Справа № 581/730/14-а
Суддя: Сізов Д. В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/730/14-а
Провадження № 2-а/581/30/14
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2014 року
Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі Сумської
області, третя особа - відділ освіти
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області,

про визнання дій протиправними та
зобов'язання зарахувати трудовий стаж,

в с т а н
о в и в :

22 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом.

Просила суд визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови зарахувати
період роботи на посаді старшої
вожатої загальноосвітньої школи І-ІІІ
ступенів с.Кімличка Липоводолинського
району з 01 лютого 2000 року по 10 березня
2011 року до стажу роботи, що дає право на
пільгову пенсію за вислугою років, а
також зобов'язати відповідача
зарахувати трудовий стаж роботи
старшою вожатою загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступенів с.Кімличка
Липоводолинського району до стажу
роботи, що дає право на пільгову пенсію
за вислугою років з 01 лютого 2000 року по
10 березня 2011 року.

Вимоги мотивувала тим, що несвоєчасне
приведення записів у її трудовій
книжці до діючих на той час постанови
колегії Мінпраці УРСР від 29 березня 1991
року №25 «Про умови оплати праці та
розміри ставок заробітної плати й
посадових окладів працівників
народної освіти в Українській РСР»,
Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909, які замість посади старшої
вожатої передбачали посаду
педагог-організатор, не може позбавити
її права на належне пенсійне
забезпечення.

У судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому
засіданні просила відмовити в
задоволенні позову, оскільки вважає
дії відповідача правомірними.
Представник третьої особи в судовому
засіданні просила позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача Яковенко
О.А. та третьої особи Жогло Ю.В.,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до наказу Липоводлинського
районного відділу освіти від 01 лютого
2000 року №13, ОСОБА_1 із 01 лютого 2000 року
була переведена на посаду старшої
вожатої загальноосвітньої школи І-ІІ
ступенів с.Кімличка Липоводолинського
району Сумської області (а.с.6).

09 жовтня 2007 року вказану школу
перейменовано на Кімличанську
загальноосвітню школу І-ІІ ступенів
Липоводолинського району Сумської
області.

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909, наказом по відділу освіти
Липоводолинської районної державної
адміністрації від 10 березня 2011 року №78
та наказом директора школи від 15
березня 2011 року №3, посаду, яку обіймала
ОСОБА_1 з 01 лютого 2000 року перейменовано
на посаду педагога-організатора, про що
з приміткою «з 01 січня 1992 року» 10
березня 2011 року внесено запис до її
трудової книжки (а.с.6, 14).

11 вересня 2014 року позивач звернулась з
письмовою заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі про
призначення їй пенсії за вислугою
років, надавши відповідні документи.

У відповіді від 03 жовтня 2014 року
відповідач відмовив ОСОБА_1 у
призначенні пенсії за вислугою років з
тих підстав, що спеціальний стаж роботи
повинен становити не менше 25 років, а
згідно наданих нею документів такий її
стаж на день звернення становив 13 років
11 місяців та 8 днів і до її спеціального
стажу не був зарахований період роботи
з 1 лютого 2000 року по 09 березня 2011 року
на посаді старшої вожатої, яка не
передбачена Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугою років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909 (а.с.8-9).

Згідно з п. «е» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за вислугою років мають працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.
При цьому згідно з ч.2 ст.7 цього закону,
пенсії за вислугою років призначаються
при залишенні роботи, яка дає право на
пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року №909 (зі змінами
від 26 вересня 2002 року) затверджений
Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком правом на
призначення пенсії за вислугою років
користуються особи, які працювали в
загальноосвітніх навчальних закладах,
зокрема і на посадах педагогів
організаторів.

Так, Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909, не передбачає посади старшої
вожатої. Проте, згідно з приміткою 3 до
зазначеного Переліку робота на посаді
старшої піонервожатої до 01 січня 1992
року зараховується до стажу для
призначення пенсії.

Відповідно до Методичних рекомендацій
із питань порядку формування штатів
загальноосвітніх навчально-виховних
закладів, наданих Міністерством освіти
і науки України від 19 червня 2001 року
№1/9-234, посада педагога-організатора
ототожнюється з посадою старшого
вожатого та вводиться у школах залежно
від кількості 1 - 9 класів виходячи з
відповідних нормативів.

При цьому, в листі Міністерства освіти
і науки, молоді та спорту України від 06
жовтня 2011 року №10/2-724 стверджується про
ідентичність посадових обов'язків
працівників, які займають посади
педагогів-організаторів або старших
вожатих, та відповідно про можливість
зарахування періоду роботи на посаді
старшого вожатого до спеціального
стажу роботи, який дає право на
призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої спільним
наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року №
58, записи про найменування роботи,
професії або посади, на яку прийнято
працівника, виконуються для робітників
та службовців відповідно до
найменування професій і посад,
зазначених у Класифікаторі професій.

Із огляду на те, що відповідальність за
належне і своєчасне оформлення штатних
розкладів та вірне внесення в трудові
книжки працівників освіти
найменування посад покладається на
керівників підприємств та установ,
несвоєчасне приведення записів у
трудовій книжці працівника у
відповідність з діючим положенням не
може позбавити особу гарантованого
Конституцією права на належне пенсійне
забезпечення.

Отже, робота позивача на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
вислугою років підтверджується
записами у її трудовій книжці.

Крім того, суд зазначає, що обсяг
виконуваних ОСОБА_1 трудових функцій
відповідав обсягу посадових обов'язків
педагога-організатора, оплата праці
здійснювалась як
педагогу-організатору, що
підтверджується листом Міністерства
освіти і науки, молоді і спорту України
від 6 жовтня 2011 року №10/2-724 (а.с.3).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Із огляду на встановлені у справі
обставини, суд вважає, що дії
управління Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі Сумської
області про відмову у зарахуванні
ОСОБА_1 періоду роботи на посаді
старшої вожатої до стажу роботи, що дає
право на пільгову пенсію за вислугу
років, є протиправними.

Керуючись ст.ст.11, 159, 163, 167 КАС України,
суд,

п о с т а
н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі Сумської
області щодо відмови у зарахуванні
ОСОБА_1 період роботи з 01 лютого 2000 року
по 09 березня 2011 року на посаді старшої
вожатої до стажу роботи, що дає право на
пенсію за вислугою років.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Липоводолинському
районі Сумської області зарахувати
ОСОБА_1 трудовий стаж роботи старшою
вожатою у період із 01 лютого 2000 року по
09 березня 2011 року до стажу роботи, що
дає право на пільгову пенсію за
вислугою років, а також нарахувати та
сплатити їй пенсію на підставах,
визначених пенсійним законодавством.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Липоводолинський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів із дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 06
листопада 2014 року.

Суддя
Д. В. Сізов