Справа № 808/7535/14; ДО/808/784/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ
РОЗГЛЯДУ

03 листопада 2014 року Справа № 808/7535/14
Провадження №ДО/808/784/14 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного
адміністративного суду Недашківська
К.М., перевіривши матеріали
адміністративного позову Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до Центрально-міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції у Донецькій області визнання
протиправними дій, скасування рішень,
та зобов'язання вчинити певні дії, та
вирішуючи питання про наявність
підстав для залишення позовної заяви
без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
(далі іменується - позивач) до
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області (далі іменується -
відповідач), в якому позивач просить
суд: визнати неправомірними дії
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського Управління юстиції щодо
направлення на адресу ПАТ «Укрсоцбанк»
повідомлення №10941 від 21.05.2013 «Щодо
залишення нереалізованого майна за
початковою ціною»; скасувати
повідомлення Центрально-міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського Управління
юстиції щодо направлення на адресу ПАТ
«Укрсоцбанк» №10941 від 21.05.2013 «Щодо
залишення нереалізованого майна за
початковою ціною»; скасувати постанову
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського Управління юстиції про
повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП №32550729 від 15.07.2013;
відновити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису №408 від 20.04.2012, виданого
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_2;
зобов'язати Центрально-міський відділ
державної виконавчої служби
Макіївського міського Управління
юстиції зменшити, не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна,
початкову ціну продажу предмета:
адміністративної будівлі та сараю
загальною площею всіх будівель та
споруд 1050.6 кв.м (у зв'язку з самочинним
переплануванням площа
адміністративної будівлі змінилась на
1,6 кв. м та складає 1009.7 кв. м). що
знаходяться за адресою: Донецька
область, м. Макіївка, вул. Шевченка, буд.
23, та належать Товариству з обмеженою
відповідальністю «МИАКОМ» на праві
власності; зобов'язати
Центрально-міський відділ державної
виконавчої служби Макіївського
міського Управління юстиції
повідомлення про результати уцінки
спеціалізовану організацію, що
здійснює реалізацію майна - установа
Філія 05 Приватне підприємство
«Нива-В.Ш.» в особі Філія 05.

Разом з адміністративним позовом
позивач подав до суду клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду.

За результатами перевірки матеріалів
адміністративного позову в порядку
статті 107 КАС України, суд дійшов
висновку про порушення позивачем
строку звернення до суду з позовом, та
про недостатність підстав для визнання
причини пропуску строку звернення до
суду поважними, з огляду на наступне.

За приписами статті 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 181 КАС України
визначено, що позовну заяву з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби може бути
подано до суду: у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів; у триденний строк
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів, у разі оскарження
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій.

Позивач у спірних правовідносинах мав
статус стягувача, а відтак у даному
випадку повинен застосовуватися
десятиденний строк звернення до
адміністративного суду, який
обраховується з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач оскаржує дії відповідача, які
були вчинені 21.05.2013 (дата повідомлення
№10941), та постанову відповідача від
15.07.2013 по виконавчому провадженню
№32550729. Натомість, у позові та доданих
до нього матеріалах відсутнє посилання
на дати, коли позивач дізнався про
вчинення відповідачем оскаржуваних
дій та прийняття оскаржуваних рішень,
проте з листа позивача на адресу
відповідача від 15.05.2014 чітко вбачається
обізнаність позивача станом на цю дату
із зазначеними діями та рішеннями
відповідача.

Позивач зазначає, що згідно із правовою
позицією, яка висловлена Верховним
Судом України в постанові у справі
№6-7пс14: «Відповідно до частини 1 статті
261 ЦК України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Отже, за змістом
зазначеної норми законодавець
виходить не тільки з безпосередньої
обізнаності особи про факти порушення
її прав, а й об'єктивної можливості цієї
особи знати про ці факти». Вказаний
правовий висновок був
систематизований 01.07.2014 до Висновків
Верховного Суду України, які викладені
у постановах, ухвалених за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 Цивільного процесуального кодексу
України, за І півріччя 2014 року (які
обов'язкові до виконання всіма судами
та органами державної влади України). В
зазначених вище Висновках Верховного
Суду України зазначено також наступне:
оскільки в силу іпотеки право
іпотекодержагеля одержати задоволення
за рахунок заставленого майна виникає
не з моменту укладення ним договорів
кредиту чи іпотеки, а у разі порушення
боржником своїх зобов'язань, то з
урахуванням норм статті 2 ЦПК України,
статті 54 Закону України «Про виконавче
провадження» на правовідносини з
реалізації заставленого майна з
прилюдних торгів, які виникли після
16.10.2011, не поширюється норма пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
від 22.09.2011 №3795 «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» та
застосовуються положення частини 2
статті 49 Закону України «Про іпотеку» в
редакції, чинній на час вчинення
відповідних виконавчих дій.

Позивач зазначає, що виходячи зі змісту
спірних правовідносин, які є предметом
позову, ПАТ «Укрсоцбанк» міг дізнатися
про порушення прав, які були допущені
відповідачем, лише з моменту
опублікування зазначених Висновків
Верховного Суду України, оскільки саме
в цих правових висновках зазначено про
те, яким чином судам та органам
державної влади слід застосовувати
частину 2 статті 49 Закону України «Про
іпотеку» в часі під час проведення
виконавчих дій, а зазначені правові
Висновки були прийняті 01.07.2014.

Позивач зазначає, що звернутися із
позовом до суду ПАТ «Укрсоцбанк» не мав
можливості, оскільки господарська та
інша діяльність у місті Донецьку
фактично не здійснювалась з червня 2014
року у зв'язку із проведенням
антитерористичної операції, яка бере
початок з набрання чинності Указом
Президента України «Про рішення Ради
національної безпеки і оборони України
від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні
заходи щодо подолання терористичної
загрози і збереження територіальної
цілісності України» від 14 квітня 2014
року №405/2014. В червні місяці будівля, де
зберігалися всі документи по
виконавчому провадженню, яке є
предметом позову, була захоплена.

Позивач обраховує початок перебігу
строку звернення до суду із дати
одержання ним відповіді відповідача
від 18.06.2014, та від дати коли він
ознайомився із постановою Верховного
Суду України від 23.04.2014 по справі
№6-2цс14.

При цьому, позивач помилково вважає, що
до спірних правовідносин повинен
застосовуватися піврічний строк
звернення до суду, оскільки саме нормою
частини 2 статті 181 КАС України
врегульовані строки звернення до суду
із такими позовами.

Крім того, посилання позивача на
постанову Верховного Суду України по
справі №6-2цс14 як на обставину з
настанням якої позивач дізнався про
порушення своїх прав, є безпідставним,
оскільки: позивач не є учасником
судового провадження по якому ухвалена
зазначена постанова; вказана постанова
відтворює правову позицію викладену
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ викладену в ухвалі від 5 грудня 2013
року, оскільки Верховним Судом України
фактично підтримана правова позиція
суду попередньої інстанції;
ознайомлення позивача із зазначеним
судовим рішенням не може бути визнано
обставиною від настання якої
починається відлік строку звернення до
суду із цим позовом.

Позивач визнає той факт, що строк
звернення до суду з позовом ним
пропущено. Натомість, позивачем не
доведено суду жодних обґрунтувань щодо
поважності причин такого пропуску
строку.

З матеріалів адміністративного позову
жодних поважних причин пропуску
позивачем строку звернення до суду не
встановлено.

Статтею 100 КАС України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Дослідивши позовну заяву та додані до
неї матеріали, суд не знаходить підстав
для визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
залишення заяви або скарги без
розгляду.

До позовної заяви позивачем додано
платіжне доручення від 16.10.2014 № на
суму судового збору у розмірі 73 грн. 08
коп.

Як вбачається зі змісту ухвали
Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.10.2014, дане
платіжне доручення подавалось
позивачем до суду разом з первинним
позовом, та відповідно до вказаного
рішення суду ухвалено повернути суму
судового збору.

Тобто, у даному випадку позивач повинен
був надати суду докази того, що сума
судового збору була повернута з
бюджету позивачу. Проте суду не надано
таких доказів, а відтак сума судового
збору відповідно до платіжного
доручення від 16.10.2014 № не підлягає
поверненню.

Враховуючи наведене та керуючись
статтями 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до Центрально-міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції у Донецькій області визнання
протиправними дій, скасування рішень,
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без розгляду.

Роз'яснити Публічному акціонерному
товариству «Укрсоцбанк», що відповідно
до частини 3 статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа, позовна заява якої
залишена без розгляду, після усунення
підстав, з яких заява була залишена без
розгляду, має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Копію ухвали надіслати Публічному
акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали (якщо ухвалу було
постановлено без виклику особи, яка її
оскаржує, то в 5-денний строк з дня
отримання цією особою копії ухвали)
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.М. Недашківська