Справа № П/811/3088/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2014 року
Справа № П/811/3088/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кравчук
О.В. розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
до відповідача - Кіровоградської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
До Кіровоградського окружного
адміністративного суду звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "НІКА" (далі - позивач) з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач), в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 17 червня 2014
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
за результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Агропромислова компанія "НІКА",
податковим органом неправомірно
зроблено висновок про безтоварність
господарських операцій позивача з
контрагентом - ПП „Агрохім", а відтак -
протиправно винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення.
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву, за якими
позов ним не визнається у повному
обсязі. Такі заперечення мотивовано
тим, що перевіркою позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
"Агрохім" виявлено укладення позивачем
угод з контрагентом, який формує штучні
податкові зобов'язання з метою
заниження покупцями суми податкових
зобов'язань. За таких умов, вважаючи
угоди, укладені позивачем із ПП
"Агрохім" безтоварними, відповідач
наполягає на правомірності
оскаржуваних позивачем податкових
повідомлень-рішень та заперечує проти
За клопотаннями представників сторін
розгляд та вирішення справи судом було
здійснено у порядку письмового
провадження (а.с.95-96).
Розглянувши у письмовому провадженні
подані представниками позивача і
відповідача документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно і
неупереджено оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "НІКА" зареєстроване як
юридична особа Дніпропетровським
районним управлінням юстиції 21 лютого
2006 року (а.с.33-37).
28 травня 2014 року посадовою особою
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "НІКА" з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП "Агрохім" за
За результатами перевірки податковим
органом було складено Акт
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 03 червня 2014 року
№25/11-23-22-07/13761835, згідно якого
контролюючий орган дійшов висновку про
порушення позивачем: пунктів 198.2, 198.3,
198.6 статті 198 Податкового кодексу
України № 2755-ІV від 02.12.2010 року в частині
завищення залишку від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду за
березень 2013 року на суму 64 966,00 грн.;
також пунктів 138.2,138.4,138.8 статті 138,
пп.139.1.9 п.139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2013 рік
На підставі висновків вказаного Акта
перевірки податковим органом було
повідомлення-рішення від 17 червня 2014
суму грошового зобов'язання з податку
(із них за основним платежем - 61 718,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
компанія "НІКА" зменшено розмір
від'ємного значення з податку на додану
вартість на загальну суму 64 966,00 грн.
Як вбачається матеріалів справи,
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення базуються на
висновках акту перевірки про завищення
позивачем витрат та податкового
кредиту і, як наслідок - від'ємного
значення з податку на додану вартість,
в результаті безпідставного
віднесення до таких витрат та кредиту
господарських операцій за
господарськими операціями з ПП
"Агрохім", які, на думку податкового
органу, не мали реального характеру.
Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з такого.
За приписами статті 134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податку на прибуток підприємств є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу, а також дохід (прибуток)
нерезидента, що підлягає оподаткуванню
згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з
джерелом походження з України.
Водночас, відповідно до пункту 138.2
статті 138 Податкового кодексу України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
У свою чергу, підпункт 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
містить застереження, за яким не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Зокрема, відповідно до пункту 201.1
статті 201 Податкового кодексу України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) у паперовому вигляді або в
електронній формі. При цьому, у
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).
Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлені
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
Так, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Відповідно до підпункту 2.4 пункту 2
Положення "Про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку", затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 168/704 від 05.06.1995 року, первинні
документи (на паперових і
машинозчитувальних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному вираженні),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійсненні
господарської операції і складання
первинного документа.
Що стосується правових підстав для
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість та
включення відповідних сум до
бюджетного відшкодування, суд вважає
за необхідне вказати таке.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
За змістом пункту 200.3. статті 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.
Відповідно до пункту 200.6. статті 200
Податкового кодексу України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

У свою чергу, відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: 1)
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; 2) придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

З аналізу наведених правових норм у їх
системному зв'язку, суд дійшов
висновку, що необхідною умовою для
правомірності формування витрат та
податкового кредиту, а також включення
відповідних сум до бюджетного
відшкодування, є фактичне здійснення
господарської операції платником
податків.

У свою чергу, фактичне здійснення
господарської операції платником
податків посвідчується, зокрема,
належно оформленими податковими
накладними та іншими первинними
бухгалтерськими документами.

Виходячи з викладеного, суд вважає за
необхідне дослідити правомірність
формування позивачем валових та
податкового кредиту, включення
відповідних сум до від'ємного значення
з податку на додану вартість по
взаємовідносинах контрагентом ПП
"Агрохім" лютий 2013 року у розрізі
фактичного здійснення відповідних
господарських операцій.

Видами діяльності ТОВ "Агропромислова
компанія "НІКА" за КВЕД є, зокрема,
вирощування зернових культур (крім
рису), бобових культур і насіння
олійних культур (01.11); розведення свиней
(01.46), оптова торгівля зерном,
необробленим тютюном, насінням і
кормами для тварин (46.21)

Так, у власності ТОВ "Агропромислова
компанія "НІКА" в наявності є земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення на території селища
Обознівка Кіровоградського району
Кіровоградської області (а.с.86-94).

Судом встановлено, що 21 лютого 2013 року
між ТОВ "Агропромислова компанія "НІКА"
(покупець) та ПП "Агрохім" (продавець)
було укладено договір купівлі-продажу
насіння на умовах товарного кредиту з
відстроченням платежу №17 (а.с.39-42).

Відповідно до умов зазначеного
договору, зокрема, у лютому 2013 року ТОВ
"Агропромислова компанія "НІКА"
придбало у ПП "Агрохім" посівний
матеріал - кукурудзу ПР39 Д81 F1.

Факт купівлі-продажу вказаного товару
підтверджується наявними у матеріалах
справи податковою накладною від 22
лютого 2013 року №93 (а.с.44), та видатковою
накладною (а.с.43) на загальну суму 389 795,00
грн. (із них ПДВ - 64 965,83 грн.)

На підтвердження факту
транспортування придбаного товару
позивач надав до суду відповідну
товарно-транспортну накладну (а.с.79).

Судом встановлено також, що розрахунок
за куплений товар ТОВ "Агропромислова
компанія "НІКА" здійснювало у
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок контрагента (а.с.45).

При цьому судом встановлено, що
придбаний ТОВ "Агропромислова компанія
"НІКА" посівний матеріал був засіяний
на земельних ділянках
сільськогосподарського призначення,
що перебувають у власності позивача
(а.с. 76-78,86-94).

Системний аналіз вищезазначених
правових норм, дослідження наявних в
матеріалах справи договору,
податкової, видаткової,
товарно-транспортної накладних,
свідчить про те, що документи, на
підставі яких позивач включив понесені
витрати до складу валових витрат та
сформував податковий кредит і
відповідні суми до бюджетного
відшкодування, відповідають критеріям
первинного документу; подані позивачем
банківські документи, за якими
здійснювалася оплата товарів та
послуг, є достовірними доказами
виконання контрагентами позивача
зобов'язань, обумовлених договором
купівлі-продажу.

Даючи правову оцінку наведеним
доказам, суд вважає, що ними
підтверджується реальний характер
господарських операцій ТОВ
"Агропромислова компанія "НІКА" та ПП
"Агрохім", а відтак - і правомірність
формування позивачем витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість, а також віднесення
відповідних сум до від'ємного значення
з податку на додану вартість.

Вищевикладене дає підстави для
висновку про протиправне застосування
до позивача і штрафних санкцій на суму
15430,00 грн. на підставі пункту 123.1 статті
123 Податкового кодексу України
податковим повідомленням-рішенням
№.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, що при перевірці позивача
податковим органом не було досліджено
первинних бухгалтерських документів
ТОВ "Агропромислова компанія "НІКА", а
висновки про безтоварність
господарських операцій позивача
зумовлені відомостями про
недостовірність даних, відображених
його контрагентом (ПП "Агрохім") у
податковій звітності. Такі висновки
податкового органу суперечать
загальноправовим принципам. При
дослідженні факту здійснення
господарської операції оцінюватися
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку. Не є обов'язковою передумовою
для визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог та для
визнання протиправними і скасування
оскаржуваних повідомлень-рішень.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем документально підтверджена
сплата судового збору в розмірі 284,23 грн
(а.с.8), а тому зазначена сума підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 17 червня
2014 року № , яким Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Агропромислова компанія "НІКА"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на загальну суму
77148,00 грн. (із них за основним платежем -
61 718,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 15430,00 грн.).

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 17 червня
2014 року №, за яким Товариству з
обмеженою відповідальністю
„Агропромислова компанія "НІКА"
зменшено розмір від'ємного значення з
податку на додану вартість на загальну
суму 64 966,00 грн.

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "НІКА" судовий збір у розмірі
284,23 грн (двісті вісімдесят чотири
гривні, двадцять три копійки) з
Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд в десятиденний
строк з дня отримання копії цієї
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.В.
Кравчук