Справа № 189/379/14-а(2а/189/22/14)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа №
189/379/14-а(2а/189/22/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник
Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Покровського
районного центру зайнятості на
постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 03 липня
2014 року у справі №189/379/14-а (2а/189/22/14) за
позовом ОСОБА_1 до Покровського
районного центру зайнятості про
визнання протиправним та скасування
наказу за № 237 від 27.12.2012 про
застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Покровського районного центру
зайнятості про визнання протиправним
та скасування наказу за № 237 від 27.12.2012р.
про застосування фінансових санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з
оскарженим наказом про застосування
фінансової санкції у вигляді штрафу в
розмірі 33 729, 87,грн.., оскільки в такому
відсутні підстави для його прийняття,а
також розрахунок суми штрафних санкцій
за порушення порядку використання
коштів Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття є таким, що не
відповідає дійсності.

Постановою Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 03
липня 2014р. позов було задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду подав апеляційну скаргу в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати рішення та прийняти нове,
яким відмовити у задоволенні позову.
Зокрема у скарзі зазначає про пропуск
позивачем строку звернення до суду, а
також з посиланням на вирок суду та
норми Закону України «Про обов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», які надають право
відповідачу прийняти рішення про
застосування фінансових санкцій.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Вироком
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 10.12.2012
року встановлено, що ПП ОСОБА_1 уклала
договір про надання дотації з
Покровським районним центром
зайнятості стосовно найманих
працівників ОСОБА_2.(№ 00021 від
26.04.2011р.) та зловживаючи своїм службовим
становищем внесла недостовірну
інформацію в офіційний документ -
розрахункові відомості, відомості на
отримання заробітної плати, довідку
про нараховану та ви плачену заробітну
плату особі працевлаштованій за
направленням служби зайнятості,
використання робочого часу працівника
та сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.5-8). Кошти у
вигляді дотацій по працевлаштуванню
ОСОБА_2 із фонду загальнообов'язкового
державного страхування на випадок
безробіття були ОСОБА_1 привласнені.
Щодо працевлаштування ОСОБА_3 (№
00044 від 07.09.2011р.), така пропрацювала
два місяці, заробітна плата такі не
виплачувалась але нараховувалась та
йшла на потреби підприємства. Також у
вказаному вироку зазначено про
повернення коштів ОСОБА_1 виплачені
Покровським районним центром
зайнятості в добровільному порядку
(а.с. 70-76).

Вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою (ч. 4 ст. 72
КАС України).

Щодо повернення коштів позивачем -
ОСОБА_1 виплачені Покровським районним
центром зайнятості в (дотацій) у
добровільному порядку 33729,87грн.
сторонами не спростовується.

Відповідно до ст. 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», роботодавець несе
відповідальність за порушення порядку
використання коштів Фонду, несвоєчасне
або неповне їх повернення; несвоєчасне
подання або неподання відомостей,
встановлених цим Законом; подання
недостовірних відомостей про
використання коштів Фонду. За
порушення порядку використання
роботодавцем коштів Фонду
накладається штраф у розмірі наданої
Фондом суми, використаної з порушенням.

Відповідно до норм Закону України «Про
зайнятість населення» право
застосовувати фінансові санкції та
накладати адміністративні штрафи від
імені Фонду мають керівник
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його заступники, керівники
територіальних органів та їх
заступники.

Відповідно до п.15. Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних,
затвердженого Міністерством праці та
соціальної політики України від
10.01.2001р. №1 (який діяв під час виникнення
даних правовідносин), роботодавець у
встановленому законодавством порядку
несе відповідальність за забезпечення
гарантії зайнятості осіб, прийнятих на
роботу з наданням роботодавцю дотації,
достовірність відомостей, що є
підставою для прийняття рішення щодо
надання дотації для працевлаштування
безробітних, визначення розміру
дотації, та використання дотації.

У разі недостовірності поданих
роботодавцем відомостей та
використання коштів Фонду з порушенням
встановленого порядку роботодавець
добровільно чи на підставі рішення
суду повинен відшкодувати Фонду суму
заподіяної шкоди відповідно до частини
третьої статті 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Згідно з частиною другою
статті 38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" за порушення порядку
використання роботодавцем коштів
Фонду накладається штраф у розмірі
наданої Фондом суми, використаної з
порушенням.

27.12.2012р. відповідачем прийнято наказ
№237 про застосування до ОСОБА_1
штрафних санкцій за порушення порядку
використання роботодавцем коштів
Фонду, з посиланням на ч. 3 ст. 35, ч.2, ч.5
ст. 38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Наказ містить додаток
розрахунку штрафних санкцій в сумі
використаних позивачем коштів.

Враховуючи встановлення порушення
позивачем порядку використання
роботодавцем коштів Фонду,
відповідачем в межах повноважень та
відповідно до норм чинного
законодавства прийнято оскаржене
рішення - наказ.

Посилання позивачем на невірність
розрахунку є безпідставним, оскільки
штраф застосовано в сумі, використаної
з порушенням коштів. Таку ж суму коштів
добровільно і поверталась позивачем,
про що не заперечували сторони.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вказує на помилковість позиції
суду першої інстанції щодо відсутності
підстав для прийняття відповідачем
оскарженого наказу.

Щодо посилання відповідача на
порушення позивачем строку звернення
до суду, та такі доводи є
необґрунтованими, оскільки доказів
отримання наказу позивачем відсутні, а
судом першої інстанції вирішувалось
питання щодо додержання строку
звернення до суду відповідно до вимог
ч. 2 ст. 99 КАС України, з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Покровського
районного центру зайнятості
задовольнити.

Постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 03 липня
2014 року у справі №189/379/14-а (2а/189/22/14) за
позовом ОСОБА_1 до Покровського
районного центру зайнятості про
визнання протиправним та скасування
наказу за № 237 від 27.12.2012 про
застосування фінансових санкцій -
скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення. Відповідно до ст.
254 КАС України може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 24
жовтня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак