Справа № 826/15747/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
"Рітейл Капітал" до Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій, зобо'язати
13 жовтня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Публічне акціонерне товариство
«Закритий недиверсифікований
венчурний корпоративний інвестиційний
фонд «Рітейл Капітал» (далі по тексту -
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі по тексту - відповідач), в якому
просить: визнати недійсною надану
Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві індивідуальну податкову
консультацію у формі листа від 29 серпня
2014 року № 8011/10/26-15-11-01-08; зобов'язати
Головне управління Міндоходів у м.
Києві надати Публічному акціонерному
товариству «Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
«Рітейл Капітал» індивідуальну
податкову консультацію з урахуванням
висновків суду; зобов'язати Головне
управління Міндоходів у м. Києві надати
звіт про виконання постанови суду.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 22 жовтня 2014 року.
У судовому засіданні 22 жовтня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його в повному обсязі.
Представник відповідача заперечив
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать, що Публічне
акціонерне товариство «Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
«Рітейл Капітал» звернулось до
Державної фіскальної служби України із
запитом від 11 серпня 2014 року про
надання письмової консультації з
питанням чи включаються на підставі
підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136
Податкового кодексу України до складу
доходів Інститутів спільного
інвестування, зокрема корпоративних
інвестиційних фондів, проценти
нараховані за активами таких фондів.
Листом Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 29 серпня
2014 року 3 8011/10/26-15-11-01-08 позивачу
роз'яснено наступне: враховуючи те, що
підпунктом 136.1.9 пункту 136.1 статті 136
Податкового кодексу України
встановлений порядок оподаткування
активів інститутів спільного
інвестування та активів фондів
операцій з нерухомістю, то починаючи з
03 серпня 2014 року до інших доходів, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування та визначаються
відповідно до пункту 135.5 статті 135
Кодексу, включаються доходи, отримані
інститутами спільного інвестування і
фондами операцій з нерухомістю у
вигляді процентів, нарахованих за
активами інститутів спільного
інвестування та активами фондів
операцій з нерухомістю.
Позивач не погоджується із наданою
податковою консультацією, вважає її
протиправною та такою, що не відповідає
нормам Податкового кодексу України,
які регулюють порядок сплати податку
Вирішуючи адміністративну справу, суд
погоджується із позовними вимогами та
Відповідно до підпункту 14.1.172. пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкова консультація - допомога
контролюючого органу конкретному
платнику податків стосовно
практичного використання конкретної
норми закону або нормативно-правового
акта з питань адміністрування
нарахування та сплати податків чи
зборів, контроль за справлянням яких
покладено на такий контролюючий орган.
Відповідно до статті 52 Податкового
кодексу України за зверненням
платників податків контролюючі органи
надають безоплатно консультації з
питань практичного використання
окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію. За вибором платника
податків консультація надається в
усній, письмовій або електронній формі.
Консультації надаються контролюючими
органами. Контролюючі органи мають
право надавати консультації виключно з
тих питань, що належать до їх
Стаття 53 Податкового кодексу України
встановлює, що не може бути притягнуто
до відповідальності платника податків,
який діяв відповідно до податкової
консультації, наданої йому у письмовій
або електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
Платник податків може оскаржити до
суду як правовий акт індивідуальної
дії податкову консультацію
контролюючого органу, викладену в
письмовій або електронній формі, яка,
на думку такого платника податків,
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.
Наведене свідчить, що наслідком
застосування податкової консультації
згідно п. 53.1 ст. 53 Податкового кодексу
України є те, що платника податку не
може бути притягнуто до
відповідальності, якщо він діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
електронній формі, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація була змінена або
Отже, Податковий кодекс України в
якості підстав для визнання недійсною
податкової консультації чітко
визначає суперечність такої
консультації нормам або змісту
відповідного податку чи збору.
З урахуванням зазначених вимог чинного
законодавства, суд вважає за необхідне
перевірити законність та
обґрунтованість податкової
Розділ III Податкового кодексу України
регулює порядок сплати податку на
прибуток підприємств. Нормами
визначаються платники податку, об'єкт
оподаткування, порядок визначення
доходів та витрат, сплати податку.
Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України
доходи, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, включаються до
доходів звітного періоду за датою,
визначеною відповідно до статті 137, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 статті 135, та складаються з:
доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 статті 135; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
статті 135, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 статті 135 та у
статті 136 Кодексу. Згідно із пп. 135.5.1 п.
135.1 ст. 135 ПК України інші доходи
включають, зокрема доходи у вигляді
Стаття 136 ПК України визначає доходи, що
не враховуються для визначення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
тобто встановлює перелік видів
доходів, отримання яких не збільшує
об'єкт оподаткування.
До 03 серпня 2014 року норма пп. 136.1.9. п. 136.1.
ст.136 ПК України мала такий зміст:
« 136.1. Для визначення об'єкта
оподаткування не враховуються доходи:
136.1.9. суми коштів спільного
інвестування, а саме коштів, залучених
від інвесторів інститутів спільного
інвестування, доходи від проведення
операцій з активами таких інститутів
та доходи, нараховані за активами
зазначених інститутів, а також кошти,
залучені від власників сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю, доходи
від проведення операцій з активами
фондів операцій з нерухомістю та
доходи, нараховані за активами фондів
операцій з нерухомістю, створених
відповідно до закону».
З урахуванням змін, внесених
підпунктом 4) пункту 1 розділу І Закону
України від 31.07.2014 року № 1621-VII "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України", які набрали чинності з 3
серпня 2014 року, норма пп. 136.1.9. п. 136.1.
ст.136 ПК України має такий зміст:
« 136.1. Для визначення об'єкта
оподаткування не враховуються доходи:
136.1.9. суми коштів спільного
інвестування, а саме коштів, залучених
від інвесторів інститутів спільного
інвестування, доходи від проведення
операцій з активами таких інститутів
та доходи, нараховані за активами
зазначених інститутів, а також кошти,
залучені від власників сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю, доходи
від проведення операцій з активами
фондів операцій з нерухомістю та
доходи, нараховані за активами фондів
операцій з нерухомістю, створених
відповідно до закону, крім доходів,
отриманих у вигляді процентів,
нарахованих за такими активами;».
Тобто, з 03 серпня 2014 року була скасована
пільга з оподаткування доходів у
вигляді процентів, нарахованих за
активами. Буквальне значення тексту
норми пп. 136.1.9. п. 136.1. ст.136 ПК України
свідчить про те, що словосполучення
«крім доходів, отриманих у вигляді
процентів, нарахованих за такими
активами», стосується лише активів
фондів операцій з нерухомістю і не
стосується інститутів спільного
Такий висновок встановлено, зокрема,
проведеною Державним підприємством
«Українське бюро лінгвістичних
експертиз НАН України» лінгвістичною
експертизою. На замовлення Української
асоціації інвестиційного бізнесу цією
установою було надано висновок
експертного дослідження № 056/429 від 19
На розгляд експерта було винесено такі
питання: чи можливо визначити шляхом
лінгвістичного аналізу речення, з
якого складається пп. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136
Податкового кодексу України, якої
частини зазначеного підпункту
стосується вираз «крім доходів,
отриманих у вигляді процентів,
нарахованих за такими активами»; чи є
лінгвістичні підстави стверджувати, що
вираз «крім доходів, отриманих у
вигляді процентів, нарахованих за
такими активами» у тексті пп. 136.1.9. п.
136.1. ст. 136 Податкового кодексу України
стосується лише активів фондів
операцій з нерухомістю; чи є
лінгвістичні підстави стверджувати, що
вираз «крім доходів, отриманих у
вигляді процентів, нарахованих за
такими активами» у тексті пп. 136.1.9. п.
136.1. ст. 136 Податкового кодексу України
стосується і активів фондів операцій з
нерухомістю, і активів інститутів
спільного інвестування.
На поставлені питання експертом
- попри складну синтаксичну структуру
речення, з якого складається пп. 136.1.9. п.
136.1. ст.136 Податкового кодексу України,
зв'язки між його окремими компонентами
є прозорими й однозначними, тому
змістові зв'язки виразу «крім доходів,
отриманих у вигляді процентів,
нарахованих за такими активами» можуть
бути встановлені за суто формальними
- є лінгвістичні підстави стверджувати,
що вираз «крім доходів, отриманих у
вигляді процентів, нарахованих за
такими активами» у тексті пп. 136.1.9. п.
136.1. ст. 136 Податкового кодексу України
стосується лише активів фондів
операцій з нерухомістю.
- лінгвістичних підстав
стверджувати, що вираз «крім доходів,
отриманих у вигляді процентів,
нарахованих за такими активами» у
тексті пп. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136 Податкового
кодексу України стосується і активів
фондів операцій з нерухомістю, і
активів інститутів спільного
інвестування, немає.
У висновку №м056/429 від 19.08.2014 року
було детально досліджено змістові та
граматичні зв'язки тексту пп. 136.1.9. п.
136.1. ст. 136 Податкового кодексу України і
надано їм ґрунтовний аналіз. При цьому
експерт проаналізував обидва можливі
варіанти тлумачення тексту.
Звернув увагу на характерну будову
тексту пп. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136 ПК України,
зокрема на те, що граматично підпункт 9
складається з шести субстантивних
компонентів різної структури: суми
коштів спільного інвестування, а саме
коштів, залучених від інвесторів
інститутів спільного інвестування;
доходи від проведення операцій з
активами таких інститутів; доходи,
нараховані за активами зазначених
інститутів; кошти, залучені від
власників сертифікатів фондів
операцій з нерухомістю; доходи від
проведення операцій з активами фондів
операцій з нерухомістю; доходи,
нараховані за активами фондів операцій
з нерухомістю, створених відповідно до
закону, крім доходів, отриманих у
вигляді процентів, нарахованих за
Перелічені компоненти являються собою
граматично рівноправні частини
речення. За змістом і граматично вони
пов'язані з узагальнюючим словом
доходи в назві пункту 136.1.: «Для
визначення об'єкта оподаткування не
враховуються доходи», кожен з цих шести
компонентів уточнює і розкриває зміст
цього узагальнюючого слова. Ці шість
компонентів згруповано в два однорідні
ряди. Ці однорядні ряди розмежовано як
за змістовими ознаками, так і на
формально-граматичному рівні
(використання приєднувального
композитного сполучника «а також» і
єднального сполучника «та» перед
останнім компонентом кожного ряду).
Також, експерт звернув увагу на
особливості граматичного використання
семантико-граматичного поширювача
«крім доходів, отриманих у вигляді
процентів, нарахованих за такими
активами», особливості його
розташування в тексті.
Слід зазначити, що розширене
тлумачення пп. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136 ПК
України є неможливим, оскільки не
відповідає основними засадам
податкового законодавства та принципу
правової визначеності, як складової
принципу верховенства права.
Основні засади податкового
законодавства України визначені в ст.4
Податкового кодексу України. Так,
згідно з пп. 4.1.4. п. 4.1. ст.4 ПК України,
крім інших, податкове законодавство
базується на принципі презумпції
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.
Остаточними рішенням від 7 жовтня 2011
року у справі «Серков проти України»
прав людини порушення встановлено у
зв'язку з тим, що, по-перше, відповідне
національне законодавство не було
чітким та узгодженим та, відповідно, не
відповідало вимозі «якості» закону, що
мало наслідком його суперечливе
тлумачення Верховним Судом України, та,
по-друге, незастосування судами,
всупереч національному законодавству,
підходу, який був би сприятливішим для
заявника, коли у його справі
законодавство припускало неоднозначне
В рішенні від 14 січня 2011 року у справі
встановив порушення статті 1 Першого
протоколу до Конвенції, оскільки
органи держаної влади віддали перевагу
найменш сприятливому тлумаченню
національного законодавства, що
призвело до накладення на заявника
додаткових зобов'язань зі сплати
прибуткового податку.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію (995_004) та практику Суду як
джерело права. Відповідно до ч.5 ст.19
Закону №3477-ІV міністерства інші
центральні органи виконавчої влади
забезпечують систематичний контроль
за додержанням у рамках відомчого
підпорядкування адміністративної
практики, що відповідає Конвенції (995_004)
та практиці Суду.
Таким чином, всі суперечності, які
виникають при трактуванні прав та
обов'язків платників податків, повинні
тлумачитися на користь платників
податків. Проте відповідач, надаючи
податкову консультацію, не врахував
цей принцип, оскільки з двох можливих
підходів до трактування обов'язку
(включати чи не включати інститутам
спільного інвестування до
оподатковуваного доходу проценти
нараховані на активи) вибрав найменш
сприятливий для позивача.
Надаючи податкову консультацію від 29
серпня 2014 року, відповідач
необґрунтовано надав роз'яснення, яке
змінює зміст норми. Адже, як випливає із
змісту тексту норми пп. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136
ПК України, законодавець, вносячи
зміни, не мав на увазі, що до складу
доходів інститутів спільного
інвестування, які підлягають
оподаткуванню, повинні включатися
проценти, нараховані за активами таких
інститутів. Законодавець мав на увазі,
що лише до складу доходів фондів
операцій із нерухомістю, які
підлягають оподаткуванню, включаються
проценти, нараховані за активами таких
В оскаржуваній консультації вказано,
що підставою для такого висновку стало
те, що «підпунктом 136.1.9 пункту 136.1
статті 136 Кодексу встановлений порядок
оподаткування активів інститутів
спільного інвестування та активів
фондів операцій з не рухомістю», а тому
з цього випливає висновок, що до
доходів, які підлягають оподаткуванню,
включаються отримані інститутами
спільного інвестування та фондами
операцій з нерухомістю проценти,
нараховані за активами інститутів
спільного інвестування та активами
фондів операцій з нерухомістю.
Проте, такий висновок не можна вважати
обґрунтованим, оскільки він суперечить
тексту прийнятої норми. Те, що
змістовно в підпункті 136.1.9. пункту 136.1.
статті 136 ПК України об'єднані перелік
видів доходів фондів операцій з
нерухомістю та інститутів спільного
інвестування (пайових та корпоративних
інвестиційних фондів), які не
включаються до оподатковуваного
доходу, пов'язано лише із тим, що ці
організації діють в одній сфері
економіки - сфері інвестиційного
бізнесу, і не пов'язано з тим, що ці
організації є однорідними чи
законодавством передбачено їх
однорідне правове регулювання.
Таким чином, відповідач не може
змінювати порядок оподаткування
доходів в податковій консультації,
оскільки будь-які елементи податку та
зміни до них можуть передбачатися
тільки законом. Надання консультації
всупереч норм закону порушує принцип
правової визначеності, як складової
принципу верховенства права.
Наведене свідчить про обґрунтованість
позовних вимог щодо визнання недійсною
наданої Головним управлінням
Міндоходів у м. Києві індивідуальної
податкової консультації у формі листа
від 29 серпня 2014 року № 8011/10/26-15-11-01-08 та
зобов'язання Головне управління
Міндоходів у м. Києві надати Публічному
акціонерному товариству «Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
«Рітейл Капітал» індивідуальну
податкову консультацію з урахуванням
висновків суду.
Щодо вимоги про зобов'язання Головного
управління Міндоходів у м. Києві надати
звіт про виконання постанови суду, суд
не вбачає підстав для її задоволення,
оскільки загальний судовий контроль за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведена правомірність та
обґрунтованість спірної податкової
консультації з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариство «Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
«Рітейл Капітал» підлягає частковому
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
1.Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариство «Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
«Рітейл Капітал» задовольнити
2. Визнати недійсною надану Головним
управлінням Міндоходів у м. Києві
індивідуальну податкову консультацію
у формі листа від 29 серпня 2014 року №
8011/10/26-15-11-01-08.
3. Зобов'язати Головне управлінням
Міндоходів у м. Києві надати Публічному
акціонерному товариству «Закритий
недиверсифікований венчурний
корпоративний інвестиційний фонд
«Рітейл Капітал» індивідуальну
податкову консультацію у відповідь на
запит від 11 серпня 2014 року з
урахуванням висновків суду.
4. В решті вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник