Справа № 826/10114/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Соколової О.А, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Скай Форт.» до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києва
про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення встановив:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Скай Форт.» (далі -
позивач, ТОВ «Скай Форт.») звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що Державною
податковою інспекцією у Деснянському
районі ГУ Мнідоходів у місті Києві на
підставі хибних висновків акту
перевірки від 25.03.2014 №872/26-52-22-03-14/36940311
щодо нікчемності правочинів, укладених
між позивачем та ТОВ «Капексбуд»
яке позивач вважає необґрунтованими та
такими, що підлягають скасуванню.
У судовому засіданні представники
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним в адміністративному позові
та просив задовольнити позовні вимоги
Представник відповідача проти позову
заперечив з огляду на обґрунтованість
висновків акту перевірки та,
відповідно, податкового
Так, відповідачем вказано на
відсутність реальних господарських
операцій між позивачем та ТОВ
У судовому засіданні представник
відповідача просив відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд виходив з наступного.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Скай Форт.»
зареєстровано як юридична особа
Деснянському районною у місті Києві
державною адміністрацією 22.02.2010
юридичної особи 36940311, про що свідчить
довідка з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.
На час розгляду справи позивача
зареєстровано платником податку на
додану вартість з 24.03.2010,
індивідуальний податковий номер -
реєстру платників ПДВ з офіційного
сайту Державної фіскальної служби
Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Скай Форт.» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ «Капексбуд» за
період з 01.03.2013 по 30.09.2013 та складено акт
перевірки від 25.03.2014 №872/26-52-22-03-14/36940311.
Відповідно до висновків акту
перевіркою встановлено порушення:
- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI
(зі змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
- пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на прибуток на
На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:
грошового зобов'язання з податку на
грн., у т.ч. за основним платежем в
санкціями в розмірі 5635,00 грн.
Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до вимог ст. 67 Конституції
України платники податків повинні
сплачувати належні суми податків і
зборів у встановлені законами терміни.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті
Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
номером 168/704, господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.
З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеної у листі останнього від
02.06.2011 №742/11/13-11.
Як вбачається із акту перевірки
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі міста Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві висновки щодо порушення
позивачем приписів Податкового
кодексу України зроблено з огляду на
встановлення здійснення операцій між
ТОВ «Скай Форт.» та ТОВ «Капексбуд» з
метою штучного формування податкового
кредиту, за відсутності факту
реальності господарських операцій.
Між ТОВ «Скай Форт.» (покупець) та ТОВ
«Капексбуд» (постачальник) укладено
договір про поставки товарів від 01.03.2013
№20-13/1, відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
і передати у власність покупцю (товар),
а покупець зобов'язується прийняти
товар та своєчасно здійснити його
До цього договору надано видаткові
накладні, податкові накладні, рахунки
на оплату по замовленню, виписки з
Відповідачем на спростування
реальності господарських операцій,
здійснених між позивачем та спірним
контрагентом, вказано на акт ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 03.10.2013 №557/26-54-22-2/38510737 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Капексбуд» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з
лютого 2013 по серпень 2013».
Згідно з вказаного акту встановлено, що
підприємство за податковою адресою не
знаходиться. Також встановлено
відсутність об'єктів оподаткування при
визначенні доходів та витрат, при
придбанні та продажу товарів (послуг)
за період з 01.02.2013 по 31.08.2013.
Також, відповідач посилається на
матеріали досудового розслідування,
згідно з яким встановлено, що ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою
прикриття незаконної діяльності -
пособництва легально діючим суб'єктам
господарювання в ухиленні від сплати
податків та подальшої конвертації
безготівкових коштів у готівку, шляхом
використання реквізитів фіктивних
товариств, підроблення первинних
фінансово-господарських та інших
документів, а також проведення
незаконних банківських операцій,
протягом 2012-2013 років, діючого на
території м. Києва, створили та
придбали ряд суб'єктів підприємницької
діяльності серед яких було ТОВ
До того ж, відповідач вказує на допит
директора ТОВ «Капексбуд» ОСОБА_6,
відповідно до якого останній
повідомив, що офіційно займається
штукатурними роботами та на пропозицію
маловідомої особи ОСОБА_3 погодився
зареєструвати на себе підприємство.
Також на його пропозицію він погодився
відкрити рахунки в банках та
підписував документи з невідомим йому
змістом. ОСОБА_6 було оформлено
директором фірми, а діяльність
проводилась невідомими йому особами.
Відповідно до Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 20.07.2010р. №1112/11/13-10 „Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби", дослідженню
підлягає реальність господарських
операцій, що є підставою для виникнення
права на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування (Постанова Верховного
Суду України від 08.09.2009р., додаток до
інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
22.04.2010р. №568/11/13-10).
Крім того, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України у справах,
пов'язаних із отриманням права на
податковий кредит та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, процесуальна діяльність суду
із встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи: встановлення
факту здійснення господарської
операції; встановлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції;
встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку. Включенню
до складу податкового кредиту
підлягають лише суми податку, сплачені
(нараховані) у зв'язку з придбанням
товарів (послуг), що підлягають
використанню у господарській
діяльності платника податку;
встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість; встановлення факту надмірної
сплати податку на додану вартість у
ціні товарів (послуг), що придбані
Суд погоджується з думкою відповідача,
що належним чином укладений правочин
заздалегідь не може свідчити про
здійснення суб'єктом господарювання
законної господарської діяльності,
оскільки укладання такого правочину ще
не підтверджує його виконання.
Наслідки для податкового обліку
створює лише фактичний рух активів, а
не задекларований на папері.
Наявність у покупця належно оформлених
документів, які відповідно Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із
змінами і доповненнями) необхідні для
віднесення певних сум до податкового
кредиту, зокрема виданих продавцями
податкових накладних, не є безумовною
підставою для включення до складу
податкового кредиту суми ПДВ.
Отже, враховуючи те, що первинна
документація підписана ОСОБА_6, який не
має відношення до господарської
діяльності спірного контрагента ТОВ
«Капексбуд», суд не може взяти до уваги
такі документи як належний та
допустимий доказ у справі.
Крім цього, на виконання умов договору
не надано документів на підтвердження
узгодження замовлення сторонами, не
надано пояснень та обґрунтування якими
особами була здійснена поставка товару
та яким транспотрним засобом.
Підсумовуючи викладене, враховуючи, що
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, зважаючи на те, що
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків, з огляду на те,
що ТОВ «Скай Форт.» не доведено
реальності господарських операцій по
взаємовідносинам із спірним
контрагентом, зважаючи на доведеність
з боку податкового органу фіктивного
характеру господарських операцій з
вказаним контрагентом, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
висновків акту перевірки та,
відповідно, правомірність податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
За вказаних обставин, суд вказує на
відсутність підстав для задоволення
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Скай
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Скай Форт.» (адреса:
ЄДРПОУ 3690311) витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1644 (однієї тисячі
шестисот сорока чотирьох) грн. 30 коп.
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова