Справа № 820/17029/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 жовтня 2014 р.
№ 820/17029/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Андрєєвої Н.С., Моргосліп О.Е.

відповідача - Юсупової М.С., Мосійчука
Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Харків
Хімпром» до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Харків Хімпром»,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд скасувати
податкове повідомлення-рішення від
22.07.2014 № , яким підприємству
нараховано пеню за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД та застосовано
штрафні санкції за порушення вимог
валютного законодавства в розмірі 34
705,22 грн.

Позивач вважає, що зазначене податкове
повідомлення-рішення є неправомірним,
необґрунтованим, безпідставним через
відсутність доказів порушення
підприємством законодавства, а тому
просить скасувати його в повному
обсязі.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили позов
задовольнити.

В судовому засіданні представники
відповідача проти позову заперечували,
вказали, що винесене податкове
повідомлення - рішення правомірне, а
тому не підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини
справи.

ТОВ «ХАРКІВ ХІМПРОМ» зареєстрований в
Харківській районній державній
адміністрації Харківської області від
24.08.2004 року свідоцтво № 0000858 та на
даний час перебуває на податковому
обліку в Харківській об'єднаній
державній податковій інспекції ГУ
Міндоходів у Харківській області.

На підставі п. 75.1 ст. 75, п. 79.2 ст. 79
Податкового кодексу України, згідно з
Наказом Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Харківській області № 642 від 23.06.2014,
завідувачем сектору перевірок
банківських та небанківських
фінансових установ управління
податкового аудиту Степаньковою
Анжелікою Борисівною було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку фінансово-господарської
діяльності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Харків Хімпром» з
питань дотримання вимог валютного
законодавства по
зовнішньоекономічному контракту від
09.09.2013р. №1 укладеному з «Selpac Еuгоре Ltd»
за період з 09.09.2013р. по 23.04.2014р., за
результатами якої було складено Акт №
1046/20-23-22-03-10/33120146 від 08.07.2014 року.

14.07.2014 року підприємством до
Харківської об'єднаної ДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області було
подано Заперечення до акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Харків Хімпром» () з питань дотримання вимог
валютного законодавства по
зовнішньоекономічному контракту від
09.09.2013 № 1 укладеному з "Selpac Еuгоре Ltd" за
період з 09.09.2013 по 23.04.2014 № 1046/20-23-22-03-
10/33120146 від 08.07.2014 на бланку 003772.

22.07.2014 року ТОВ «Харків Хімпром»
отримало податкове
повідомлення-рішення від 22.07.2014 року №
Харківської об'єднаної ДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області, яким
підприємству була нарахована пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні
санкції за порушення вимог валютного
законодавства на суму 34705,22 грн.

Підприємство - позивач не погодилось з
винесеним податковим повідомленням -
рішенням та оскаржило його до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області та до Державної
фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги
позивача залишені без задоволення, а
податкове повідомлення - рішення - без
змін.

При дослідженні матеріалів справи
судом встановлено, що підставою для
винесення податкового повідомлення -
рішення послугував висновок ДПІ про
те, що при проведенні перевірки
дотримання вимог валютного
законодавства при здійсненні
зовнішньоекономічних операцій за
період з 09.09.2013 року по 23.04.2014 року
встановлено, що в результаті
повернення, від нерезидента «Selpac Еuгоре
Ltd» (Великобританія), попередньої
оплати за прокладки для кришки
каністри поліетиленової та продажу
раніше придбаної іноземної валюти,
виникла позитивна курсова різниця, яка
на думку ДПІ, повинна бути відображена
підприємством як дохід при визначені
податку на прибуток за 2014 рік.

В судовому засіданні знайшло своє
підтвердження, що на виконання умов
контракту №1 від 09.09.2013 року, ТОВ
«Харків Хімпром» було придбано
іноземну валюту для проведено
попередньої оплати за прокладки для
кришки каністри поліетиленової, що
підтверджено банківською випискою від
28.11.2013 року б/н на суму 24552,0 доларів США
(202210,27 грн. по курсу 8,236).

В зв'язку з невиконанням умов договору,
нерезидентом «Selpac Еuгоре Ltd»
(Великобританія), було повернуто
попередню оплату за прокладки для
кришки каністри поліетиленової та
продано раніше придбану іноземну
валюту, що підтверджено банківськими
виписками від 25.02.2014 року на суму 24544,00
доларів США (236184,14 грн. по курсу 9,65 грн.
від 25.02.12014).

Відповідно до п. 153.1 статті 153
Податкового Кодексу доходи,
отримані/нараховані платником податку
в іноземній валюті у зв'язку з продажем
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, у частині їхньої вартості, що не
була сплачена в попередніх та
податкових періодах, перераховуються в
національну валюту за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, що діяв на дату визнання таких
доходів згідно з цим розділом, а в
частині раніше отриманої оплати за
курсом, що діяв на дату її отримання.

Витрати, здійснені (нараховані)
платником податку в іноземній валюті у
зв'язку з придбанням у звітному
податковому періоді товарів, робіт,
послуг, у встановленому порядку
включаються до витрат такого звітного
податкового періоду шляхом
перерахування в національну валюту
тієї частини їх вартості, що не була
раніше оплачена, за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, що діяв на дату здійснення
операції з такого придбання, а в
частині раніше проведеної оплати - за
таким курсом, що діяв на дату
здійснення оплати.

Визначення курсових різниць від
перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, заборгованості та
іноземної валюти здійснюється
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку. При цьому
прибуток (позитивне значення курсових
різниць ) ураховується складі витрат
платника податку

Суд зазначає, що згідно з п. 4 і 8 П(С)БО-21 -
курсова різниця - це різниця між
оцінками однакової кількості одиниць
іноземної валюти при різних валютних
курсах. Обчислюються курсові різниці
на дату з здійснення господарської
операції та на дату балансу лише за
монетарними статтями балансу.

Суд вказує, що перерахування
позитивної курсової різниці на користь
державного бюджету України належить до
компетенції суб'єктів ринків, якими є
комерційні банки та уповноважені
фінансові установи. Водночас, обов'язок
підприємства-резидента здійснювати
перерахування до бюджету зазначеної
курсової різниці жодною нормою
законодавства не передбачено,
відповідно, відповідальності за таке
неперерахування курсової різниці від
продажу іноземної валюти чинним
законодавством також не передбачено,
що взагалі виключає можливість
застосування до позивача будь-яких
санкцій.

Також, враховуючи ст. 4 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", якою, зокрема,
передбачено нарахування пені за
порушення резидентами строків,
визначених ст. ст. 1, 2 Закону, або
встановлених Національним банком
України, загальний розмір якого не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару),
позитивна курсова різниця не є
податковим зобов'язанням, штрафною
санкцією або пенею. Отже, є
необґрунтованими доводи відповідача
на те, що позитивна курсова різниця має
бути перерахована до бюджету по коду
бюджетної класифікації 21081000 "Пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, за
невиконання зобов'язань та штрафні
санкції за порушення вимог валютного
законодавства".

Суд також вказує, що сума позитивної
курсової різниці в розмірі 25657,06 грн. не
є зобов'язанням платника податків в
розумінні глави 4 Податкового кодексу
України, та, відповідно, не може бути
заявлена до стягнення податковим
органом державної податкової служби на
підставі пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Суд вказує, що статтею 5 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків у
іноземній валюті" передбачено
обов'язок уповноважених банків продати
протягом п'яти робочих днів на
міжбанківському валютному ринку
України придбану, але не використану
резидентами протягом десяти робочих
днів валюту. Водночас, зазначеною
статтею не встановлено жодного
обов'язку для платників
податків-резидентів, невиконання яких
може призвести до настання
відповідальності для таких платників
податків.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги ДПІ щодо перерахування до
державного бюджету грошових коштів у
розмірі позитивної курсової різниці
внаслідок порушення позивачем ст.5
вищевказаного Закону є
необґрунтованим.

Позивач не є суб'єктом ринку в
розумінні п. 7 розділу III Положення про
порядок та умови торгівлі іноземною
валютою, у якого виникає обов'язок
перерахування позитивної курсової
різниці до державного бюджету України,
що узгоджується, також, з положеннями
ст. З Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" щодо продажу валюти виключно
уповноваженим банком.

Статтею 3 Закону передбачено, що
Національний банк України має право
встановлювати протягом якого куплена
резидентом на міжбанківському
валютному ринку України іноземна
валюта для забезпечення виконання
зобов'язань перед нерезидентом має
бути використана за призначенням, і
порядок її продажу в разі недотримання
резидентом цього строку.

Суд вважає за необхідним вказати, що
такий строк встановлено п. З р. III
Положення про порядок та умови
торгівлі іноземною валютою,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 10.08.2005
р. № 281 «Про затвердження
нормативно-правових актів
Національного банку України», згідно з
яким клієнт-резидент зобов'язаний
використати іноземну валюту, що
куплена (або обміняна згідно з пунктом
18 розділу І цього Положення) у
встановленому порядку через суб'єкта
ринку, не пізніше ніж за десять робочих
днів після дня її зарахування на його
поточний рахунок на потреби, зазначені
в заяві про купівлю іноземної валюти.

ДПІ в акті перевірки констатує, що
перераховану на користь нерезидента
іноземну валюту ТОВ «Харків Хімпром»
було придбано на МВРУ (заява № 42 від
28.11.2013р. ) по курсу 8,236 грн. за 1 дол. США та
перераховано на транзитний рахунок для
відправки по SWIFT, згідно заяви клієнта
№ 79 від 2013-11-28 у сумі 24552,0 дол. США
(виписка банку б/н від 29.11.2013 р.».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ТОВ «Харків Хімпром» використало
куплену на міжбанківському валютному
ринку іноземну валюту (долари США) за
призначенням (перерахування
контрагенту за договором) у день
придбання іноземної валюти. Відтак,
порушення строків, передбачених у ст. З
Закону не було, а тому норми ст. 5 Закону
щодо перерахування курсової різниці
не може бути застосовано.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19
Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача є документально та
нормативно обгрунтованими, а тому
підлягають задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2-4, 9, 11, 69-71, 94, 128, 159, 160-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Харків
Хімпром» до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Харківській
області від 22 липня 2014 року №.

Стягнути з державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Харків Хімпром» (код
33120146) сплачений судовий збір у розмірі
185 (сто вісімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної
інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена
03 листопада 2014 року.

Суддя
А.В. Зінченко