Справа № 804/13255/13-а
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2014 рокусправа № 804/13255/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Сафронової С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом в якому просила
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 09.08.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на безпідставність
висновків податкового органу
викладених в акті перевірки, щодо
невикористання придбаного товару у
контрагентів зазначених у акті
перевірки у власній господарській
діяльності, оскільки зазначені
твердження спростовуються наявними
первинними документами, що
підтверджують рух товару та його
подальшу реалізацію.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням
ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ФОП ОСОБА_1 просить відмовити у
її задоволенні та залишити без змін
постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник податкового
органу підтримав вимоги апеляційної
скарги з викладених у ній підстав,
представники позивача просили
відмовити у її задоволенні та залишити
без змін постанову суду першої
інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що податковим
органом проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
дотримання вимог податкового
законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з
01.01.2013 р. по 28.02.2013 р. За наслідком
перевірки відповідачем 26.07.2013 року
складено акт № 151/178/НОМЕР_2, в якому
встановлено порушення п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за січень 2013 р. на суму
70456 грн.

В акті перевірки зазначено, що товар,
придбаний у постачальників ТОВ «Взлет
Ера» та ТОВ «Авіс Фарм» у січні та ТОВ
«Профторг-2012» у лютому, не використаний
у фінансово-господарській діяльності.

На підставі вказаного акту перевірки
09.08.2013 р. ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та п. 123.1 ст. 123
ПК України збільшено суму грошового
зобов'язання позивача за платежем -
податок на додану вартість: за основним
платежем в сумі 70456 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
сумі 35228 грн.

Відповідно до ст.185, ст. 188-189, ст.198, 201 ПК
України, об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки
товарів, місце надання яких
знаходиться на митній території
України; поставка товарів (робіт,
послуг) здійснюється за договірними
(контрактними) цінами з додатковим
нарахуванням податку на додану
вартість; платник податків
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, яка є підставою для
віднесення вказаної в ній суми податку
на додану вартість до податкового
кредиту Покупця.

Підпунктом 198.3 ст.198 ПК України
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст.39 даного кодексу, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
відповідно до п. 198.2 ст.198 ПКУ вважається
дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4.,
п.201.10, ст.201 ПК України платник податку
зобов'язаний виписати податкову
накладну у двох екземплярах та надати
покупцю податкову накладну, що має
містити визначені за законом певні
реквізити, у т. ч. ставку податку та
відповідну суму податку у цифровому
значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції, що товар
придбаний у зазначених у акті
перевірки контрагентів був в
подальшому реалізовано ТОВ НВП
«Аргон», ТОВ «Альянс Маркет», ТОВ
«Таврія В», ПП «Таврія Плюс», ПП «Таврія
І», ТзОВ «ТМ «Барвінок», ТОВ «Маркет
Рітейл», що підтверджується
відповідними договорами, видатковими
та податковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
виписками по розрахунковому рахунку
позивача, платіжними дорученнями і
виписками банківських установ.

Позивач має складські приміщення, що
підтверджується договором оренди
нежитлового приміщення № 12/12 від 01.12.2012
року.

Первинні бухгалтерські документи
свідчать про фактичне отримання
позивачем товарів, та подальшу
реалізацію товару, що відображено в
бухгалтерському обліку та інших
документах, які були надані позивачем
до податкового органу до проведення
перевірки.

Зазначені первинні бухгалтерські
документи відповідають вимогам ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

За таких обставин колегія апеляційного
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції, що не знайшло
підтвердження завищення податкового
кредиту ФОП ОСОБА_1 у січні - лютому 2013
р. на загальну суму 70456, 00 грн., а саме - за
січень 2013 р. на суму 20796,00, за лютий 2013 р. -
49660,00 грн., в зв'язку з чим оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
від 09.08.2013 р. про збільшення суми
грошового зобов'язання позивача та
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій, є неправомірним.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
03 жовтня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Л.М. Нагорна