Справа № 285/3641/14-а
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/3641/14-а
провадження в справі 2-а/0285/161/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2014 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

головуючої судді………………Савицької Л.
Й.

при секретарі…………………..Дуяновій Г. Г.

з участю: позивача…………………..ОСОБА_2

представника позивача………..ОСОБА_3

відповідача……………………. Опанасюка В.
В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_2

до інспектора АП Новоград-Волинського
ВДАІ майора міліції Опанасюка Василя
Васильовича

про визнання неправомірними дій
посадової особи щодо притягнення до
адміністративної відповідальності та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом та просить
скасувати постанову серії ПС1 № 543882 від
10.09.2014 року, винесену відповідачем щодо
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що постановою відповідача
його було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за керуванням
автомобілем без посвідчення водія. З
даною постановою він не згоден та
вважає її незаконною, та такою, що
підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що
09.08.2014 року о 5 годині 10 хв. його
автомобіль ВАЗ 21013 був припаркований
поблизу будинку № 13 по вулиці
Соборності в м. Новоград-Волинський.
Він разом зі своїми друзями ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 сиділи в автомобілі та
розмовляли. Через деякий час під'їхав
автомобіль ДАІ і інспектор підійшов до
автомобіля не представившись, сказав
про те, «чому їздимо по бордюрах». На
вимогу працівника ДАІ було пред'явлено
посвідчення водія. Інспектор не
повернув посвідчення водія, а лише
сказав, що поверне в службовому
автомобілі. В службовому автомобілі
працівники міліції повернули
посвідчення і повезли в лікарню на
освідування на стан сп'яніння. Від
освідування відмовився, оскільки не
керував автомобілем.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили позов
задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві. Крім того позивач
вказував на те, що протокол складався у
лікарні і від підпису у протоколі він
відмовився, оскільки на вчиняв жодного
правопорушення.

Відповідач позов не визнав та просив
відмовити у задоволенні за
безпідставністю, пояснив, що постанова
в справі про адміністративне
правопорушення була винесена
правомірно.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши надані докази, судом
встановлено наступне.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 повідомив, що 09.08.2014 року сидів
на задньому сидінні у припаркованому
автомобілі ОСОБА_2, коли підійшли
інспектори ДАІ. Позивач вийшов із
автомобіля і на протязі приблизно 10
хвилин спілкувався з інспекторами,
потім повернувся в автомобіль і взявши
посвідчення водія, надав його
інспектору. Разом з інспекторами ДАІ
позивач сів у службовий автомобіль та
поїхав у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_6, що 09.08.2014 року приблизно
о 4 годині 30 хв. побачив автомобіль
знайомого ОСОБА_2 та сів на переднє
сидіння, щоб поїхати разом додому.
Через деякий час підійшли працівники
ДАІ і попросили пред'явити посвідчення
водія. Позивач через вікно надав
посвідчення водія. На пропозицію
працівників ДАІ позивач вийшов із
автомобіля та пішов з працівником ДАІ
у службовий автомобіль і після цього
поїхали в невідомому йому напрямку.

Допитаний в якості свідка інспектор
ДПС ОСОБА_7 повідомив, що на чергуванні
09.08.2014 року по вул. Замковій в м.
Новоград-Волиснькому побачили, що
автомобіль з гальмами, з писком пересік
суцільну лінію дорожньої розмітки та
виїхав на вул. Соборності, де і був
зупинений. На пропозицію надати
посвідчення водія позивач надав лише
паспорт. Почувши запах алкоголю,
запропонували пройти тест, на що водій
відмовився. В медичній установі
позивач відмовився також надати
посвідчення водія та проходити
медичний огляд на виявлення стану
сп'яніння. В результаті чого було
складено протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП та
ст.130 КУпАП. Від надання будь-яких
пояснень у протоколі позивач
відмовився.

В судовому засіданні було встановлено,
що 09.08.2014 року відносно позивача було
складено протокол серії АБ2 № 995520 про
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП, відповідно до змісту якого
вбачається, що позивач цього ж дня о 05
год. 10 хв. по вулиці Соборності в м.
Новоград-Волинський, керував
автомобілем “ВАЗ 21013” д.н. НОМЕР_1 без
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом (а.с.4).

Постановою по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 543882 від 10.09.2014 року позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.3).

У відповідності до п.2.1. а Правил
дорожнього руху України, затверджених
постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і
введених в дію 01.01.2002 року слідує, що
водій механічного транспортного
засобу повинен мати при собі
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії. В ч. 1 ст. 126 КУпАП зазначено,
що керування транспортним засобом
особою, яка не має при собі або не
пред'явила для перевірки посвідчення
водія відповідної категорії тягне за
собою накладення штрафу від двадцяти
п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи щодо
оскарження позивачем вищезазначеної
постанови, судом було перевірено, чи
прийнята вона: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, із
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямоване це
рішення; з урахуванням права позивача
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані на підставі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його скоєнні та
інші обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, а також іншими
документами.

Згідно постанови Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 09.08.2014 року,
залишеною без змін постановою
апеляційного суду Житомирської
області від 13.10.2014 року встановлено
факт, що 09.08.2014 року ОСОБА_2 керував
автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з НОМЕР_1(а. с. 34-36,
37-39).

Обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини ч. 1 ст. 72
КАС України.

Покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в
частині того, що позивач не керував
автомобілем, не відповідають фактичним
обставинам справи і спростовуються
постановою суду від 09.09.2014 року.

Крім того, слід звернути увагу на
розбіжності в поясненнях свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зокрема, того що
свідок ОСОБА_6 пояснив про те, що
позивач надав інспектору посвідчення
водія через вікно. Свідок ОСОБА_5 в свою
чергу пояснив, що позивач вийшов із
автомобіля і на протязі приблизно 10
хвилин спілкувався з інспекторами,
потім повернувся в автомобіль і взявши
посвідчення водія, надав його
інспектору.

Вина ОСОБА_2 підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями
інспектора ДПС. Принагідно слід
зазначити, що при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення,
позивачем жодних клопотань про допит
свідків, не заявлялось.

Твердження позивача про те, що він не
вчиняв адміністративного
правопорушення не підтверджується
жодним доказом, тому суд сприймає їх
критично, як намагання уникнути
відповідальності. Його позиція щодо
невизнання вини обумовлена розумінням
тяжкості вчиненого правопорушення,
безповоротністю накладення
адміністративного стягнення та
намаганням будь-яким чином його
уникнути.

Оскаржувана постанова була винесена з
дотриманням вимог, передбачених ст. 283
КУпАП, і не викликає у суду щодо
правдивості обставин, викладених в ній.

Отже, судом встановлено, що в діях
ОСОБА_2 є склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126
КУпАП, що було, в повній мірі, доведено в
судовому засіданні.

Стягнення накладено в межах,
встановлених санкцією цієї статті.

Таким чином, суд вважає, що дії
відповідача відповідають вимогам
закону і підстав для скасування
постанови не вбачає, а отже, в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.ст. 251, 287-289, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до інспектора АП
Новоград-Волинського ВДАІ майора
міліції Опанасюка Василя Васильовича
про визнання неправомірними дій
посадової особи щодо притягнення до
адміністративної відповідальності та
скасування постанови серії ПС1 № 543882
по справі про адміністративне
правопорушення - відмовити за
безпідставністю.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуюча суддя Л. Й.
Савицька