Справа № 674/1198/14-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 674/1198/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кучерява
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 11 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду в
Дунаєвецькому районі про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату пенсії.

Постановою Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 11 вересня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просив суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду І інстанції і
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на неправильне
застосування Дунаєвецьким районним
судом норм матеріального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені завчасно й
належним чином.

Враховуючи приписи ч. 1 ст.197 КАС
України, колегія суддів визнала за
можливе здійснювати розгляд у порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, надавши їм оцінку,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду І
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду І
інстанції-змінити у частині, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
позивач знаходиться на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області з 28.04.2055 року як пенсіонер 2-ої
групи загального захворювання згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з 15.02.2011 року отримує
пенсію відповідно до Закону України
"Про державну службу".

В серпні 2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" з урахуванням
довідок про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", форми яких
затверджені постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року № 5-1.

Однак, відповідач відмовив в
перерахунку пенсії позивачу згідно
поданої нею заяви на тій підставі, що
лікарняні та відпускні, індексація та
матеріальна допомога не передбачені як
складові заробітної плати.

Задовольняючи позов, суд І інстанції
виходив з того, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, а також повинні бути враховані
й інші виплати, що зазначені у довідках
про складові заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
проте вважає, що постанову слід
змінити, з огляду на наступне.

Згідно ст.37 Закону України "Про
державну службу" (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР
(далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи) враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наданих позивачем довідок
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку, у тому числі: на лікарняні,
відпускні, індексацію а матеріальну
допомогу, нараховані страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у відповідача обов'язку
включити в перерахунок пенсії
позивача заробітну плату, з
врахуванням всіх видів оплати праці
які позивач отримувала перед виходом
на пенсію і на які нараховувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції невірно
визначився з початком періоду, з якого
порушене право позивача підлягає
захисту.

Так, відповідно до частини 2 статті 99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду 14.08.2014 року колегія суддів
апеляційної інстанції позовні вимоги
за період з 15.02.2011 року по 13.02.2014 року
залишити без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 11, 99 КАС України,
право позивача на перерахунок пенсії
підлягає захисту за період з 14.02.2014
року.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Дунаєвецькому
районі Хмельницької області залишити
без задоволення.

Постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 11
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату пенсії змінити

Резолютивну частину постанови
Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 11 вересня 2014
року викласти у наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду в Дунаєвецькому районі
Хмельницької області щодо відмови
ОСОБА_2 у проведенні перерахунку та
виплати пенсії-протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Дунаєвецькому районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
14.02.2014 року відповідно до довідки №4554/04
від 12.08.2014 року управління Пенсійного
фонду України в Дунаєвецькому районі
про складові заробітної плати, згідно
суми заробітної плати з якої утримані
внески до Пенсійного фонду України, з
урахуванням інших виплат (матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати).

В решті позов залишити без розгляду."

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій
Миколайович

Судді
Боровицький Олександр
Андрійович

Сушко Олег Олександрович