Справа № 825/3123/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року Чернігів
Справа № 825/3123/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Приходько
І.М.,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Прилуцького
міського сектору Управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області, начальника
Прилуцького міського сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській області
Щербини Т.А. про визнання незаконними
дій , -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Прилуцького міського сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, начальника Прилуцького
міського сектору Управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області Щербини Т.А. та,
змінивши позовні вимоги, просить:
визнати неправомірним віднесення
суб'єктом владних повноважень
запитувану інформацію про підстави
реєстрації третіх осіб ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 в житловому будинку позивачки
до інформації з обмеженим доступом;
визнати неправомірною відмову
Начальника Прилуцького міського
сектору УДМС України в Чернігівській
області Щербина Т. А. в задоволенні
запиту позивачки та неповною відповідь
на запит представника про надання
інформації про підстави реєстрації
місця проживання в належному їй
житловому будинку по АДРЕСА_1 третіх
осіб ОСОБА_4, ОСОБА_6 та необхідність
письмової згоди власника житла для
відповідної реєстрації згідно чинного
законодавства.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що не
надавши інформацію про ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, щодо їх реєстрації за адресою
АДРЕСА_1.

Позивач, представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали та
просили його задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на заперечення, які
приєднанні до матеріалів справи.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому
засіданні не визнала позовні вимоги та
просила в їх задоволенні відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлений
належним чином. До суду 27.10.2014 надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.Суд вважає за можливе
розглянути справу без його участі.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, шо не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2011 №346 «Про ліквідацію урядових
органів» на виконання пункту 4 статті 7
Указу Президента України від 09.12.2010
№1085/2010 «Про оптимізацію системи
центральних органів виконавчої влади»
(далі - Указ) Державний департамент у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб ліквідовано.

Необхідно зазначити, що даний Указ
передбачає правонаступництво лише тих
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, які
утворюються шляхом реорганізації, у
зв'язку із чим є підстави стверджувати,
що Державний департамент у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб ліквідовано без
правонаступництва.

Вищезазначеним Указом утворена
Державна міграційна служба України, на
яку покладені функції з реалізації
державної політики з питань
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, а також у справах
міграції у межах, визначених
законодавством про біженців.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, затвердженого наказом
Державної міграційної служби України
від 18.07.2011 №28 (далі - Положення),
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській області
є територіальним органом ДМС України
та їй підпорядковується.

Частиною 2 пункту З Положення
встановлено, що завданням УДМС України
в Чернігівській області є реалізація
на території відповідної
адміністративно- територіальної
одиниці державної політики у сферах
міграції (імміграції та еміграції), у
тому числі протидії нелегальній
(незаконній) міграції, громадянства,
реєстрації фізичних осіб, біженців та
інших визначених законодавством
категорій мігрантів.

Отже, ДМС України не є правонаступником
Державного департаменту у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, а Прилуцький міський
сектор УДМС України в Чернігівській
області в свою чергу - правонаступником
відділу громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Прилуцького
міського відділу УМВС України в
Чернігівській області, як це стверджує
в своїй позовній заяві ОСОБА_1

Також, УДМС України в Чернігівській
області не володіє інформацією щодо
підстав реєстрації місця проживання
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка проводилася
відділом громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Прилуцького
міського відділу УМВС України в
Чернігівській області зі слів позивача
в 2005 та 2006 роках.

Частинами 1, 2 пункту 9.5. Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів, затвердженого Наказом МВС
України 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за
№ 2109/22421 далі - Порядок) встановлено, що
відомості про реєстрацію місця
проживання осіб зберігаються в
картотеці до надходження талонів
зняття з реєстрації місця проживання в
Україні стосовно цих осіб, після чого
вилучаються і знищуються.

Талони зняття з реєстрації місця
проживання в Україні зберігаються в
картотеці до надходження відомостей
про реєстрацію місця проживання осіб
за новим місцем проживання або
протягом шести років, після чого
вилучаються і знищуються.

19.11.2013 ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького
міського відділу УДМС України в
Чернігівській області з заявою про
зняття з реєстрації місця проживання
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та надала рішення
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 26.09.2013 у
справі №2/742/1062/13.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її законного
представника;

- судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного
документа, що надійшов з органу
державної реєстрації актів цивільного
стану, або документа про смерть,
виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інщих
документів, які свідчать про
припинення;

- підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства;

- підстав для проживання або
перебування особи у спеціалізованій
державній установі, закладі
соціального обслуговування та
соціального захисту;

- підстав на право користування
житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється в день звернення особи.

19.11.2013 Прилуцьким міським відділом УДМС
України в Чернігівській області
прийняте рішення про зняття з
реєстрації місця проживання
вищезазначених осіб за адресою :
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 26.09.2013 у
справі №2/742/1062/13.

Відповідно до вимог частини 2 статті 32
Конституції України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про
захист персональних даних»
передбачено, що поширення персональних
даних без згоди суб'єкта персональних
даних або повноваженої ним особи
дозволяється у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Згідно частини 2 статті 11 Закону
України «Про інформацію» не
допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без й згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.
Також відповідно до частини 2 статті 21
вищезазначеного Закону конфіденційною
є інформація про фізичну особу, а також
інформація, доступ до якої обмежено
фізичною або юридичною особою, крім
суб'єктів владних повноважень.
Конфіденційна інформація може
поширюватися за бажанням (згодою)
відповідної особи у визначеному нею
порядку відповідно до передбачених нею
умов, а також в інших випадках,
визначених законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 7
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» розпорядники
інформації, визначені частиною першою
статті 13 цього Закону, які володіють
конфіденційною інформацією, можуть
поширювати її лише за згодою осіб, які
обмежили доступ до інформації, а за
відсутності такої згоди - лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, лише фізична особа, якої
стосується конфіденційна інформація,
відповідно до конституційного та
законодавчого регулювання права особи
на збирання, зберігання, використання
та поширення конфіденційної
інформації має право вільно, на власний
розсуд визначати порядок ознайомлення
з нею інших осіб, держави та органів
місцевого самоврядування, а також
право на збереження її у таємниці.

Також, відповідно до пункту 8.1. Порядку
відомості про місце
проживання/перебування особи та інші
персональні дані особи надаються
адресно-довідковими підрозділами
територіальних органів ДМС України і
підрозділами ДМС України за запитами
осіб, органів державної влади,
підприємств, установ, організацій,
закладів щодо доступу до персональних
даних за формою, наведеною в додатку 18
до цього Порядку, та оформлюються
відповідно до частини четвертої статті
16 Закону України "Про захист
персональних даних" за умови згоди
суб'єкта персональних даних, наданої
володільцю бази персональних даних на
обробку цих персональних даних, або
відповідно до вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що УДМС України в Чернігівській
області діяло у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині
визнання незаконними дій щодо
реєстрації за місцем проживання ОСОБА_4
у житловому будинку по АДРЕСА_1 з 03
березня 2005 року та ОСОБА_6 - відповідно
з 09 березня 2006 року - залишити без
розгляду.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот