Справа № 872/7078/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/15249/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Мондріч А.Є.
(довіреність від 15 липня 2014 року),

- Бровка О.М. (довіреність
від 15 січня 2014 року),

відповідача: - Гребенюк О.П.
(довіреність від 25 січня 2014 року),

- Войтенко К.В.
(довіреність від 07 лютого 2014 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2013 року

у справі № 2а/0470/15249/12

за позовом приватного підприємства
«Агро-ФТ»

до державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року приватне підприємство
«Агро-ФТ» звернулося у
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з позовом до
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2013 року адміністративний позов
задоволено.

Визнані протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення від 13
грудня 2012 року № , яким визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
1495615 гривень, в тому числі за основним
платежем - 1303093 гривень, за штрафними
(фінансовими) санкціями - 192522 гривень; №
, яким зменшено розмір від'ємного
значення податку на додану вартість на
79023 гривень; від 10 грудня 2012 року №
, яким застосовано штрафні
(фінансові) санкції (штраф) у розмірі 10000
гривень.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповноту встановлення обставин
справи, дослідження доказів, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції, на
підставі клопотання, допущено
процесуальне правонаступництво
відповідача державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
-правонаступником державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

У судовому засіданні представники
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області наполягають
на доводах та вимогах апеляційної
скарги.

Представники приватного підприємства
«Агро-ФТ» у судовому засіданні
заперечують проти задоволення
апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
згідно свідоцтва про реєстрацію
№100215792, виданого державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, приватне
підприємство «Агро-ФТ» зареєстровано
як суб'єкт спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість (види діяльності: вирощування
зернових та технічних культур,
овочівництво, декоративне садівництво
та вирощування продукції розсадників,
розведення великої рогатої худоби).

Податковим органом проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку приватного підприємства
«Агро-ФТ» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 30 вересня 2012 року, за
результатами якої складено акт
перевірки №1252/224/32887857 від 26 листопада
2012 року (т.1 а.с. 22-53).

За висновками перевірки встановлено
порушення приватним підприємством
«Агро-ФТ», зокрема:

- пунктів 192.1, 192.3 статті 192, пунктів
209.2, 209.7 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість у сумі 1303093 гривень, в
т.ч. за лютий 2011 року - 3189 гривень,
березень 2011 року - 526570 гривень, травень
2011 року - 2212 гривень, червень 2011 року - 1050
гривень, липень 2011 року - 354821 гривень,
серпень 2011 року - 109338 гривень, вересень
2011 року - 167998 гривень, жовтень 2011 року -
86338 гривень, листопад 2011 року - 45083
гривень, грудень 2011 року - 6494 гривень та
завищення строки 24 «залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду» в вересні 2012 року
в сумі 79023 гривень;

- пунктів 3.5, 7.24 Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті України,
затвердженого Постановою Правління
Національного Банку України №637 від 05
грудня 2004 року шляхом перевищення
встановленого ліміту залишку готівки в
касі в розмірі 5000 гривень.

За виявленими порушеннями, податковим
органом прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № від 13 грудня 2012 року, яким
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 1495615 гривень, з яких
1303093 гривень - основний платіж, 192522
гривень - штрафні (фінансові) санкції
(т.1 а.с.63);

- № від 13 грудня 2012 року, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 79023 гривень (т.1 а.с. 64);

- № від 10 грудня 2012 року, яким
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) у розмірі 10000 гривень (т.1
а.с. 65).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із
обґрунтованості позовних вимог та
неправомірності податкових
повідомлень-рішень.

Суд апеляційної інстанції не в повній
мірі погоджується з таким висновком
суду першої інстанції та зазначає
наступне.

Пунктом 209.2 статті 209 Податкового
кодексу України встановлено, що згідно
із спеціальним режимом оподаткування
сума податку на додану вартість,
нарахована сільськогосподарським
підприємством на вартість поставлених
ним сільськогосподарських
товарів/послуг, не підлягає сплаті до
бюджету та повністю залишається в
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, за
рахунок яких сформовано податковий
кредит, а за наявності залишку такої
суми податку - для інших виробничих
цілей.

Зазначені суми податку на додану
вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 209.7 Податкового кодексу
України визначено, що
сільськогосподарськими вважаються
товари, зазначені у групах 1-24, товарних
позиціях 4101,4102,4103, 4301 згідно УКТ ЗЕД,
якщо такі товари вирощуються,
відгодовуються, виловлюються або
збираються (заготовлюються)
безпосередньо платником податку -
суб'єктом спеціального режиму
оподаткування (крім придбання таких
товарів у інших осіб), а також продукти
обробки (переробки) таких товарів, які
поставляються зазначеним платником
податку - їх виробником.

Відповідно до пункту 308.4 статті 308
Податкового кодексу України, дохід
сільськогосподарського
товаровиробника, отриманий від
реалізації сільськогосподарської
продукції власного виробництва та
продуктів її переробки включає доходи,
отримані від: реалізації продукції
рослинництва, що вироблена (вирощена)
на угіддях, які належать
сільськогосподарському
товаровиробнику на праві власності або
надані йому в користування, а також
продукції рибництва, виловленої
(зібраної), розведеної, вирощеної у
внутрішніх водоймах, та продуктів її
переробки на власних підприємствах або
орендованих виробничих потужностях.

Податковий орган, порушення
підприємством пунктів 209.2, 209.7 статті 209
Податкового кодексу України пов'язує з
тим, що позивачем завищена урожайність
сільськогосподарських культур у 2011
році в середньому на 47 відсотків на
суму 4191183 гривень, в т.ч. податок на
додану вартість 698530 гривень (за
скороченими деклараціями з податку на
додану вартість), оскільки
реалізовувало товар (пшениця, картопля,
жито, цибуля тощо) придбаний у
невстановлених осіб без підтвердження
первинними документами.

У 2011 році підприємство використовувало
землі загальною площею 598,00 га,
займалося вирощуванням
сільськогосподарських культур, а саме
засіяно зернових та зернобобових
культур загальною площею приблизно 340
га, з яких: пшениця озима, пшениця яра,
жито озиме, картопля, морква та буряк, -
одержано врожаю близько 84 ц, що склало 4
ц середньої урожайності. Також засіяно
картоплю та овоче-баштанні культури та
овочі відкритого ґрунту, загальною
площею приблизно 254 га, з яких одержано
врожаю близько 88000 ц, що склало 346 ц
середньої урожайності (т. 2 а.с. 2).

Встановлені фактичні обставини справи,
досліджені судом документи, що
містяться у матеріалах справи:
договори купівлі-продажу картоплі
насіннєвої, накладні, рахунки,
видаткові накладні, довідки, договори
оренди часток земельних ділянок;
кадастрові плани земельних часток
(паїв); акти прийому-передачі об'єктів
оренди, договори купівлі-продажу,
поставок, податкові декларації,
договори оренди та суборенди
нежитлового приміщення; договір
складського зберігання; касова книга;
накладні; книгу реєстрації отримання
зібраного врожаю на склад у 2011 році;
договори постачання та продажу
сільськогосподарської продукції, тощо,
об'єктивно свідчать, що приватне
підприємство «Агро-ФТ» реалізовувало
товар (пшениця, картопля, жито, цибуля
тощо), який є продукцією власного
виробництва.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, висновки податкового про
допущені порушення позивачем в цій
частині обґрунтовані припущеннями.

Враховуючи наведене та наявність у
позивача правових підстав для
включення сум податку на додану
вартість до скороченої декларації, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог в цій частині.

Судом апеляційної інстанції
пропонувалося державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області надати розрахунки від'ємного
значення по встановленим порушенням, в
зв'язку з чим оголошувалася перерва,
проте податковим органом
проігноровані пропозиції суду, ані
від'ємне значення, яке після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, ані від'ємне
значення суми податку на додану
вартість не розкрито, правомірність
прийняття податкових
повідомлень-рішень не доведена.

Разом з цим, податковим органом під час
перевірки встановлено порушення
підприємством пунктів 192.1, 192.3 статті 192
Податкового кодексу України, щодо не
зменшення суми 663428 гривень податкового
кредиту по загальній декларації.

У 2007-2008 роках товариствами з обмеженою
відповідальністю «Придніпровський
елеватор», «Россі» поставлено
приватному підприємству «Агро-ФТ»
товар (груша, морква, яблуко, картопля)
на загальну суму 3980566,80 гривень, у тому
числі податок на додану вартість 663428
гривень.

Позивачем суми податку на додану
вартість віднесено до податкового
кредиту загальної декларації з податку
на додану вартість.

Розрахунки з постачальниками за
вказані товари не проведені, станом на
01 січня 2011 року по бухгалтерському
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» рахувалася
кредиторська заборгованість 3980566,80
гривень.

Державна реєстрація товариства з
обмеженою відповідальністю «Россі»
скасована 02 жовтня 2008 року, товариства
з обмеженою відповідальністю
«Придніпровський елеватор» скасована
07 травня 2007 року.

Згідно картки рахунка 745 «дохід від
безоплатно одержаних активів»
приватним підприємством «Агро-ФТ» у
січні 2011 року списано кредиторську
заборгованість, але не проведено
коригування податкового кредиту з
податку на додану вартість, який
сформований по вказаним товариствам.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192
Податкового кодексу України якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Згідно з пунктом 192.3 статті 192
Податкового кодексу України (в
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин) результат
перерахунку податкових зобов'язань і
податкового кредиту постачальника та
отримувача відображається у складі
податкової декларації за звітний
податковий період у порядку,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, визначеному
центральним органом державної
податкової служби.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені.
Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Лише у листопаді 2012 року, під час
перевірки, приватним підприємством
«Агро-ФТ» у бухгалтерському обліку
відображено погашення заборгованості
постачальникам на підставі виданих
товариству з обмеженою
відповідальністю «Придніпровський
елеватор» векселю серії АА0874435 від 31
січня 2007 року на 14963 гривень та
товариству з обмеженою
відповідальністю «Россі» векселю
серії АА0874438 від 18 липня 2008 року на
3965603,80 гривень (т.1 а.с. 170, 171 зворот).

Таким чином, установлені обставини
свідчать, що приватним підприємством
«Агро-ФТ» у порушення пунктів 192.1, 192.3
статті 192 Податкового кодексу України
безпідставно не зменшено суму
податкового кредиту, що призвело до
його завищення у січні 2011 року на суму
663428 гривень, в зв'язку з чим податковим
органом правомірно визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість 696033,75 гривень, в тому
числі за основним платежем 663428 гривень
та за штрафними (фінансовими) санкціями
32605,75 гривень, як наслідок позовні
вимоги в цій частині є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Задовольняючи позовні вимог в цій
частині судом першої інстанції
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи в цій частині.

Відповідно до пункту 3.5. Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, у разі видачі
окремим фізичним особам готівки (у тому
числі працівникам підприємства) за
видатковим касовим ордером або
видатковою відомістю касир вимагає
пред'явити паспорт чи документ, що його
замінює, записує його найменування і
номер, ким і коли він виданий. Фізична
особа розписується у видатковому
касовому ордері або видатковій
відомості про одержання готівки із
зазначенням одержаної суми (гривень -
словами, копійок - цифрами),
використовуючи чорнильну або кулькову
ручку з чорнилом темного кольору.

Для виведення залишку готівки в касі не
приймаються видаткові касові ордери
або видаткові відомості, в яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача.

Пунктом 7.24 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, передбачено, що у разі
виявлення під час перевірок видаткових
касових ордерів або видаткових
відомостей, у яких видача готівки з
каси не підтверджена підписом
одержувача (абзац другий пункту 3.5
цього Положення), сума готівки за
такими видатковими документами
додається до залишку готівки в касі
виключно в день, у якому оформлено
зазначені видаткові документи, і
надалі зазначена сума не береться для
розрахунку понадлімітних залишків
готівки.

Доводи податкового орану щодо
перевищення встановлено ліміту
залишку готівки в касі спростовуються
наявними в матеріалах справи
документами, а саме, згідно запису у
касовій книзі підприємства за 04 січня
2012 року залишок готівки в касі
підприємства на кінець дня нульовий,
ОСОБА_5 отримав кошти у сумі 18000 гривень
згідно видаткового касового ордеру від
04 січня 2012 року, документ містить
підпис одержувача (т. 1 а.с. 166 зворот).

Отже, судом першої інстанції
обґрунтовано задоволено позовні
вимоги в цій частині.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції ухвалено
рішення з порушенням матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи в частині визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13 грудня 2012 року в сумі
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість 696033,75 гривень, що є
підставою для часткового скасування
постанови суду з прийняттям нової
постанови в цій частині про відмову у
задоволенні позову, в іншій частині
залишення без змін постанови суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207,
212 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2013 року - скасувати в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13 грудня 2012 року в сумі
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість 696033,75 гривень, в тому
числі за основним платежем 663428 гривень
та за штрафними (фінансовими) санкціями
32605,75 гривень.

Відмовити у задоволенні позову в цій
частині.

В іншій частині постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2013
року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим