Справа № 822/1645/14
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1645/14

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

22 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.,

прокурора Побережної-Войтенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора м. Хмельницького
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 травня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
управління ДАІ УМВС України в
Хмельницькій області про зобов'язання
вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Заступником прокурора м. Хмельницького
на підставі листа департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької ОДА щодо вирішення
питання з приводу оскарження вказаної
постанови подана апеляційна скарга, в
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Під час судового засідання прокурор
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив суд її задовольнити.

Представник відповідача направив на
адресу суду заяву про розгляд справи за
їх відсутністю.

Позивач у судове засідання не з'явився,
свого представника не направив, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлений вчасно та належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
прокурора, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення у даній
справі в межах апеляційної скарги у
відповідності до частини 1 статті 195 КАС
України, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_3 у 2004 році (реєстрація в органах
МРЕВ - 23 грудня 2004 року) забезпечений
автомобілем марки AUDI A6, 2001 р.в., кузов
НОМЕР_3, колір чорний, д/н НОМЕР_1,
ввезеного як гуманітарна допомога з
правом керування ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, дід дружини
позивача (копії свідоцтв про
народження НОМЕР_6, НОМЕР_7; копія
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4),
помер, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, в
зв'язку з чим у квітні 2014 року позивач,
звернувся до відповідача із заявою про
перереєстрацію на його ім'я вказаного
вище автомобіля.

Департамент соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації листом від 07
квітня 2014 №03/03-4083 відмовив в
переоформленні автомобіля з
посиланням на пункти 16, 41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року
№999, зокрема, зазначено, що після смерті
інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному з членів
сім'ї інваліда за рішенням Комісії з
питань гуманітарної допомоги при
Кабінеті Міністрів України за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля.

Суд І інстанції, задовольняючи позовні
вимоги, виходив з того, що відповідачем,
відмовляючи позивачу у перереєстрації
автомобіля, не враховані положення ст.58
Конституції України та застосовано до
спірних правовідносин п.41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №999 від 19 липня
2006року, який установлює обмеження та
зобов'язання, яких не було визначено в
Порядку від 08 вересня 1997р., тому слід
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо переоформлення автомобіля марки
AUDI A6, 2001 р.в., кузов НОМЕР_3, колір чорний,
д/н НОМЕР_2, на ім'я ОСОБА_2 без сплати
мита та інших податків (зборів),
передбачених законодавством при
імпорті автомобілів.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
гуманітарну допомогу" гуманітарна
допомога - цільова адресна безоплатна
допомога в грошовій або натуральній
формі, у вигляді безповоротної
фінансової допомоги або добровільних
пожертвувань, або допомога у вигляді
виконання робіт, надання послуг, що
надається іноземними та вітчизняними
донорами із гуманних мотивів
отримувачам гуманітарної допомоги в
Україні або за кордоном, які
потребують її у зв'язку з соціальною
незахищеністю, матеріальною
незабезпеченістю, важким фінансовим
становищем, виникненням надзвичайного
стану, зокрема внаслідок стихійного
лиха, аварій, епідемій і епізоотій,
екологічних, техногенних та інших
катастроф, які створюють загрозу для
життя і здоров'я населення, або тяжкою
хворобою конкретних фізичних осіб, а
також для підготовки до збройного
захисту держави та її захисту у разі
збройної агресії або збройного
конфлікту. Гуманітарна допомога є
різновидом благодійництва і має
спрямовуватися відповідно до
обставин, об'єктивних потреб, згоди її
отримувачів та за умови дотримання
вимог статті 3 Закону України "Про
благодійну діяльність та благодійні
організації".

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
реабілітацію інвалідів» перелік
технічних та інших засобів
реабілітації, порядок забезпечення
ними інвалідів, дітей-інвалідів та
формування відповідного державного
замовлення затверджуються КМ України.

Як вбачається зі змісту абз. 7 п. 41
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, що затверджений
постановою КМ України від 19 липня 2006
року №999 (далі-Порядок), чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, після смерті інваліда
автомобіль, отриманий як гуманітарна
допомога, повертається (вилучається)
головному управлінню соціального
захисту і здається підприємству, що
здійснює заготівлю та переробку
металобрухту, або видається в порядку
черговості інваліду, який перебуває на
обліку. Такий інвалід знімається з
обліку на десятирічний строк,
визначений починаючи з дати отримання
автомобіля попереднім інвалідом, з
урахуванням строку його експлуатації
померлим.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач вважає, що він не має
сплачувати митні платежі для
отримання автомобіля у власність,
оскільки Порядком забезпечення
інвалідів автомобілями, що
затверджений постановою КМ України від
08 вересня 1997 року, така вимога не
передбачена.

Колегія суду приймає до уваги висновки
Конституційного Суду України
відображені у Рішенні № 1-рп/99 від 9
лютого 1999 року, відповідно до яких за
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Оскільки на момент набуття позивачем
права отримати дозвіл на
перереєстрацію автомобіля, а саме
після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, що затверджений
постановою КМ України від 08 вересня 1997
року, втратив чинність, то відповідачем
правомірно застосовані норми Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
що затверджений постановою КМ України
від 19 липня 2006 року.

Крім того, колегією суду враховано, що
відповідно до п. 2 висновків Верховного
Суду України від 01 липня 2013 року щодо
спорів про право власності та інші
речові права, питання про вилучення
після смерті інваліда, який помер у 2009
р., автомобіля, отриманого ним як
гуманітарна допомога, повинно
вирішуватись на підставі
нормативно-правових актів, що були
чинними на час смерті інваліда.

Оскільки права та обов'язки в членів
сім'ї інваліда стосовно спірного
автомобіля виникли після смерті
інваліда, а не в момент забезпечення
його автомобілем, то застосуванню до
спірних правовідносин підлягає
зазначений Порядок від 19 липня 2006 р.
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 16
січня 2013 р. у справі № 6-153цс12).

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є обґрунтованими,
у зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги прокурора та
скасування постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
13 травня 2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргузаступника прокурора
м. Хмельницького задовольнити
повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року скасувати .

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "24" жовтня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Полотнянко Ю.П.

Драчук Т. О.