Справа № 806/4196/14
Суддя: Літвин Олексій Терентійович
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2014 р.
м.
Житомир

справа №
806/4196/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Літвин О. Т.,

за участі
секретаря Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Коростенський
щебзавод" до Коростенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 02
вересня 2014 року № ,-

встановив:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Коростенський
щебзавод" звернулось до суду з
позовом, в якому просить, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог(т.1
а.с. 32), визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 02
вересня 2014 року Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області в
частині зменшення суми від'ємного
значення зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 1279445 грн.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що висновки
відповідача за актом перевірки про
порушення ним вимог п.п. "б" п.185.1 ст. 185,
п.п.186.2.1 п.186.2 ст.186, п.188.1 ст.188, абз. "а"
п.п.195.1.3 п.195.1 ст.195, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198,
п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України
є необґрунтованими, спростовуються
нормами податкового законодавства.
Відповідачем не враховані наявні на
підприємстві первинні документи, якими
спростовуються факти порушень.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
надала письмові заперечення,
посилаючись на які просила відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні допитана в якості
свідка ОСОБА_1, яка проводила виїзну
позапланову перевірку ТДВ
"Коростенський щебзавод". Свідок
підтвердила висновки викладені в акті
перевірки про не включення позивачем
до бази оподаткування ПДВ за ставкою 20%
сум компенсації вартості послуг (по
перевезенню товару, за користування
вагонами, щодо забезпечення вагонів, за
подавання-забирання загонів та збори
залізниці), яка входить до складу
договірної (контрактної ) вартості при
реалізації власної продукції на
експорт. Крім того, підтвердила, що при
проведенні перевірки зауважень щодо
документів, що були подані для
перевірки, у перевіряючих не було.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників сторін,
свідка, дослідивши та оцінивши надані
докази, суд встановив наступне.

Товариство з додатковою
відповідальністю "Коростенський
щебзавод" як суб'єкт підприємницької
діяльності - юридична особа
зареєстроване Коростенською
райдержадміністрацією та як платник
податків перебуває на податковому
обліку в Коростенській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

Як вбачається з матеріалів справи
посадовими особами Коростенської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Житомирській області
проведено виїзну позапланову
документальну перевірку правомірності
нарахування ТДВ "Коростенський
щебзавод" () від'ємного
значення по ПДВ в податкових
деклараціях за травень-червень 2014 року.

Під час проведення перевірки
встановлено порушення підприємством
вимог п.п. "б" п.185.1 ст. 185, п.п.186.2.1 п.186.2
ст.186, п.188.1 ст.188, абз. "а" п.п.195.1.3 п.195.1
ст.195, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено суму
від'ємного значення ПДВ за травень 2014
року на суму 575803 грн., за червень 2014 року
на 703902 грн.

За результатами проведеної перевірки
Коростенською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області 15 серпня 2014 року
складено акт за №1102/15-4/01374567 ( т.1 а.с. 9-24).

За наслідками розгляду акту перевірки,
контролюючим органом 02 вересня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
товариству зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за травень 2014 року на суму 575803
та за червень 2014 року на суму 703902 грн.
(т.1 а.с. 25).

Вирішуючи спір по суті, суд визнає
вимоги позивача щодо скасування
зазначеного податкового повідомлення -
рішення на суму 1279445 грн.
обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно висновку акту перевірки
встановлено, що на порушення пп."б" п. 185.1
ст. 185, пп. 186.2.1 п. 186.2 ст. 186, п. 188.1 ст. 188
Податкового Кодексу України позивачем
занижено суму податкового зобов'язання
на 575543грн. за травень 2014 р. та на 703902грн.
за червень 2014p., що призвело до
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання і
сумою податкового кредиту на 575543грн. за
травень 2014 p., та на 703902грн за червень 2014
p., а саме: у травні - червні 2014 року ТДВ
«Коростенський щебзавод» не включено
до бази оподаткування за ставкою 20% -
компенсація вартості послуг (по
перевезенню товару, за користування
вагонами, щодо забезпечення вагонів, за
подавання-забирання вагонів та збори
залізниці), яка входить до складу
договірної (контрактної) вартості при
реалізації власної продукції на
експорт. Місцем постачання,
відповідних послуг є митна територія
України, а відтак є об'єктом
оподаткування за ставкою 20%, а не за 0%,
яку застосовано товариством у
загальній договірній ціні товару. В
результаті цього товариством не
включено до складу податкових
зобов'язань декларації з ПДВ податок на
додану вартість в розмірі 575543грн за
травень 2014 року та в розмірі 703902грн за
червень 2014 року.

Проте з такими висновками
контролюючого органу суд не
погоджується.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачем для здійснення постачання
продукції на експорт, 26 грудня 2011 року,
05 червня 2012 року, 27 березня, 08 липня, 03
вересня, 17 грудня 2013 року, 08 січня, 30
січня, 19 лютого, 27 березня, 03 квітня 2014
року були укладені відповідні
зовнішньоекономічні контракти.
Предметом вказаних угод є продаж
гранітної продукції відповідної
кількості та асортименту (п. 1.1.
договорів), тобто зазначені договори є
договорами купівлі-продажу майна
(товарів)(т.1 а.с.36-200).

Договірна ціна на продукцію визначена
в розділі III договорів, п. 3.1 яких
передбачено, що ціна постачаємої на
експорт продукції складається з
товарної вартості продукції та
супутніх послуг, до складу яких
включаються послуги по відвантаженню
продукції, подачі-прибиранню вагонів,
зважуванню, оформленню документів,
митному оформленню, послуги
торгово-промислової палати, послуги
гемологічного центру та ін.

Товарна вартість продукції за 1 тонну
визначена сторонами в залежності від
виду фракцій визначена в п.1.1 договорів.

Договірна ціна на продукцію
зазначалась в рахунках, які складались
позивачем у валюті розрахунків та
надавались покупцям разом з іншими
документами при постачанні кожної
партії продукції та були підставою для
взаєморозрахунків з нерезидентами.

В рахунках ціна визначена за 1 тонну
реалізуємої гранітної продукції у
відповідності до п. 3.1 договорів
(товарна вартість продукції та супутні
послуги), а не за надану послугу чи
виконану роботу.

З метою контролю за дотриманням
розміру цін на продукцію цінам,
визначеним в п.1.1 договорів, в рахунках
окремо для інформації наведено
вартість сплаченого позивачем
залізничного тарифу та інших супутніх
послуг.

Виходячи з наведеного, до складу
договірної ціни продукції включено всі
витрати, пов'язані з доставкою такої
продукції до покупців, які здійснює
позивач, і є невід'ємною частиною
вартості такої продукції, а не окремо
наданими послугами.

Встановлено, що ТДВ «Коростенський
щебзавод» продовж травня - червня 2014
року здійснював операції з реалізації
продукції власного виробництва на
експорт. Відповідно із Контрактами
підприємство-виробник та
вантажовідправник ТДВ «Коростенський
щебзавод» зобов'язаний поставити
товар-щебінь природний (гранітний) для
будівельних робіт, покупець-нерезидент
зобов'язується оплатити та прийняти
товар. Умови поставки по контрактам - DAF
UA Зерново тобто постачання до кордону,
місцем поставки є станція Зерново.
Місцем замитнення товару є
фактичне-навантаження у пункті
юридичної адреси товариства,
відповідно до ж/д документів із ст.
Коростень - Житомирська
Південно-Західної залізничної дороги.
Транспортування продукції
здійснюється залізничним транспортом.
Відвантаження товару відбувається по
коліях загальної сітки залізничних
доріг з ст. Коростень - Житомирська
Південно-Західної залізничної дороги.
Договірна ціна товару включає вартість
товару, витрати на перевезення по
території України, податки та збори
передбачені діючим законодавством
України.

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу
України операції платників податку з
вивезення товарів за межі митної
території України є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість. При цьому, відповідно до п. 187.1
ст. 187 Податкового кодексу України
датою виникнення податкових
зобов'язань з ПДВ в разі експорту
товарів є дата оформлення митної
декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг ( в тому
числі і на експорт) визначається
виходячи з їх договірної вартості з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового зв'язку,
податку на додану вартість та
акцизного податку на спирт етиловий).
До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних та
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з їх компенсацією вартості
товарів/послуг (п. 188.1 ст. 188 Податкового
кодексу України).

Операції з вивезення товарів за межі
митної території України згідно пп.
195.1.1 ст. 195 Податкового кодексу України
підлягають оподаткуванню за нульовою
ставкою. При цьому, товари вважаються
вивезеними за межі митної території
України, якщо таке вивезення
підтверджене в порядку, визначеному КМ
України, митною декларацією,
оформленою відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Відповідно до п.п. 195.1.1 ст. 195
Податкового кодексу України для
застосування нульової ставки для
операцій з постачання продукції на
експорт, факт вивезення продукції за
кордон повинен бути підтверджений
митною декларацією, оформленою
відповідно до вимог Митного кодексу
України.

Позивачем всі операції з постачання
продукції на експорт оформлені
вантажно-митними деклараціями, що не
заперечується відповідачем. Оригінали
декларацій разом з іншими необхідними
документами були надані позивачем під
час перевірки.

У вантажно-митних деклараціях в гр. 42
«Ціна товару» відповідно до розділу II
Порядку заповнення митних декларацій
на бланку єдиного адміністративного
документу, затвердженого Наказом МФУ
№651 від 30.05.2012 р. наводиться фактурна
вартість товару у валюті, в якій
складені рахунки або інші документи, що
визначають вартість товару.

Для визначення фактурної вартості
декларанти використовували дані
рахунків, які складались ТДВ
«Коростенський щебзавод» на кожну
партію товару та оригінали яких
надавались покупцям продукції. В
рахунках вартість товару визначалась
на підставі договірної ціни за
продукцію, визначеної в п.3.1 експортних
договорів.

Тобто, і в рахунках виписаних
позивачем, і в вантажно-митних
деклараціях (т.1 а.с.201-250, т.2 а.с.1-250, т.3
а.с.1-27, а.с.46-212) вартість експортованого
товару дорівнює його договірній
вартості з урахуванням всіх витрат, які
були здійснені ТДВ «Коростенський
щебзавод» під час доставки продукції
до нерезидента.

Оскільки вивезення товарів на експорт
у відповідності до п. 185.1 ст. 185, пп. 195.1.1
ст. 195 Податкового кодексу України є
об'єктом оподаткування ПДВ за нульовою
ставкою, така операція оформлюється
податковою накладною. Податкова
накладна на експорт складається у день
виникнення податкових зобов'язань,
тобто на дату складання митної
декларації, що засвідчує факт перетину
товарами митного кордону України (п. 187.1
ст. 187 Податкового кодексу України).

На дату фактичного вивезення товарів
за межі митної території України,
зафіксовану в митній декларації,
позивачем було складено податкові
накладні (т.3 а.с.244-250, т.4 а.с.1-21),
дотримуючись вимог Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
Міністерством доходів і зборів України
№10 від 14.01.2014 р. При цьому, в гр. З
«Номенклатура товарів/послуг
продавця» таких податкових накладних
позивач зазначав назву гранітної
продукції, що реалізовувалась, а в гр. 7
«Ціна постачання одиниці
товару/послуги без урахування ПДВ» -
договірну ціну продукції, визначену на
умовах п. 3.1 договорів.

В Реєстрі виданих податкових накладних
такі накладні відображались в гр. 12
«Вивезення товарів за межі митної
території України (база
оподаткування)» згідно вимог Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
Наказом Міндоходів №708 від 25.11.2013 р., а в
декларації з податку на додану
вартість обсяги операцій по таким
податковим накладним зазначались в
ряд. 2.1 «Операції з вивезення товарів за
межі митної території України».

Судом встановлено, що зауважень з боку
перевіряючих стосовно правильності
оформлення позивачем податкових
накладних та правильності записів про
внесення їх до Реєстру виданих
податкових накладних та до декларацій
з податку на додану вартість в акті
перевірки немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», що визначає
правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні, бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

В розумінні цього Закону первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Згідно ч. 1
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що господарська операція має бути
фактично здійснена і підтверджена
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для нормування показників
податкового обліку.

Отже, факт надання позивачем послуг
нерезиденту, повинен бути
підтверджений належним чином
оформленими первинними документами
(актами виконаних робіт чи наданих
послуг тощо).

Оскільки у позивача відсутні будь-які
документи, що підтверджують факт
надання ним будь-яких послуг
нерезидентам (договори, акти виконаних
робіт, послуг, податкові накладні,
платіжні доручення і ін.), висновок
перевіряючих щодо надання позивачем
таких послуг на митній території
України нерезидентам є безпідставним
та таким, що суперечить нормам чинного
податкового законодавства.

Виходячи з наведеного, контролюючим
органом безпідставно зменшено суму
від'ємного значення з ПДВ за травень 2014
р. на суму 575543 грн. та за червень 2014 року
на суму 703902 грн.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

За таких обставин, суд вважає, що спірне
податкове повідомлення - рішення від 02
вересня 2014 року № в частині
зменшення суми від'ємного значення
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1279445 грн. слід визнати
протиправним та скасувати.

Керуючись Податковим кодексом України,
ст. ст. 159-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 02 вересня 2014 року Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області в
частині зменшення суми від'ємного
значення зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 1279445 грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Коростенський
щебзавод" 561 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.Т. Літвин