Справа № 159/557/13-а, 2а-159/25/13
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Справа № 876/5714/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Кухтея Р. В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 28 лютого 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2013 року Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області зареєстровано позовну заяву
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області про визнання
незаконним рішення відповідача № 75 від
15 листопада 2012 року про відмову у
призначенні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст. ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язання нарахувати
та виплачувати пенсію від дати
звернення в сумі 3703 грн 56 к. щомісячно у
зв'язку з втратою годувальника
відповідно до ст. ст. 52, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що відповідачу надано усі
первинні документи про підтвердження
статусу, що чоловік позивача ОСОБА_2
приймав участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС з 06 квітня 1987 року по 06
травня 1987 року, був віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та за період його роботи з 06 квітня 1987
року по 06 травня 1987 року йому було
нараховано заробітну плату в сумі 1664
крб. 92 к.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28 лютого 2013 року позов
задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано рішення № 75
від 15 листопада 2012 року комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням, перерахунком та виплатою
пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення Управління Пенсійного
фонду України у м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
призначенні пенсії в зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області нарахувати та виплачувати
пенсію ОСОБА_1 в зв'язку із втратою
годувальника відповідно до ст. ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В іншій частині позову
відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
померлий годувальник, ОСОБА_2, був
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, отримував
пенсію по інвалідності другої групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, а тому твердження
відповідача про те, що відсутні
первинні документи про його заробітну
плату не відповідає дійсності,
оскільки такі документи
використовувались відповідачем при
призначенні пенсії ОСОБА_2

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області, подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що припущення суду
першої інстанції про взяття до уваги
при призначенні пенсії чоловіку
позивача довідок про заробітну плату у
зоні відчуження є передчасним та таким,
що не відповідає матеріалам справи,
оскільки матеріали пенсійної справи
померлого чоловіка позивача не
досліджувались.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, суд
апеляційної інстанції, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає
можливим проведення розгляду справи за
їхньої відсутності, в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Судом апеляційної інстанції заслухано
суддю-доповідача, досліджено матеріали
справи та проаналізовано доводи
апеляційної скарги, внаслідок чого суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції змінити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що позивач отримує пенсію
по інвалідності 3 групи від загального
захворювання, призначену відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

12 червня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
відповідача із заявою про призначення
їй пенсії у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст. ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Померлий годувальник,
ОСОБА_2, учасник ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
отримував пенсію по інвалідності
другої групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Для призначення пенсії у розмірі
відшкодування фактичних збитків
ОСОБА_1 надано довідку про заробіток
ОСОБА_2 за період роботи в зоні
відчуження (з 07.04.1987 року по 06.05.1987 року),
видану ТДВ «АТП 10706» 29.05.2012 року за № 50.
При проведенні зустрічної перевірки
було встановлено, що довідка видана на
підставі розрахункової відомості
Димерського АТП № 13207. Дана копія
завірена загальним відділом
Волинського територіально-виробничого
об'єднання автомобільного транспорту.

На підставі наданих ОСОБА_1 документів
їй було призначено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до ст.
ст. 52, 54 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Для підтвердження
законності прийнятого рішення
пенсійну справу ОСОБА_1 було направлено
для перевірки до Головного Управління
Пенсійного Фонду України у Волинській
області, виплата пенсії не проводилась.
Листом від 26.10.2012 року № 5401/02 - 42 головне
управління повідомило, що для
обчислення пенсії із заробітку згідно
ТДВ «АТП 20706» від 29.05.2012 року № 50
необхідно підтвердити заробіток для
обчислення пенсії первинними
документами.

На думку відповідача, зважаючи, що
документи щодо нарахування заробітної
плати за період роботи ОСОБА_2 в зоні
відчуження відсутні, встановити їх
наявність та місцезнаходження не
вдалось, то рішення від 20.06.2012 року про
призначення ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до ст.
ст. 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неправомірним, оскліьки
розмір пенсії зменшується і
призначення такої пенсії є
недоцільним.

В зв'язку з цими обставинами рішенням №
75 від 15.11.2012 року комісії для розгляду
питань, пов'язаних з призначенням,
перерахунком та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області відмовлено ОСОБА_1 у
призначенні пенсії в зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що така відмова є
незаконною.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. Пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається в розмірі:
на одного непрацездатного члена сім'ї -
50 відсотків пенсії за віком померлого
годувальника (ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. Порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України (ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Порядком обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок),
передбачено, що цей Порядок визначає
механізм обчислення пенсій, зокрема
пенсій по втраті годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
які за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.
Заробітна плата для обчислення пенсій
враховується за будь-які 12 місяців
підряд такої роботи.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що
пенсії призваним на військові збори
військовозобов'язаним, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалості робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки у ІІІ зоні -
5, ІІ - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Для призначення пенсії у розмірі
відшкодування фактичних збитків
ОСОБА_1 надала відповідачу довідку про
заробіток ОСОБА_2 за період роботи в
зоні відчуження (з 07.04.1987 року по 06.05.1987
року), видану ТДВ «АТП 10706» 29.05.2012 року за
№ 50. При проведенні зустрічної
перевірки було встановлено, що довідка
видана на підставі розрахункової
відомості Димерського АТП № 13207. Дана
копія завірена загальним відділом
Волинського територіально-виробничого
об'єднання автомобільного транспорту.

На підставі наданих ОСОБА_1 документів
їй було призначено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до ст.
ст. 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але в подальшому
відповідачем прийнято інше рішення,
яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника. Таке рішення відповідача
мотивоване тим, що оскільки первинні
документи про заробітну плату ОСОБА_2
за період роботи в зоні відчуження
відсутні, підстав для обчислення
розміру із заробітку немає.

Згідно з листом голови правління ПАТ
«Димерське АТП» № 148 від 05.12.2012 року
заробітну плату за період відрядження
всі командировочні Ковельського АТП
10706, що перебували в Димерському АТП 13207
для виконання робіт пов'язаних з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС
отримували за основним місцем роботи,
особисті рахунки на даному
підприємстві не відкривались.

Відповідно до довідки № 328 від 15.11.1996 р.
виданої ОСОБА_2 «ВАТ «АТП - 10706»
підприємство підтверджує, що ОСОБА_2
знаходився на роботі в зоні відчуження
в період з 06 квітня 1987 року по 06 травня
1987 року і по відомості Димерського АТП
13207, платіжне доручення № 126 від 25.05.1987 р.
йому виплачена заробітна плата в сумі
1664,92 грн. з урахуванням коефіцієнтів 2,3,4
відповідно до постанови Ради Міністрів
УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №
207-7.

Оскільки з довідки № 328 від 15.11.1996 р.
виданої ОСОБА_2 «ВАТ «АТП - 10706» видно, що
заробітну плату за період його
відрядження з 07.04.1987 року по 06.05.1987 року
в зону відчуження він отримував за
місцем основної роботи, з урахуванням
фактично відпрацьованого часу у зоні
відчуження, характеру виконуваної
роботи, місця і тривалості робочого
дня, і з цієї ж довідки вбачається, що
цей розрахунок проведено на підставі
первинних документів по відомості
Димерського АТП 13207, платіжне доручення
№ 126, згідно із сумарною кратністю
оплати праці, встановленою у
відповідні періоди за зонами небезпеки
у ІІІ зоні - 5, ІІ - 4, І - 3) , то відмова
відповідача у призначенні ОСОБА_1
пенсії в зв'язку із втратою
годувальника на підставі ст.ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи » з врахуванням заробітної
плати померлого ОСОБА_2 не ґрунтується
на законі.

Такий висновок додатково
підтверджується тим, що померлий
годувальник ОСОБА_2, був учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, отримував пенсію
по інвалідності другої групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
тому твердження відповідача про те, що
відсутні первинні документи про його
заробітну плату не відповідає
дійсності, оскільки такі документи
використовуватись відповідачем при
призначенні пенсії ОСОБА_2

Крім того, на думку суду апеляційної
інстанції, пунктом 7 Порядку не
встановлено необхідності проведення
розрахунку оплати праці на підставі
первинних документів про місце роботи
і тривалість робочого дня для
призначення пенсії по втраті
годувальника, якщо такий годувальник
належав до осіб які були призвані на
військові збори військовозобов'язаних,
які брали участь в ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках.

Також, слід зазначити, що, відповідно до
положень указу Президента України «Про
Положення про Пенсійний фонд України»
№ 384/2011 від 06 квітня 2011 року та
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Положення про
Пенсійний фонд України» № 1261 від 24
жовтня 2007 року, призначення та
перерахунок розміру пенсії належить до
компетенції органів Пенсійного фонду
України, тому суд не має повноважень
самостійно визначати розмір пенсії,
яку належить нарахувати та виплатити
позивачу, а може лише зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
пенсію відповідно до вимог
законодавства, що вірно враховано
судом першої інстанції.

Отже, судом першої інстанції вірно
вирішено даний спір та задоволено
позовні вимоги, зокрема визнано
незаконним та скасовано рішення № 75
від 15 листопада 2012 року комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням, перерахунком та виплатою
пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення Управління Пенсійного
фонду України у м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
призначенні пенсії в зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області нарахувати та виплачувати
пенсію ОСОБА_1 в зв'язку із втратою
годувальника відповідно до ст. ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак, на думку суду
апеляційної інстанції, не зазначено
про дату з якої слід нарахувати та
виплачувати таку пенсію.

Позивач у позовній заяві просить
нараховувати та виплачувати пенсію із
дати звернення.

В оскаржуваному рішенні відповідача №
75 від 15 листопада 2012 року зазначено, що
позивач звернулась за призначенням
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
12 червня 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Отже відповідачу слід нараховувати та
виплачувати пенсію позивачу з 12 червня
2012 року.

У відповідності до ст. 201 КАС України,
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є: 1)
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; 2) вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно вирішено
справу по суті, але з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому, постанову
суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198,
ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області - залишити без задоволення.

Змінити постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28 лютого 2013 року в справі №
159/557/13-а додатково зазначивши, що
нарахувати та виплачувати пенсію
ОСОБА_1 в зв'язку із втратою
годувальника відповідно до ст. ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» слід з 12 червня 2012 року.

В решті постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28 лютого 2013 року в справі №
159/557/13-а - залишити без змін..

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. В.
Кухтей