Справа № 703/3839/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
703/3839/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Манько М.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області на постанову
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 04 вересня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в місті Смілі
та Смілянському районі Черкаської
області про визнання неправомірними
дій суб'єкта владних повноважень щодо
проведення розрахунку пенсії та
зобов'язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Смілі та Смілянському районі
Черкаської області, в якому просила
визнати дії відповідача щодо
проведення розрахунку пенсії без
урахування сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально побутових умов
та сум індексації заробітної плати
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити розрахунок
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
7 жовтня 2011 року з урахуванням 80%
заробітної плати на підставі довідки
управління Пенсійного фонду України в
місті Смілі та Смілянському районі
Черкаської області від 11.07.2014 № 7253/04 про
складові заробітної плати з
урахуванням зазначених у ній сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально побутових питань та сум
індексації заробітної плати.

Постановою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 04 вересня 2014 року позов
задоволено - визнано неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області щодо
проведення розрахунку пенсії ОСОБА_2
без урахування суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та зобов'язано відповідача здійснити
розрахунок пенсії ОСОБА_2 з 07 жовтня 2011
року, включивши до складу заробітної
плати для призначення пенсії суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі по тексту -
КАС України) визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, проте
постанова суду - зміні з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Смілі та Смілянському районі з 07
жовтня 2011 року та отримує пенсію
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в розмірі 80 %
заробітної плати працюючого
державного службовця.

11 липня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в місті Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області надало позивачу довідку № 7253/04,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», відповідно до якої,
серед іншого, за період з жовтня 2009 по
вересень 2011 року позивач отримувала
матеріальну допомогу на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань в загальному розмірі 9603,00 грн., а
також індексація заробітної плати у
розмірі 7807,19 грн.

У зв'язку з цим у липні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до управління із заявою про
перерахунок раніше призначеної пенсії,
із врахуванням вказаних вище виплат.

Листом від 17 липня 2014 року № 7480/05
відповідач відмовив позивачу у
проведенні перерахунку пенсії
посилаючись на те, що пенсія ОСОБА_2
призначена відповідно до вимог чинного
законодавства та підстави для її
перерахунку відсутні.

У зв'язку із цим позивач звернулася до
суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність судового
рішення, зазначив про відсутність
підстав для проведення перерахунку
пенсії позивачу, оскільки чинним
законодавством не передбачено
врахування в заробіток для обчислення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, колегія суддів
виходить з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входять: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 402/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6
листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року
(№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14
відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014
року (справа № 21-134а14), Верховний Суд
України звернув увагу, що перевага у
таких випадках має надаватись не
положенням законів України "Про
державну службу" та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними,
а спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач, разом із заявою надала довідку
управління Пенсійного фонду України в
місті Смілі та Смілянському районі
Черкаської області від 11 липня 2014 року
№ 7253/04 про складові заробітної плати за
останні 24 календарні місяці роботи, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», відповідно до якої,
серед іншого, за період з жовтня 2009 по
вересень 2011 року позивач отримувала
матеріальну допомогу на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань в загальному розмірі 9603,00 грн., а
також індексація заробітної плати у
розмірі 7807,19 грн. В довідці також
зазначено про те, що на всі виплати,
включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 1
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, враховуючи, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати, і оскільки на такі
виплати державним службовцям, як
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а також
премії надбавки та індексацію
нараховуються та утримуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року - єдиний соціальний внесок, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

В той же час, апеляційний суд не може
погодитися з висновком суду першої
інстанції про необхідність
задоволення вимог позивача за період з
7 жовтня 2011 року.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Відповідно до частини 1 статті 102
Кодексу адміністративного судочинства
України пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Так, позивач просить задовольнити
позовні вимоги з 7 жовтня 2011 року, при
цьому до суду з даним позовом
звернулася 25 липня 2014 року.

Правом заявити клопотання про
поновлення процесуального строку
позивач не скористалася і колегія
суддів з наявних у справі матеріалів не
вбачає наявності поважних причин для
його поновлення.

На думку апеляційного суду, моментом, з
якого позивач дізналася про порушення
її прав є час отримання довідки про
складові заробітної плати, в якій
зокрема зазначено про розмір отриманих
позивачем виплат, в тому числі
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
і індексації заробітної плати. Саме у
зв'язку з цим і саме на підставі цієї
довідки ОСОБА_2 звернулася до УПФ із
заявою про перерахунок призначеної
пенсії.

Враховуючи, що зазначену довідку №
7253/04 відповідачем було надано 11 липня
2014 року, то позовні вимоги підлягають
задоволенню в межах встановленого
процесуальним Законом шестимісячного
строку, тобто з 11 січня 2014 року.

В той же час, позовні вимоги за період з
7 жовтня 2011 року по 10 січня 2014 року
підлягають залишенню без розгляду на
підставі вимог статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суд першої інстанції вимоги зазначених
статей проігнорував, питання наявності
або відсутності поважних причин
пропуску позивачем строку звернення до
суду не дослідив і прийняв рішення в
цій частині з порушенням норм
процесуального права.

В іншій частині апеляційний суд
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, як таким, що прийняте
відповідно до вимог статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В той же час, враховуючи викладене вище,
судова колегія вважає, що доводи
апелянта висновків суду не
спростовують, є помилковими, тому не
приймаються до уваги, оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
201 КАС України підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є, зокрема, правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції прийшов
до юридично правильного висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог, проте
ухвалив постанову із порушенням норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що воно підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 206, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області на постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 04 вересня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Смілі та Смілянському районі
Черкаської області про визнання
неправомірними дій суб'єкта владних
повноважень щодо проведення
розрахунку пенсії та зобов'язання до
вчинення певних дій - залишити без
задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 04 вересня
2014 року - змінити, виклавши абзац третій
резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області здійснити розрахунок пенсії
ОСОБА_2 з 11 січня 2014 року, включивши до
складу заробітної плати для
призначення пенсії суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на підставі довідки управління
Пенсійного фонду України в місті Смілі
та Смілянському районі Черкаської
області від 11 липня 2014 року № 7253/04».

В іншій частині постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 04 вересня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.