Справа № 2а-4790/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Справа № 32030/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Каралюса В.М.

суддів:
Матковської З.М., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області на постанову
Борщівського районного суду
Тернопільської області від 01 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання до вчинення певних дій,
-

В С Т А Н О В И В :

17.06.2011 року позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив, визнати
протиправними дії та зобов'язати його
нарахувати та виплатити державну
пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію у розмірі
75 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
01 вересня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що йому, як
особі яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеної
до 1 категорії, відповідно до ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щомісячно повинна нараховуватись та
виплачуватись державна пенсія в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 цього Закону,
особам, що віднесені до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія у розмірі 75 % від мінімальної
пенсії за віком. Однак, відповідач в
порушення норм закону державну та
додаткову пенсії нараховував та
виплачував у значно меншому розмірі.

Ухвалою Борщівського районного суду
Тернопільської області від 20 червня 2011
року адміністративний позов за період
по 16.12.2010 року залишено без розгляду у
зв'язку з порушенням строку звернення
до суду.

Оскарженою постановою,
адміністративний позов задоволено. Суд
зобов'язав пенсійний орган здійснити
перерахунок і виплатити позивачу,
пенсію в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що
постанова прийнята з неповним
з'ясуванням обставин справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги,
апелянт посилається на те, що оскільки
відповідач не є розпорядником
бюджетних коштів, то відповідно
нарахування та виплата позивачу
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, здійснювались в межах
виділених на це коштів та згідно
чинного на момент проведення виплати
бюджетного законодавства.

За результатами апеляційного розгляду,
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відноситься до осіб
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, та останньому
встановлено 3 групу інвалідності.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (тут та
далі, в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 2
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсій у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по I групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону
визначено, що у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Враховуючи викладені положення Закону,
суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на отримання державної пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково та з порушенням норм
матеріального права задовольнив
позовні вимоги позивача з 17.12.2010 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач із адміністративним позовом до
суду звернувся 17.06.2011 року.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягаю до
задоволення з 17.12.2010 року по 22.07.2011 року,
оскільки відповідно до постанови КМУ N
745 від 06.07.2011 року (набрала чинності з
23.07.2011 року), яка прийнята на виконання
Закону України від 14 червня 2011 року N
3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", підвищення до пенсії дітям
війни виплачуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

Суд не приймає до уваги посилання
апелянта на те, що відповідач не є
розпорядником бюджетних коштів, а
фінансування виплат, пов'язаних із
застосуванням Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
проводиться із державного бюджету,
оскільки відсутність в державному
бюджеті коштів на витрати, пов'язані із
виплатою позивачу передбачених
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виплат, не може бути
підставою для невиконання вимог
Закону.

Дана правова позиція суду,
узгоджується із практикою
Європейського суду з прав людини, який
у своєму рішенні від 08 листопада 2005
року в справі "Кечко проти України"
зазначив, що держава самостійно
визначає, які надбавки виплачувати
своїм працівникам з бюджету. Держава
може вводити, припиняти або
закінчувати виплату цих надбавок.
Проте, якщо правове положення, що діє,
передбачає виплату певних надбавок, і
дотримані всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов'язань (п. 26).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" суди при розгляді справ,
практику Європейського Суду з прав
людини, застосовують як джерело права.

Разом з тим, суд помилково допустив
постанову до негайного виконання в
повному обсязі, оскільки, в даному
випадку слід застосовувати приписи п.1
ч.1 ст.256 КАС України, яка є спеціальною
для цієї категорії справ.

Вказана норма передбачає негайне
виконання постанов суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів лише у межах суми
стягнення за один місяць.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийняте з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 11, 99, 100, 183-2, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Борщівського районного суду
Тернопільської області від 01 серпня 2011
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 державної пенсії у
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком, та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст.ст., 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період 17.12.2010 року по 22.07.2011 року,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком визначеного відповідно до ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Борщівському районі
Тернопільської області провести
нарахування та виплатити ОСОБА_1
державної пенсії у розмірі шести
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період
17.12.2010 року по 22.07.2011 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком
визначеного відповідно до ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням виплачених за вказаний
період сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М.
Матковська

суддя
В.С.
Затолочний