Справа № 752/12320/14-а
Суддя: Новак А. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/675/14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Новака А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Києві
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

29.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Голосіївського районного суду м. Києва
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що він є суддею
Київського Апеляційного
Господарського суду та має стаж, що
зараховується до стажу державної
служби, понад 30 років.

12 грудня 2013 року позивач звернувся із
заявою до відповідача про переведення
йому пенсії державного службовця
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» та рішень
Конституційного суду України № 4-рп/2007
від 18.06.2007р.

Листом від 19.12.2013р. № 25259/14 Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києві
відмовила ОСОБА_1 у переведеніна пенсію
державного службовця.

В зв'язку з чим позивач і вимушений
звернутися до суду з вказаним позовом,
яким просить суд визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва щодо
відмови у перерахунку йому пенсії
державного службовця відповідно до
Закону України «Про державну службу» -
протиправними та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
нарахувати та виплачувати йому, як
судді, що продовжує працювати, пенсію
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу», з
моменту звернення із заявою на
перерахування пенсії, тобто з 12 грудня
2013 року.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги позовної заяви та просив її
задовольнити.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення вимог, посилаючись на
письмові заперечення, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд приходить до
наступного.

ОСОБА_1 є суддею Київського
Апеляційного Господарського суду та
має стаж, що зараховується до стажу
державної служби, понад 30 років.

В 2012 році ОСОБА_1 була призначена пенсія
за віком.

12 грудня 2013 року позивач звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва з листом
щодо переведення з пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на пенсію державного
службовця згідно із Законом України
«Про державну службу».

Однак, листом від 19.12.2013 року за № 25259/14
відповідач відмовив позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії
відповідно до припису чинного
законодавства, посилаючись на те, що
пенсія на умовах, передбачених ст.37
Закону України «Про державну службу»,
виплачується судді, який вийшов у
відставку.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності загального трудового стажу
для чоловіків - не менше 25 років, для
жінок - не менше 20 років, у тому числі
стажу державної служби - не менше 10
років, та які на час досягнення
пенсійного віку працювали на посадах
державних службовців, а також особи,
які мають не менше 20 років стажу роботи
на посадах, віднесених до категорій
посад державних службовців,- не залежно
від місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Стаття 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» передбачає
призначення та виплату пенсій суддям
на умовах, передбачених ст. 37 Закону
України «Про державну службу».

Як вбачається з обставин справи,
позивач продовжує працювати суддею, а
тому, відповідно до вимог зазначених
норм він має право на тримання пенсії
державного службовця.

Та обставина, що позивач на час
звернення із заявою про призначення
пенсії державного службовця працював,
не є підставою для відмови у
призначенні пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
оскільки пенсії за віком і по
інвалідності призначаються незалежно
від того, припинено роботу на час
звернення за пенсією чи вона
продовжується.

Діючим законодавством не встановлено
інших, ніж передбачені статтею 37 Закону
України «Про державну службу» умов для
нарахування пенсії державним
службовцям-суддям, які після
досягнення пенсійного віку
продовжують працювати на посаді судді.

Доводи відповідача щодо відсутності
права позивача на пенсію державного
службовця за умови, що він продовжує
працювати на посаді судді суперечать
діючому на час виникнення спірних
правовідносин законодавству.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 17.09.2013 року у справі у
справа № 2-6599/10.

Конституційний суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану із реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та Закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

В рішеннях у справах про гарантії
незалежності суддів (від 18.06.2007 р. у №
4-рп/2007) та про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового
утримання (від 11.10.2005р. № 8-рп/2005)
Конституційний суд України
неодноразово вказував на те, що
Конституція України не допускає
будь-яких обмежень у правах громадян за
ознаками майнового стану, зокрема, в
залежності від отримання працюючими
пенсіонерами заробітної плати. Право
судді на заробітну плату, пенсію,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо, є гарантією забезпечення
незалежності працюючих суддів.
Забезпечення судді гідного статусу
життєвого рівня є обов'язком держави,
оскільки суддя обмежений у праві
заробляти додаткові матеріальні блага.

У рішенні від 18.06.2007р. № 4-рп/2007
Конституційного суду України також
зазначено, що для окремих категорій
осіб передбачено особливий порядок
пенсійного забезпечення з урахуванням
їх правового статусу, професійних
обов'язків, підвищених вимог до
дисципліни, обмежень та інших
особливостей, пов'язаних з ризиком для
життя та здоров'я, що й зумовило
встановлення додаткових гарантій
соціального забезпечення таких осіб.

Отже, відмова відповідача у
призначенні позивачу пенсії
державного службовця з тих підстав, що
він продовжує працювати на посаді
судді, за умови дотримання всіх вимог,
встановлений законодавством для
призначення йому цього виду пенсії, не
ґрунтується на законі.

Відповідно в порушення норми ч. 2 ст. 19
Конституції України, згідно з якою
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, при розгляді заяви
позивача щодо переведення йому на
інший вид пенсії не діє у спосіб,
передбачений законодавством України.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, бо дії
відповідача щодо відмови у переведенні
позивачу на обраний ним вид пенсії є
неправомірними, посилання відповідача
на зазначені ним норми закону є
необґрунтованими, а порушене внаслідок
цього право позивача на одержання
пенсії державного службовця з часу
звернення з відповідною заявою
підлягає відновленню, тому відповідач
зобов'язаний в установленому законом
порядку призначити та перерахувати
позивачу пенсію державного службовця з
дня виникнення у нього такого права з 12
грудня 2013 року.

Керуючись 158-163, 185-186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва щодо відмови у перерахунку
ОСОБА_1 пенсії державного службовця
відповідно до Закону України «Про
державну службу» - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва нарахувати та виплачувати
ОСОБА_1, як судді, що продовжує
працювати, пенсію на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу», з моменту
звернення із заявою на перерахування
пенсії, тобто з 12 грудня 2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Голосіївський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з часу її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
А. Новак