Справа № 2а-9233/11(6а/404/72/14)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 2а-9233/11(6а/404/72/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
на ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 березня 2014 року за
поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Красної А.О. у справі №
2а-9233/11(6а/404/72/14) за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області та зобов'язати
провести нарахування та виплати
недоплаченої надбавки до пенсії
починаючи з 01 січня 2010 року по 01 жовтня
2010 року з урахуванням підвищення на 30%
від мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 27 травня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2012 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
задоволено частково.

04 березня 2014 року до Кіровського
районного суду м. Кіровограда надійшло
подання Управління державної
виконавчої служби відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Кіровоградській області від
26 лютого 2014 року про зміну способу і
порядку виконання постанови
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 27 травня 2011 року.

Ухвалою Кіровського районного суду
Кіровоградської області від 26 березня
2014 року подання Управління державної
виконавчої служби відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді та Кіровоградському
районі з рішенням суду першої
інстанції не погодилось, звернувшись з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просило
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні подання.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули,
відповідач у поданому до суду
клопотанні, просив проводити
апеляційний розгляд без участі його
уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2012 року, прийнятої за
результатами перегляду Постанови
Кіровського районного суду м.
Кіровограда Кіровоградської області
від 27 травня 2011 року у справі №2а-9233/11
частково задоволено позовні вимоги
позивача. ОСОБА_2 звернулось до
відповідача із заявою про виконання
рішення суду та перерахунку пенсії. З
відповіді начальника Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
Колісніченко О.М. від 28 січня 2014 року за
№ 738/08.21 вбачається, що управлінням за
розпорядженням проведено нарахування
за період з 11 вересня 2010 року по 30
вересня 2010 року та з 05 квітня 2011 року по
22 липня 2011 року державної пенсії,
нарахована сума 680,49 грн., окрім того за
період з 01 січня 2010 року по 04 квітня 2011
року нарахована та виплачена сума 963,88
грн.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив з наявності підстав
зміни порядку і способу виконання
судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Підстави, порядок зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративній справі встановлені
статтею 263 Кодексу адміністративного
судочинства України.

За наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення, при цьому необхідно зазначити,
що ця норма процесуального закону не
містить виключного переліку обставин,
які є підставою для вирішення питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення,
але визначено, що підставою для зміни
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

На підтвердження наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення у справі №2а-9233/11 надано
відповідь відповідача, згідно якої
було з'ясовано, що у зв'язку з
відсутністю фінансування з Державного
бюджету України, відповідач не має
можливості виконати рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами; зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями; витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються. Отже, саме від
бюджетних призначень на відповідний
рік цілком залежить виконання рішень
судів, за якими боржником виступає
орган державної влади. Відсутність
належних бюджетних асигнувань або
коштів та відсутність відповідних
процедур, які б дозволяли забезпечити
фінансування одразу ж, як тільки
постала проблема відповідних виплат,
призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

У постанові Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2012 року, прийнятої за
результатами перегляду Постановою
Кіровського районного суду м.
Кіровограда Кіровоградської області
від 27 травня 2011 року у справі №2а-9233/11,
чітко встановлено необхідність
зобов'язання боржника відповідача,
який є органом державної виконавчої
влади, особисто вчинити певні дії, які
нормами чинного законодавства
віднесено до його повноважень, а саме
здійснити перерахунок та виплату
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», і з огляду на характер
визначених рішенням суду дій, які
повинен вчинити боржник, виконання
рішення суду не може бути проведено без
участі боржника, що з урахуванням
положень Закону України "Про виконавче
провадження" свідчить про те, що
державний виконавець не може
організувати виконання такого рішення
суду самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах, які
пов'язані із соціальними виплатами, що
мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини та норми чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, а тому
така обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення та у даному
випадку під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення суду у певній
адміністративній справі, яке набрало
законної сили, та ці заходи повинні
забезпечити виконання конкретного
судового рішення і не поширюватися на
відносини, які виникли після його
ухвалення, а тому у даній справі з
урахуванням змісту правовідносин,
суб'єктного складу учасників цих
правовідносин, категорії даної справи
зміна способу і порядку виконання
рішення суду можлива шляхом зміни
зобов'язання боржника (органу
державної влади) на стягнення
нарахованої ним суми виплати за
рішенням суду і така зміна можлива лише
у разі виконання боржником
зобов'язальної частини рішення про
нарахування соціальних виплат.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу. В той
же час, статтею 6 Конвенції передбачено
право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Враховуючи обставини, які були
встановлені судом під час розгляду
даної адміністративної справи та
приймаючи до уваги наведені норми
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, що виникли між
сторонами у даній справі, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції під час розгляду
даної справи було повно встановлено
фактичні обставини справи, вірно
застосовано норми чинного
матеріального права, яке регулює
спірні правовідносини та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
в задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити, а ухвалу суду
першої інстанції у даній
адміністративній справі - залишити без
змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195-196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Кіровограді та Кіровоградському
районі - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 березня 2014 року у
справі № 2а-9233/11(6а/404/72/14) - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко