Справа № 804/2819/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 804/2819/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 березня 2014р. по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат»
звернулось з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 березня 2014р. позов задоволено.

Суд постановив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 28 січня 2014 року.

Постанова обґрунтована тим, що
позивач правомірно включив до складу
податкового кредиту за листопад 2013
року податкові накладні за квітень,
травень 2013 року.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, в задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Представник відповідача
апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача проти її
задоволення заперечував.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, на підставі акту перевірки
№ 2/32.3/00191000 від 09.01.2014, відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 28
січня 2014 року, про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 149961грн.

Актом перевірки встановлено
порушення п. 198.2, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201,
п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України,
а саме: за рахунок завищення
податкового кредиту за листопад 2013
року завищено суму, що підлягає
зарахуванню до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (рядок 20.2
декларації) на 149961 грн.

В описовій частині акту
зазначено, що вказане порушення є
наслідком включення до складу
податкового кредиту за листопад 2013
року податкових накладних не звітного
періоду, а саме : за квітень, травень 2013
року, заповненні з порушенням порядку
їх заповнення та не зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
виписаних ПП НВФ «Кароліна» (ІПН
62) податкові накладні: № 23 від
15.04.2013 з сумою ПДВ 28328,79 грн.; № 16 від
21.05.2013 з сумою ПДВ 21266,48 грн.; №21 від
24.05.2013 з сумою ПДВ 35931,56 грн.; № 22 від
24.05.2013 з сумою ПДВ 34067,72 грн.; № 35 від
29.05.2013 з сумою ПДВ 30366,43 грн.

Судом першої інстанції також було
встановлено, що одночасно з
декларацією з ПДВ за листопад 2013р., ВАТ
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат» подано «Заяву про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушенням ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових
накладних)», оскільки вказані
податкові накладні не зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом із заявою надано копії
документів, що засвідчують факт
виникнення господарської операції, що
дає право на формування податкового
кредиту, а саме: накладну від 15.04.2013р.
№117 на загальну суму 169 972,74 грн., в т.ч.
ПДВ 28 328,79 грн.; накладну від 21.05.2013р. №159
на загальну суму 127 598,90 грн., в т.ч. ПДВ 21
266,48 грн.; накладну від 24.05.2013р. №164 на
загальну суму 215 589,34 грн., в т.ч. ПДВ 35 931,56
грн.; накладну від 24.05.2013р. №166 на
загальну суму 204 406,33 грн., в т.ч. ПДВ 34 067,72
грн.; накладну від 29.05.2013р. №175 на
загальну суму 182 198,57 грн., в т.ч. ПДВ 30 366,43
грн.

ПП НВФ «Кароліна» складено та
направлено податкові накладні в адресу
ВАТ «ПівдГЗК».

Згідно журналу вхідної кореспонденції
підприємства підтверджено факт
отримання вказаних податкових
накладних у періоді їх включення до
складу податкового кредиту:

податкова накладна від 15.04.2013р. №23 -
вхідний № 5617 від 29.11.2013р..

податкова накладна від 21.05.2013р. №16 -
вхідний №5404 від 21.11.2013р.;

податкова накладна від 24.05.2013р. №21-
вхідний №5404 від 21.11.2013р.;

податкова накладна від 24.05.2013р. №22-
вхідний №5404 від 21.11.2013р.;

податкова накладна від 29.05.2013р. №35-
вхідний №5404 від 21.11.2013 р

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
необґрунтованості висновків
податкового органу про те, що позивачем
неправомірно до складу податкового
кредиту включені суми ПДВ по
податкових накладних, які складені
постачальниками позивача в попередніх
податкових періодах

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Згідно з п. 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника ПДВ на віднесення сум податку
до податкового кредиту вважається дата
події, що відбулася раніше: або дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 Податкового
кодексу України.

Згідно із п. 203.1. ст. 203 Податкового
кодексу України податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
місяця.

Пункт 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України передбачає, що відсутність
факту реєстрації платником
податку-продавцем товарів/послуг
податкових накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних та/або порушення
порядку заповнення податкової
накладної не дає права покупцю на
включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту та не
звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період. У разі відмови продавця
товарів/послуг надати податкову
накладну або в разі порушення ним
порядку її заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі покупець
таких товарів/послуг має право додати
до податкової декларації за звітний
податковий період заяву із скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг

За правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму ПДВ на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Як встановлено судом першої інстанії,
позивачем включені у податкову
декларацію з податку на додану
вартість за листопад 2013 року податкові
накладні за періоди інші ніж звітний,
однак в межах 365 днів.

Разом з декларацією позивачем подано
Додатки 8, у яких заявлено про порушення
продавцем (ПП НВФ «Кароліна») порядку
заповнення та/або реєстрації
податкових накладних в ЄРПН.

Таким чином, податковою інспекцією не
наведено переконливих доводів та не
подано доказів, яки б підтверджували
недобросовісність позивача як
платника податків.

Підстави для скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20 березня 2014р. по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкового
повідомлення-рішення залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш