Справа № 2а-12090/10/2670
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюк В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Управління пенсійного фонду України у
Бориспільському районі Київської
області та Публічного акціонерного
товариства "Банк Національний кредит"
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України у
Бориспільському районі Київської
області до Публічного акціонерного
товариства "Банк Національний кредит"
про стягнення заборгованості в сумі 28
880 грн. 97 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України у
Бориспільському районі Київської
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Банк Національний кредит" про
стягнення заборгованості в сумі 28 880
грн. 97 коп..

Постановою Окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення.

Відповідач, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Бориспільському районі Київської
області було складено акт перевірки
правильності, своєчасності та повноти
перерахування сум страхових внесків,
фінансових санкцій на банківські
рахунки органу Пенсійного фонду філією
АКБ "Національний кредит" м.Бориспіль №
152 від 09.12.208 (далі - Акт перевірки). Актом
перевірки встановлено ряд порушень,
які полягають в тому, що зарахування
платежів на користь позивача
проводилось з порушенням
встановленого терміну зарахування або
ж виявлено не зараховані платежі на
рахунки органу ПФУ.

На підставі встановлених порушень
Актом перевірки позивачем було
винесено рішення № 9-1 від 29 грудня 2009
року, яким нараховано пеню в розмірі
6049,52 грн. та штраф 22831,45 грн., що разом
складає 28880,97 грн.

Згідно заяви від 04 жовтня 2011 року № 6277/08
позивачем уточнено позовні вимоги
шляхом їх зменшення на 1098,19 грн., які в
остаточній сумі становлять 27782,78 грн.

Вказане зменшення позовних вимог
мотивоване тим, що ТОВ "Хлібороб"
сплатило фінансові санкції УПФУ у
Бориспільському районі Київської
області на суму 1098,19 гривень.

Згідно положень пункту 1 ч. 10 ст. 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (№ 1058-IV від 09.07.2003, в
редакції чинній на час прийняття
рішення про нарахування і стягнення
суми пені і штрафу, далі - Закон)
встановлено, що виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
банків такі фінансові санкції:

1) за несвоєчасне перерахування або
несвоєчасне зарахування на банківські
рахунки органів Пенсійного фонду та
Накопичувального фонду сум страхових
внесків, фінансових санкцій,
зазначених у частині дев'ятій цієї
статті, сум інвестиційного доходу,
одержаного від інвестування коштів
Накопичувального фонду, за несвоєчасне
перерахування за платіжними
документами виконавчих органів
Пенсійного фонду та несвоєчасне
зарахування на банківські рахунки сум
коштів Пенсійного фонду та
Накопичувального фонду, які
використовуються на цілі, передбачені
цим Законом, нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум,
розрахована за кожний день
прострочення їх перерахування
(зарахування) та накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
зарахованих (неперерахованих) сум.

Законом встановлено відповідальність
у формі нарахування пені як для
страхувальника так і для банку. Зміст
правових положень вказаних норм
свідчить про їх єдиний підхід:

- п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону - виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції: "…Одночасно на суми своєчасно
не сплачених (не перерахованих)
страхових внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу…".

- п. 1 ч. 10. ст. 106 Закону - виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують
до банків такі фінансові санкції:
"…нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка зазначених сум, розрахована
за кожний день прострочення їх
перерахування (зарахування) …. ".

Отже, кожен день прострочення платежу є
підставою для нарахування пені, в тому
числі і враховується день платежу, який
вчинено понад граничні строки,
встановлені законом, для виконання
банком або страхувальником своїх
зобов'язань.

Посилання відповідача на положення п.
8.4. ст. 8 Закону "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" (№2346-III від
05.04.2001, далі - Закон про платіжні
системи) щодо того, що міжбанківський
переказ виконується в строк до трьох
операційних днів судом не приймається
до уваги, оскільки вказані положення
закону не стосуються відносин банку і
його клієнта.

Згідно пункту 8.1. ст. 8 Закону про
платіжні системи встановлено, що банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження. Недотримання вказаних
строків забезпечується
відповідальністю, яка встановлена
законом (п.8.3. вказаного закону).

Крім того, нарахування санкцій
страхувальнику і банку обумовлює
різний суб'єктний та предметний склад
правопорушення і, відповідно, свої
індивідуальні санкції, а тому суд не
приймає до уваги посилання відповідача
на обставини нарахування санкцій його
клієнтам страхувальникам, оскільки ці
санкції стосується виключно
страхувальників і до банку жодного
відношення не мають, а тому на
впливають на відповідальність банку.

При використанні розрахункового
документа ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту
прийняття банком платника
розрахункового документа на виконання
(п. 22.4 ст. 22 Закону про платіжні системи).

Переказ вважається завершеним з
моменту зарахування суми переказу на
рахунок отримувача або її видачі йому в
готівковій формі (п. 30.1 ст. 30 Закону про
платіжні системи).

Аналіз положень пункту 1 ч. 10 ст. 106
Закону та вказаних вище норм Закону про
платіжні системи дає підстави суду
дійти до висновку, що склад
правопорушення обумовлений фактом
проведення банківської операції.
Порушення, встановлених законом,
строків зумовлює здійснення
нарахувань як штрафної санкції, так
пені. Такі нарахування здійснюються у
відсотковому відношенні до суми, яка
була несвоєчасно перерахована або
зарахована на рахунки органів ПФУ.
Відсутність факту отримання коштів
органом ПФУ, свідчить про неможливість
застосування санкцій, встановлених
пунктом 1 ч. 10 ст. 106 Закону, оскільки
відступній склад правопорушення.

Як вбачається з зауважень від 16.12.2008
року до Акту перевірки частина коштів
не була фактично перерахована банком
(тобто платіжне доручення клієнта
фактично не було виконано) з обставин
фінансових труднощів або була
перерахована пізніше повторно.

Згідно розрахунку позивача сум
штрафної санкції та пені (до Акту
перевірки за період з 01.07.2008 по 30.11.2008)
судом вбачається, наявність в ньому
відомостей щодо однакових номерів і
сум платіжних доручень одного
платника, проте останні мають різні
дати. Окрім того стовпці отримання
платежу органом ПФУ містять прочерки.
Тобто відомості відсутні. Що
обумовлено відсутністю виконання
відповідного платіжного доручення та
обставиною неподання його клієнтом на
повторне виконання банком.

Отже, такі нарахування дійсно є
фактично безпідставно задвоєними та
необґрунтовано нарахованими, оскільки:

- ФОП ОСОБА_1: платіжні доручення № 122, 126,
131 були повернуті банком без виконання,
а тому, як база нарахування санкцій,
так і обставина порушення відсутня
(штраф + пеня = 160,24грн.);

- ФОП ОСОБА_2: платіжні доручення № 3109,
3110 були повернуті банком без виконання,
а тому, як база нарахування санкцій,
так і обставина порушення відсутня
(штраф+пеня= 199,71грн.);

- ПП Мінерал: задвоєне платіжне
доручення № 127 (штраф+пеня = 3,75грн.);

- КПБР "БТІ": задвоєне платіжне
доручення № 105 (штраф+пеня = 41,32грн..);

- ФОП Черкунов: задвоєне платіжне
доручення № 79 (штраф+пеня = 48,27грн.);

- Техно-Аква ЛТД: задвоєне платіжне
доручення № 502 платіжним дорученням 502
(штраф+пеня = 11,99грн.);

- ЗАТ "Продсервіс": платіжні доручення
№ 6761, 6760 були повернуті банком без
виконання, а тому, як база нарахування
санкцій, так і обставина порушення
відсутня (штраф+ пеня = 950,23грн.);

- ЖКХ Щасливський: платіжні доручення
№ 1069, 1070 були повернуті банком без
виконання, а тому, як база нарахування
санкцій, так і обставина порушення
відсутня (штраф+пеня = 1059,54грн.).

Отже загальна сума задвоєних та
помилково нарахованих сум штрафних
санкцій та пені становить 2475,05грн.

Враховуючи наведе, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
адміністративного позову в розмірі
25307,73грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Управління
пенсійного фонду України у
Бориспільському районі Київської
області та Публічного акціонерного
товариства "Банк Національний кредит"
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду від 02
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І. Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.