Справа № 810/2190/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2190/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«МакларБуд» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«МакларБуд» до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МакларБуд» (далі -
позивач, ТОВ «МакларБуд») звернулося до
суду з позовом до Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
відповідач, ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.01.2014 року №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову про задоволення позовних
вимог, вважаючи, що судом неповно
з'ясовано обставини справи та
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«МакларБуд» є юридичною особою, яка
перебуває на податковому обліку ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області як
платник податку на додану вартість
(далі - ПДВ).

Відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «МакларБуд» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Девен Альянс» за період з 01.02.2011
року по 28.02.2013 року, з ТОВ «Танкор» за
періоди з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року, з
01.10.2011 року по 31.10.2011 року, з ТОВ
«Омбріна» за період з липня 2012 року по
жовтень 2012 року, за результатами якої
складено акт від 16.12.2013 року
№357/10-06-22-02/20587705.

Згідно з висновками вказаного акту
перевірки, позивачем було порушено
вимоги чинного законодавства України,
що призвело до заниження ПДВ за
результатами правовідносин з ТОВ
«Девен Альянс» та з ТОВ «Омбріна» на
загальну суму 70241,00 грн.

На підставі акту від 16.12.2013 року
№357/10-06-22-02/20587705 ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
08.01.2014 року №, яким позивачу
збільшено розмір грошового
зобов'язання з ПДВ на суму 87801,00 грн., у
тому числі: 70241,00 грн. - за основним
платежем та 17560,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Відмовляючи в задоволенні даного
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що спірні
договори підряду складені з
відхиленням від типової форми
договорів такого виду, а господарські
операції, вчинені між позивачем і його
контрагентами у спірний період часу, не
мають реального характеру, а тому в
даному випадку відсутні підстави для
його задоволення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та здійснивши системний аналіз
чинного законодавства, не погоджується
з такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Податкового кодексу України
(далі - ПК України), Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон
№996-XIV), Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, яке
затверджено Наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року №
88 (далі - Положення №88).

Так, відповідно до п.198.1. ст.198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту, в силу вимог п.198.2.
ст.198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6. ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Порядок складення платником
податку-продавцем податкової
накладної та надання її покупцю
визначено статтею 201 ПК України.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Аналогічні правові приписи містяться у
п.2.4 Положення №88.

Отже, з наведених законодавчих
положень вбачається, що визначення
суб'єктом господарювання показників
його податкової звітності з ПДВ має
здійснюватися за результатами
реальних господарських операцій,
проведених у межах його господарської
діяльності з метою отримання прибутку.
При цьому, особа, яка здійснює
нарахування податку та складання
податкових накладних, повинна мати
статус платника ПДВ.

Виходячи з цього, колегія суддів
звертає увагу на те, що між позивачем і
управлінням житлово-комунального
господарства Голосіївської РДА було
укладено договори підряду від 10.10.2011
року №№165, 166, 169 про виконання робіт з
капітального ремонту сходових клітин
та влаштування освітлення під'їздів
житлових будинків, а також з ТОВ
«БодоВіт» від 17.04.2012 року про виконання
опоряджувальних робіт по вул. Василя
Симоненка, 2а в м. Бровари, Київської
обл.

З метою забезпечення виконання
позивачем своїх зобов'язань як
підрядника за вказаними договорами ТОВ
«МакларБуд» уклало договори про
виконання робіт з ТОВ «Девен Альянс»
від 03.05.2012 року №1р/05 та від 01.06.2012 року
№01/06/12, які за своєю правовою сутністю
фактично є договорами субпідряду.
Товарність господарських операцій за
вказаними договорами підтверджується
актами виконаних робіт, локальними
кошторисами, довідками про вартість
виконаних робіт, податковими
накладними.

Реальність виконання позивачем та його
контрагентом їх господарських
зобов'язань за вказаними договорами
також підтверджується первинною
документацією, зокрема, актами,
складеною на підставі виконання
позивачем підрядних робіт за
договорами підряду з управлінням
житлово-комунального господарства
Голосіївської РДА від 10.10.2011 року №№165,
166, 169, оскільки, як було зазначено вище
спірні договори про виконання робіт
між ТОВ «МакларБуд» і ТОВ «Девен
Альянс» були укладені саме задля
забезпечення виконання зобов'язань
позивача як підрядника за вказаними
договорами підряду від 10.10.2011 року
№№165, 166, 169.

Крім того, між позивачем і ТОВ
«Омбріна» укладено усний договір
поставки штукатурної станції МАІ4,
реальність виконання
фінансово-господарських операцій за
яким підтверджується відповідними
первинними документами, а саме:
податковою та видатковою накладними,
рахунком-фактури та банківською
випискою, які складені з дотриманням
вимог ч.1 ст.9 Закону №996-XIV та п.2.4
Положення №88. При цьому, судова колегія
звертає увагу на те, що факт
використання зазначеної штукатурної
станції у господарській діяльності
позивача підтверджується наказом ТОВ
«МакларБуд» від 28.08.2012 року №19 про
введення в експлуатацію штукатурної
станції МАІ4, а переміщення цієї
станції здійснювалося транспортом гр.
ОСОБА_2 з парковки магазину «Епіцентр»
одразу на будівельний майданчик
позивача за адресою: м. Київ, вул.
Воскресенська, 7.

Таким чином, оскільки витрати позивача
при здійсненні господарських операцій
з ТОВ «Девен Альянс» і ТОВ «Омбріна» у
спірні періоди часу були відображені у
відповідних податкових накладних,
складених на підставі правовідносин
між позивачем та зазначеними
контрагентами, які на момент
виникнення спірних правовідносин були
зареєстровані як платники ПДВ,
первинні документи виписані та
зареєстровані відповідно до вимог
чинного законодавства, рух коштів за
спірними господарськими операціями
підтверджується належною
бухгалтерською документацією, то
колегія суддів вважає, що визнання
відповідачем таких операцій
фіктивними є не обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції, зокрема, вмотивоване
нормами цивільного законодавства,
регулюючими порядок укладання
договорів підряду та їх виконання, що
не є предметом судового розгляду в
межах даної адміністративної справи,
оскільки такі обставин не впливають на
правильність/неправомірність
обчислення платником його податкових
зобов'язань та на фактичність
виконання фінансово-господарських
операцій за цими договорами.

Більш того, судова колегія звертає
увагу, що відповідачем ні під час
розгляду справи в суді першої
інстанції, ні в ході апеляційного
провадження не було надано суду жодних
доказів, які б спростовували доводи і
аргументи ТОВ «МакларБуд», зазначені в
його позові та апеляційній скарзі.

Таким чином, ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області, яка є суб'єктом
владних повноважень, діючи всупереч
положенням ч.2 ст.71 КАС України, не
довела правомірність винесеного нею
податкового повідомлення-рішення від
08.01.2014 року № та не переконала
судову колегію у своїй правоті.

З огляду на це, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення було неповно встановлено
обставини справи, порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та є підставою для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«МакларБуд» задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нову
постанову, якою адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «МакларБуд» до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 08.01.2014 року № визнати
протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено
30.10.2014 року.

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.