Справа № 804/1983/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 рокусправа № 804/1983/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2013 року

у справі № 804/1983/14

за позовом ОСОБА_1

до Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції

про визнання протиправною та
скасування постанови, визнання
протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, в якому
просив:

- скасувати та визнати незаконною
постанову Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про відкриття
виконавчого провадження № 41542532 від
20.01.2014;

- скасувати та визнати незаконною
постанову Жовтневого ВДВС про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження № 41542532 від 20.01.2014;

- визнати незаконними дії начальника
Жовтневого ВДВС Полуектова С. Ю.,
старшого державного виконавця Надтоки
Ю. В. та державного виконавця Засименко
П. О. щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження
№41542532 від 20.01.2014 та постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження №41542532 від 20.01.2014.

Позов обґрунтовано неправомірністю
дій щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження на
виконання постанови про накладення
адміністративного штрафу з огляду на
пропущення ДАЇ строку звернення з
виконавчим документом та
неправомірністю дій щодо винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
з огляду на відсутність такої вимоги в
заяві стягувача - ДАЇ.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідач при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження №
41542532 від 20.01.2014 діяв у межах повноважень
та у спосіб, передбачений чинним
виконавчим законодавством. Щодо
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 41542532 від 20.01.2014, матеріали справи
свідчать про скасування даної
постанови відповідною постановою
начальника Жовтневого ВДВС від 20.01.2014,
винесеної в межах здійснення контролю
за законністю виконавчого провадження.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Позивач зазначає, що судом першої
інстанції не взято до уваги, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 20.01.2014 містить гербову
печатку, що не передбачено ані Законом
України «Про виконавче провадження»,
ані Інструкцією з організації
примусового виконання рішень.
Державним виконавцем, який веде
виконавче провадження № 41542532, вказана
Надтока Юлія Вікторівна, але постанову
про відкриття підписує Засименко
Поліна Олексіївна; в заяві ВДАІ
відсутнє будь-яке посилання на арешт
майна та заборону на його відчуження,
при цьому, відповідачем на момент
розгляду справи підтвердження щодо
відсутності такого арешту у
відповідних реєстрах не надано. Крім
того, всупереч вимог Порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби відповідачем не
надано конверта щодо направлення
органом ВДАЇ постанови про
адміністративне правопорушення, а з
метою приховання своїх неправомірних
дій надано, як доказ, лише супровідний
лист ВДАЇ від 25.11.2013.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені
належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

За хронологією подій обставини справи
свідчать про наступне.

01.09.2013 відділом Державтоінспекції
Дніпропетровського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області на
підставі ст.258 та ст.283 КУпАП прийнято
постанову у справі про адміністративне
правопорушення № 195876 щодо накладення
на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 255 грн. (а.
с.13, 59).

В даній постанові № 195876 від 01.09.2013
зазначено про можливість її
оскарження в строк до 11.09.2013. Один
примірник вказаної постанови згідно
власного підпису отримано ОСОБА_1,
доказів оскарження вказаної постанови
матеріали справи не містять.

Супровідним листом від 25.11.2013 ВДАЇ
постанову № 195876 від 01.09.2013 направлено
для примусового виконання Жовтневому
ВДВС (а. с.36, 37).

16.01.2014 заяву про примусове виконання
зареєстровано в Жовтневому ВДВС
(згідно вхідного реєстраційного номеру
на вищевказаному лист).

20.01.2014 державним виконавцем Жовтневого
ВДВС Засименко П. О. на підставі ст.ст.17,
19, 20, 25 Закону України «Про виконавче
провадження» прийнято та підписано
постанову № 41542532 про відкриття
виконавчого провадження (ВП № 41542532) за
постановою ВДАЇ про накладення штрафу
№ 195876 від 01.09.2013 (а. с.16).

Даною постановою, зокрема, вимагалось
здійснити самостійне виконання
виконавчого документа.

Того ж дня, 20.01.2014, державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Надтокою Ю. В. на
підставі ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження» прийнято
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на все
рухоме майно ОСОБА_1 у межах суми
стягнення - 255 грн., яку підписано
державним виконавцем Жовтневого ВДВС
Засименко П. О. (а. с.18).

Вказані постанови про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження направлялись
позивачу з супровідними листами (а.
с.15, 17) і отримання цих постанов
позивачем не заперечується.

Постановою начальника Жовтневого ВДВС
від 20.01.2014, винесеною в межах здійснення
контролю за законністю виконавчого
провадження, скасовано вищезазначену
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 20.01.2014 (а. с.55).

При цьому, згідно інформації
відповідача постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження не направлялась
особам, яким вона була адресована, для
виконання (а. с.65).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Спірні відносини регулюються Законом
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.99 № 606-XIV та Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою Наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802,
Порядком роботи з документами в
органах державної виконавчої служби,
затвердженим Наказом Міністерства
юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що відповідно до ст.58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, а тому до
правовідносин, які виникли у цій
справі, слід застосовувати норми
законів, які діяли на момент виникнення
правовідносин.

Так, згідно ч.1 ст.17 Закону № 606-XIV (в
редакції на момент винесення спірних
постанов) примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом (п.6 ч.2
ст.17 Закону № 606-XIV).

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.19 Закону
№ 606-XIV державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; в інших
передбачених законом випадках.

Згідно ч.1 ст.25 Закону № 606-XIV державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова (абз.2
ч.2 ст.25 Закону №606-XIV).

При цьому, згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону №
606-XIV державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Строки пред'явлення виконавчих
документів до виконання визначені у
статті 22 Закону № 606-XIV.

Так, відповідно до п.1 ч.1 вказаної
статті виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців.

При цьому, за приписами п.п.2, 3 ч.2
вказаної статті строки, зазначені у
частині першій цієї статті,
встановлюються для: виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; інших виконавчих
документів - з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Відповідно до ст.29 КУпАП (в редакції на
момент прийняття постанови від 01.09.2013)
постанова адміністративного органу
(посадової особи) у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку оскарження (внесення подання
прокурора) цієї постанови, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 26 цього Кодексу
(попередження), а також у випадках
накладення штрафу, що стягується на
місці вчинення адміністративного
правопорушення.

Як зазначено вище, доказів оскарження
постанови ВДАЇ в справі про
адміністративне правопорушення № 195876
від 01.09.2013 матеріали справи не містять.

Зазначений строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання у
три місяці являється процесуальним
строком.

Зокрема, у ч.ч.2, 9 ст.103 КАС України
визначено, що строк, що визначається
місяцями, закінчується у відповідне
число останнього місяця цього строку.

Строк не вважається пропущеним, якщо до
його закінчення позовна заява, скарга,
інші документи чи матеріали або
грошові кошти здано на пошту чи
передані іншими відповідними засобами
зв'язку.

Супровідний лист ВДАЇ від 25.11.2013
свідчить про те, що останній звернувся
до органів ДВС з метою виконання
постанови в справі про адміністративне
правопорушення №195876 від 01.09.2013 щодо
накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі
255 грн. в межах тримісячного строку,
встановленого п.1 ч.1 ст.22 Законом № 606-XIV.

Доводи скаржника про те, що всупереч
вимог Порядку роботи з документами в
органах державної виконавчої служби
відповідачем не надано конверта щодо
направлення органом ВДАЇ постанови
про адміністративне правопорушення,
який би підтверджував дату направлення
ВДАЇ вказаної постанови на виконання
до органів ДВС, колегією суддів не
приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.п.2.2 п.2 Порядку
роботи з документами в органах
державної виконавчої служби,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5,
попереднє опрацювання документів
включає перевірку правильності їх
адресування, оформлення і цілісності
упаковки, її розкриття, перевірку
наявності документів та додатків до
них, а також розподіл їх за
виконавцями.

При цьому, згідно пп.2.3 цього Порядку
конверти зберігаються і додаються до
документів у разі, коли лише за
конвертом можна встановити адресу
відправника, час відправлення та
одержання документа або коли у
конверті відсутні окремі документи чи
встановлено невідповідність номерів
документів номерам на конверті.

Тобто з огляду на наявність дати та
вихідного номеру у супровідному листі
ВДАЇ від 25.11.2013, по яких можна
встановити час відправлення документа,
незберігання конверту і, як наслідок,
ненадання його суду, не є порушенням
відповідачем Порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби.

Обізнаність позивача про наявність
даної постанови від 01.09.2013 та
пред'явлення її до виконання, внаслідок
чого було прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження від
20.01.2014 (в якій міститься посилання на
документ, який виконується),
підтверджується матеріалами справи, що
спростовує доводи позивача про
незрозумілість, який саме документ
прийнято до виконання відповідачем.

Наявність же у постанові про відкриття
виконавчого провадження гербової
печатки, що, як зазначає позивач, не
передбачено ані Законом № 606-XIV, ані
Інструкцією, не свідчить про
незаконність такої постанови і не є
підставою для її скасування.

Отже, колегія суддів вважає
обґрунтованою відмову суду першої
інстанції у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в частині скасування та
визнання незаконною постанови
Жовтневого ВДВС про відкриття
виконавчого провадження № 41542532 від
20.01.2014 та визнання незаконним дій по
винесенню цієї постанови.

Щодо посилань позивача на незаконність
винесення постанови Жовтневого ВДВС
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № 41542532 від
20.01.2014, дійсно, згідно ч.3 ст.19 Закону №
606-XIV у заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

У заяві ВДАЇ, адресованій державній
виконавчій службі листом від 25.11.2013,
вимога про накладення арешту відсутня.

Проте, скасування начальником
Жовтневого ВДВС Полуектовим С. Ю.
постановою від 20.01.2014, прийнятою в межах
здійснення контролю за законністю
виконавчого провадження, постанови
Жовтневого ВДВС про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження № 41542532 від 20.01.2014,
винесеної державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Надотокою Ю. В., а
підписаної державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Засименко П. О.,
свідчить про відсутність предмету
спору в цій частині.

Посилання позивача на ненадання
відповідачем на момент розгляду справи
підтвердження щодо відсутності такого
арешту у відповідних реєстрах колегією
суддів до уваги не приймається,
оскільки доведення відсутності арешту
у відповідних реєстрах знаходиться
поза межами даного спору.

Крім того, положеннями Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачається не лише обов'язок
суб'єкта владних повноважень
(відповідача у справі) щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але
й обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС
України).

Позивачем не надано суду доказів
внесення даних відповідачем щодо
арешту майна ОСОБА_1 у відповідних
реєстрах наявності, як і не висунуто
позовної вимог про зобов'язання
скасувати такий запис.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованою відмову суду першої
інстанції у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в частині скасування та
визнання незаконною постанови
Жовтневого ВДВС про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження № 41542532 від 20.01.2014 та
визнання незаконним дій по винесенню
цієї постанови.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи дослідив обставини, які
мають значення для справи, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення,
передбачені статтею 202 КАС України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні, у зв'язку з
чим апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2013 року у справі № 804/1983/14
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко