Справа № 405/12437/13-а(6а/405/93/13)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2014 рокусправа №
405/12437/13-а(6а/405/93/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05 лютого 2014р.,

за розглядом подання державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Мехеди О.В. про зміну способу і
порядку виконання рішення суду

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської
області про оскарження неправомірної
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехедою О.В.
подано до Ленінського районного суду м.
Кіровограда подання про зміну способу
і порядку виконання рішення. Державний
виконавець просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого видано виконавчий лист
№ 2а-1602/11/1111 від 02.09.2011р., шляхом
стягнення з Управління ПФУ на користь
ОСОБА_1 суми по перерахунку пенсії, яка
згідно перерахунку складає 59854,88грн.

Подання обґрунтовано тим, що боржник
(Управлінням ПФУ) є бюджетною установою
і не в змозі виплатити нараховані кошти
по рішенню суду у зв'язку з відсутністю
відповідного фінансування, а державний
виконавець не наділений
повноваженнями щодо стягнення
нарахованих коштів з боржника,
оскільки обов'язок виплатити
нараховані кошти за рішенням суду
покладено на боржника.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05 лютого 2014р. подання
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехеди О.В.
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання постанови Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 18
липня 2011 року (колегія суддів
апеляційної інстанції бере до уваги
описку) шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 59 854,88
грн.

Свою позицію суд першої інстанції
обґрунтовав тим, що саме від бюджетних
призначень на відповідний рік цілком
залежить виконання рішень судів, за
яким боржником виступає орган
державної влади. Відсутність належних
бюджетних асигнувань або коштів та
відсутність відповідних процедур, які
б дозволяли забезпечити фінансування
одразу ж, як тільки постала проблема
відповідних виплат, призводить до
невиконання або тривалого виконання
судових рішень. У зв'язку з тим, що
виконання рішення суду відбулося лише
в зобов'язальній частині нарахування
пенсії, а в частині її виплати виконати
рішення залишається неможливим з
підстав відсутності фінансування, суд
прийшов до висновку про можливість
зміни способу і порядку виконання
рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, представником Управління
ПФУ подано апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що при винесені
оскаржуваної ухвали суд фактично
змінив рішення суду, яке набрало
законної сили.

Позивачем ОСОБА_1 було подано
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких він вважає ухвалу суду першої
інстанції законною та обґрунтованою та
просить залишити її без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.
Посилається на те, що Пенсійний Фонд
виконує функції державного органу
виконавчої влади, а тому несе обов'язки
не лише в межах свого фонду, а й коштів
державного бюджету, які щорічно йому
виділяються.

Від Управління ПФУ надійшло до
апеляційного суду клопотання про
розгляд справи за відсутності його
представника.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні підтримали
заперечення проти апеляційної скаргу,
просили залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 14.01.2011 у справі №
2а-1602/11/1111 адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області з приводу
відмови нарахування ОСОБА_1 державної
пенсії і додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, який
встановлювався в Законі про Державний
бюджет України на 2010 рік. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
призначити та виплатити ОСОБА_1
державну пенсію та пенсію, виплату яких
передбачено статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи №
796 від 28 лютого 1991 року виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на 2010 рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, з 08 червня 2010 року по 31
грудня 2010 року.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2011 року Постанову
Ленінського райсуду м. Кіровограді від
14 січня 2011 року у справі № 2а-1602/11/1111
змінено. Визнано дії Управління ПФУ
щодо не проведення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 державної та
додаткової щомісячної пенсії у
розмірах відповідно до ст.50 та ч.4 ст. 54,
ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 08 червня 2010 року
протиправними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
призначити та виплатити ОСОБА_1
державну пенсію та додаткову щомісячну
пенсії у розмірах відповідно до ст.50
та ч.4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність встановленого на день
виплати пенсії за період з 08 червня 2010
року з урахуванням різниці, яка вже
була виплачена.

На виконанні Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області знаходиться виконавчий лист
№2а-1602/11/1111, виданий 02.09.2011 року
Ленінським районним судом м.
Кіровограда; винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано строк для самостійного
виконання рішення суду протягом 7 днів
з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

На думку державного виконавця під час
виконання рішення суду з'явилися
обставини, які унеможливили виконання
рішення суду першої інстанції, з огляду
на що, державним виконавцем подано до
Ленінського районного суду м.
Кіровограда подання про зміну способу
і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Отже під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими.

При цьому суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги державного виконавця,
заявник просить суд фактично змінити
зміст резолютивної частини постанови,
яка набула чинності

Аналізуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства України,
колегія суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції не вірно було застосовано
норми КАС України, Законів України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про виконавче провадження», «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», а також судову
практику, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 04.11.2010 року
№ 2677-VІ, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Нормами ст.63 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, коштів, які
враховуються при визначенні
міжбюджетних трансфертів та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» бюджет Пенсійного фонду -
план утворення і використання
цільового страхового фонду, що
формується за рахунок страхових
внесків до солідарної системи та інших
джерел, визначених Законом.

Відповідно ч.2 ст.72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного Фонду
України не включаються до складу
Державного бюджету України.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду
використовуються на: виплату пенсій,
передбачених цим Законом, надання
соціальних послуг, передбачених
Законом, фінансування
адміністративних витрат, пов'язаних з
виконанням функцій, покладених на
органи Пенсійного фонду, оплату послуг
з виплати та доставки пенсій,
формування резерву коштів Пенсійного
фонду. Забороняється використання
коштів Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Виходячи з вищенаведеного, бюджет
Пенсійного фонду України не входить до
складу Державного бюджету України, не
відповідає його зобов'язаннями, а також
за зобов'язаннями бюджетів інших
органів державної влади та місцевого
самоврядування.

З огляду на зазначене кошти, які
нараховані та включені для виплати
позивачеві будуть виплачені за
наявності відповідного фінансування
через органи Казначейства згідно
встановленого порядку. Виплата
зазначених коштів залежить виключно
від фінансування за рахунок Державного
бюджету України. І ніяким чином не може
бути пов'язана з діяльністю управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді по виплаті пенсій
визначеним Законом категоріям осіб.

З 15.04.2013 року набрала чинності
Постанова Кабінету Міністрів України,
згідно якої внесено зміні до Постанови
№ 845 від 03.08.2011 року щодо способу
виконання даних рішень суду без участі
органів Пенсійного фонду, дані рішення
будуть виконуватися Казначейством, як
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження». Так як саме з
15.04.2013 визначено порядок виконання
рішень зобов'язального характеру в
такому ж порядку як і рішень про
стягнення.

Відсутність коштів, на що посилається
Управління ПФУ, не є підставою в даному
випадку для зміни способу і порядку
виконання судового рішення.

До того ж, колегія суддів вважає, що під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Обставини, на які посилався державний
виконавець, а потім суд першої
інстанції виникли після ухвалення
рішення судом.

Обставини, що роблять неможливим
виконання конкретного рішення суду
відповідно до вимог статей 263 КАС
України та 36 Закону України «Про
виконавче провадження» судом не
встановлено та сторонами не надані.

Суд першої інстанції, задовольняючи
подання, оскаржуваною ухвалою фактично
змінив рішення суду, зазначивши суму,
яка підлягає стягненню, натомість
Постановою зобов'язано здійснити
щомісячні нарахування пенсійних
виплат без обмеження строком (а.с. 17, 49),
отже, якщо строк не обмежений, то й не
можливо визначити конкретну суму
стягнення.

Таким чином, на думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції прийшов до неправильного
висновку про задоволення заяви про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів не погоджується із ухвалою суду
першої інстанції та вважає, що суд не
вірно з'ясував всі обставини справи та
невірно застосував норми чинного
законодавства, а отже, дійшов невірних
висновків прийнявши незаконне та
необґрунтоване рішення. Отже
апеляційну скаргу слід задовольнити, а
оскаржувану ухвалу - скасувати.

Керуючись п.6 ч.1 ст.199, 202, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області -
задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05 лютого 2014року, за
розглядом поданням державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Мехеда О.В. про зміну способу і
порядку виконання рішення суду -
скасувати.

В задоволенні подання
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Мехеди О.В. про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна