвалах Київського апеляційного
адміністративного суду у справах №
826/15010/13-а від 30.01.2014 р. та № 826/15759/13-а від
27.03.2014 р., якими залишені без змін
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва відповідно від 10.10.2013 р. та
від 13.12.2013 р.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.10.2013 р. у справі № 826/15010/13-а за позовом
ТОВ «Чароітбуд» до ДПІ у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій щодо
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки;
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
10.06.2013 р. № та № в позові
повністю відмовлено.

Цією ж постановою суду було
встановлено, що ДПІ у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Чароітбуд» з
питань своєчасності, достовірності та
повноти сплати податку на додану
вартість та податку на прибуток по
взаємовідносинах із контрагентом ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА» за період з 01.04.2010 р. по
31.03.2013 р., за результатами якої було
складено акт перевірки № 1817/22-221-35913507
від 30.05.2013 р.

Вказаним актом було встановлено, з чим
Окружний адміністративний суд м. Києва
у справі № 826/15010/13-а погодився, що в ході
аналізу податкової звітності
контрагента позивача було встановлено,
що у ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА» відсутні
адміністративно-господарські
можливості на виконання господарських
зобов'язань по укладених угодах,
відсутні трудові ресурси, виробниче
обладнання, складські та торгівельні
приміщення, транспорт, торгівельне
обладнання, що також підтверджує
відсутність вчинення фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих на
себе зобов'язань.

Також, Окружним адміністративним судом
м. Києва у справі № 826/15010/13-а було
встановлено, що податкові накладні від
імені ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА» були
виписані (підписані) невідомою особою,
оскільки ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_6), який був директором (а
також єдиним засновником та
бухгалтером) ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА» () на час здійснення
взаємовідносин із позивачем, будучи
допитаним в якості свідка по
кримінальній справі, повідомив, що він
зареєстрував зазначене підприємство
на своє ім'я за винагороду в 100 дол. США,
без мети здійснення підприємницької
діяльності.

З цих підстав, Окружний
адміністративний суд м. Києва у справі
№ 826/15010/13-а дійшов висновку про
проведення контрагентом позивача ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА» транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій з надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру, а тому
наведені обставини свідчать про
відсутність факту реального
здійснення господарських операцій з
контрагентами-покупцями та
постачальниками. Вказані факти
свідчать про укладення договорів без
мети настання реальних наслідків.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
судове рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва у
справі № 826/15010/13-а без змін, погодився з
висновком суду про те, що з урахуванням
показань свідка ОСОБА_5, податкові
накладні від імені ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» виписані/підписані невідомою
особою, а тому не є первинними
документами в розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та не можуть
враховуватися при формуванні
податкового кредиту з податку на
додану вартість та декларуванні
валових витрат.

Між тим, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.12.2013 р. у справі № 826/15759/13-а за позовом
Приватного підприємства
«Спецбудкомплекс» до ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, третя особа: ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.06.2013 р. № №
, в задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі.

Цією ж постановою суду було
встановлено, що ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП «Спецбудкомплекс»
з питань достовірності, повноти
обчислення та своєчасності сплати до
бюджету податку на додану вартість та
податку на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА» за період з 2011-2013 рр., за
результатами якої було складено акт
перевірки № 317/22-609/36476375 від 14.05.2013 р.

Вказаним актом було встановлено, з чим
Окружний адміністративний суд м. Києва
у справі № 826/15759/13-а погодився,
відсутність об'єктів оподаткування при
придбанні та продажу товарів (послуг)
за період з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р., а також
за період з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р.

З цих підстав, Окружний
адміністративний суд м. Києва у справі
№ 826/15759/13-а дійшов висновку про
відсутність факту реального
здійснення господарських операцій між
ПП «Спецбудкомплекс» та ТОВ «ГОЛДЕН
УКРАЇНА».

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
судове рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва у
справі № 826/15759/13-а без змін, повністю
погодився з висновком Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Наведені вище обставини та досліджені
судом документальні докази у їх
сукупності, суд вважає достатніми для
висновку про те, що господарські
операції фактично не мали реального
характеру, їх виконання оформлено лише
документально без мети реального
настання правових наслідків.

Щодо правомірності прийняття
податкових повідомлень-рішень за
результатами проведених перевірок,
призначених відповідно до
кримінального процесуального
законодавства або закону про
оперативно-розшукову діяльність, суд
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 ПК
України (в редакції, чинній в момент
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень) у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, проведеної з
обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким податковим органом
протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
податковим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками органу державної
податкової служби передаються органу,
що призначив перевірку.

Окрім цього, приписами п. 58.4 ст. 58 ПК
України у разі коли судом за
результатами розгляду кримінального
провадження про кримінальне
правопорушення, предметом якого є
податки, збори, винесено обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
винесено рішення про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням,
забороняється до набрання законної
сили судовим рішенням у кримінальному
провадженні або винесення ухвали про
закриття такого кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами.

Абзац другий цього пункту не
застосовується, коли податкове
повідомлення-рішення надіслане
(вручене) до повідомлення особі про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Отже, системний аналіз норм
вищевказаного податкового
законодавства, містить заборону
податковому органу виносити податкові
повідомлення-рішення лише у разі
наявності кримінального провадження
про кримінальні правопорушення,
предметом яких є податки, збори з
моменту повідомлення особі про підозру
і до набрання законної сили
обвинувальним вироком або до прийняття
рішення про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами.

Як встановлено під час розгляду
адміністративної справи, такі
кримінальні провадження на час
винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стосовно посадових
осіб ТОВ «ІКОМ-СЕРВІС» не існували,
підозри у них не оголошувалися.

Про вказані обставини не повідомлялося
і представниками позивача у судових
засіданнях.

Судом оцінено наявну в матеріалах
справи постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.02.2014 р. у справі № 826/19079/13-а, залишену
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.07.2014 р., за позовом ТОВ
«ІКОМ-СЕРВІС» до ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та наказу №
515 від 16.05.2013 р., якою адміністративний
позов задоволено частково: визнано
протиправним наказ податкового органу
№ 515 від 16.05.2013 р.

Окружний адміністративний суд м. Києва
у справі № 826/19079/13-а, встановивши
ненаправлення відповідачем
підприємству позивача жодного запиту
щодо надання інформації та
документального підтвердження щодо
правовідносин з ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА»
та дійшовши висновку про відсутність
підстав на винесення наказу про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки, визнав
протиправним наказ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС №
515 від 16.05.2013 р.

Разом з тим, суд зазначає що допущені
процедурні порушення під час
проведення перевірки позивача не
можуть бути підставою для скасування
податкових повідомлень-рішень,
прийнятих за її наслідками, за умови
недоведеності факту реальності
виконання фінансово-господарських
зобов'язань за договорами.

Окрім цього, з метою з'ясування
обставин у справі, судом здійснені
відповідні заходи щодо виклику свідка:
ОСОБА_5 (директор ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА»).

Проте, вказана особа в судове засідання
не з'явилася, що підтверджує висновок
податкового органу про неможливість
виконання робіт/надання послуг
вказаним вище контрагентом (ТОВ
«ГОЛДЕН УКРАЇНА»).

Також, суд критично оцінює надані
представником позивача копії
нотаріально засвідчених заяв гр.
ОСОБА_5 з огляду на те, що свідок на
виклик суду не прибув, а наявні в
матеріалах справи докази спростовують
його причетність до ведення
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «ГОЛДЕН УКРАЇНА».

Крім того, первинні документи, надані
позивачем під час розгляду даної
адміністративної справи, не можуть
бути прийнятими, оскільки такі
документи за вказаних вище обставин не
були дослідженими посадовими особами
податкового органу під час проведення
перевірки.

З встановлених в судовому засіданні
фактів та досліджених матеріалів
справи, суд встановив, що дії позивача,
як платника податку свідчать про його
недобросовісність, а вчинені ним
господарські операції викликають
сумнів у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, що свідчить про відсутність
підстав для формування податкового
кредиту та віднесення відповідних сум
до складу валових витрат.

Зважаючи на викладене вище, суд
приходить висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від 12
червня 2013 року № , №
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, а тому є правомірними.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи
позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено
правомірність прийнятих ним рішень.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими,
що є підставою для відмови в
задоволенні адміністративного позову
повністю.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», суд вирішив стягнути з позивача 4
384,80 грн.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІКОМ-СЕРВІС»
відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІКОМ-СЕРВІС»
судовий збір у розмірі 4 384,80 грн. на р/р:
4007, отримувач коштів УДКСУ у
Печерському районі м. Києва, код
отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк
отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку
отримувача (МФО) 820019, код класифікації
доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 29.09.2014 р.