Справа № 211/839/13-а (2а/211/54/14)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2014 рокусправа № 211/839/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області

на постанову Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 08 квітня
2014 року

у справі № 211/839/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі

про поновлення строку звернення до
суду, визнання протиправною відмову в
призначені та виплаті страхових
платежів, стягнення страхових виплат у
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі, в
якому просив визнати протиправною
відмову відповідача в донарахуванні і
виплаті страхових виплат в розмірі 26,88%
втрати працездатності з 01 червня 2009
року. Зобов'язати відповідача
донарахувати страхові виплати з 01
червня 2009 року за втрату 26,88%
професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням, всього
нарахувати страхові платежі за втрату
60% працездатності з застосуванням всіх
коефіцієнтів підвищення страхових
виплат з 01 червня 2009 року до настання
обставин, які передбачають підвищення
страхових виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з
03.11.1995 позивачеві встановлено втрату
професійної працездатності 60%,
інвалідність 3-ї групи у зв'язку з
професійним захворюванням. На підставі
акту розслідування професійного
захворювання № 30 від 23.10.1995 наказом
генерального директора ВАТ ЦГЗК № 679
від 21.11.1995 позивачу призначені виплати
у відшкодування шкоди, заподіяної
пошкодженням здоров'я, з врахуванням
провини підприємства 55,2% від 60% втрати
професійної працездатності (33,12%). По
документам, переданим 01.11.2001
відповідачу, виплачуються 33,12 % втрати
працездатності замість 60%, а останні 26,88
% Фондом не відшкодовуються.
Відповідні звернення до відповідача
залишені без задоволення.

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 08.04.2014 адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправною відмову відповідача в
донарахуванні та виплаті ОСОБА_2
страхових виплат в розмірі 26,88% втрати
професійної працездатності.
Зобов'язано відповідача донарахувати
і виплатити ОСОБА_2 страхові виплати в
розмірі 26,88% професійної
працездатності за період з 06 лютого 2012
року по 08 квітня 2014 року. Зобов'язано
відповідача виплачувати ОСОБА_2 з 09.04.2014
страхові виплати в розмірі 60% втрати
професійної працездатності. В решті
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с.121), в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні
адміністративного позову. Відповідач
зазначає, що даний спір не має
встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції і
повинен вирішуватись місцевим судом
загальної юрисдикції у порядку
цивільного судочинства. По суті
заявлених позовних вимог відповідач
зазначає, що оскільки у позивача право
на отримання страхових виплат настало
в 1995 році, відповідно до п.2 ст. 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань» та прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
профзахворювань» відділення Фонду
продовжує сплачувати призначені
страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам, які потерпіли на
виробництві до 01.04.2001, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
на такі страхові виплати та соціальні
послуги.

Відповідач проводить виплати згідно
документів, переданих ВАТ «Центральний
ГЗК», інших документів а ні від
підприємств, а ні від позивача до
відділення Фонду не надходило, тому для
проведення призначення страхових
виплат по загальному відсотку втрати
працездатності немає законних підстав,
про що і було повідомлено позивача в
письмовому вигляді листами №04/3198 від
12.06.2009 та №04/409 від 06.02.2012.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання повідомлені судом належним
чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Стосовно твердження відповідача в
апеляційній скарзі, що даний спір не
має встановлених нормами КАС України
ознак справи адміністративної
юрисдикції і повинен вирішуватись
місцевим судом загальної юрисдикції у
порядку цивільного судочинства,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Вказане питання було предметом
судового дослідження при розгляді
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом апеляційної
скарги позивача на ухвалу
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 20.06.2013 у даній справі про
закриття провадження у
адміністративній справі на підставі п.1
ч.1 ст.157 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.07.2013 у даній справі (а.с.59) ухвалу
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 20.06.2013 скасовано, справу
направлено до суду першої інстанції
для продовження розгляду. Апеляційним
судом встановлено, що даний спір за
участю Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань належить
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Отже доводи відповідача щодо невірного
визначення підсудності данні справи
колегією суддів не приймаються в
якості підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Стосовно застосування судом першої
інстанції норм матеріального права до
спірних правовідносин, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про часткове задоволення позову, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач під час
виконання трудових обов'язків отримав
професійне захворювання, яке призвело
до втрати працездатності, про що
Криворізьким Державним Центральним
гірничо-збагачувальним комбінатом
(правонаступником якого є ВАТ
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат») складений акт розслідування
професійного захворювання № 30 від
23.10.1995.

Первинним висновком МСЕК від 03.11.1995
позивачу встановлено втрату
працездатності 60% з 30.10.1995 та третю
групу інвалідності.

Наказом по підприємству - Центральному
гірничо-збагачувальному комбінату від
21.11.1995 №679 встановлено ступіть вини
підприємства в заподіянні шкоди
позивачу - 55,2%, виходячи з якої
визначено розмір щомісячних виплат на
відшкодування шкоди, які належать
сплаті підприємством.

При подальших оглядах позивача МСЕК,
зокрема, 01.11.2000, 19.12.2001, 17.12.2003, 28.11.2005
відсоток втрати працездатності
визначено в розмірі 60%, встановлено 3
групу інвалідності, з листопада 2005 року
- безстроково. З 01.11.2005 позивач є
інвалідом 1 групи інвалідності
загального захворювання.

У зв'язку із змінами в законодавстві, що
регулюють питання відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю внаслідок
нещасного випадку, професійного
захворювання, документи стосовно
позивача передані підприємством ВАТ
ЦГЗК відділенню виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі особовою справою
потерпілого № 5 по акту
приймання-передачі № 594 від 02.11.2001.

Відповідно до прийнятих відповідачем
постанов про продовження раніше
призначеної страхової виплати,
призначення перерахованої страхової
виплати позивачу, копії яких містяться
в матеріалах справи (а.с.73-83), позивачу
здійснюються виплати страхові платежі
виходячи з 33,12% втрати працездатності,
замість 60%, на підставі поданих
підприємством документів з
урахуванням визначеної вини
підприємства -55,2%.

В червні 2009 року та лютому 2012 року
позивач звертався до Фонду про виплати
страхових внесків в повному розмірі
втрати працездатності 60%, проте листами
від 12.06.2009 № 04/31098 та від 06.02.2012 № 04/409
відповідач відмовив в задоволенні заяв
позивача з тих підстав, що відповідні
виплати Фондом здійснюються на
підставі тих документів, які були
передані підприємством, підстави для
призначення страхових виплат по
загальному відсотку втрати
працездатності відсутні.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
відповідача.

На момент встановлення позивачеві
професійного захворювання
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків,
здійснювалось підприємством, на якому
працював позивач, згідно з Правилами
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України № 472 від
23.06.1993.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку акт
про професійне захворювання, медичний
висновок про професійне захворювання є
одними з доказів вини власника
підприємства у заподіянні його
працівнику шкоди.

Відповідно до п.4 цього ж Порядку
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику ушкодженням здоров'я
складається, в тому числі, з виплати
втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності.

При цьому ступінь втрати
працездатності визначається
медико-соціальною експертною комісією
(МСЕК) у відсотках до професійної
працездатності, яку мав потерпілий до
ушкодження здоров'я. МСЕК установлює
обмеження рівня життєдіяльності
потерпілого, причину, час настання та
групу інвалідності у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, а також визначає
необхідні види медичної та соціальної
допомоги (п.5 Порядку).

З 01.04.01 набрав чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відповідно до
преамбули якого цей закон визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Дія цього Закону поширюється на осіб,
які працюють на умовах трудового
договору (контракту) на підприємствах,
в установах, організаціях, незалежно
від їх форм власності та
господарювання (далі - підприємства), у
фізичних осіб, на осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
та громадян - суб'єктів підприємницької
діяльності.

Особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону (ст.2 Закону).

Пунктом 3 розділу XI «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» в редакції, що діяла на
час передачі особової справи позивача
Фонду, установлено, що відшкодування
шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Передача документів, що підтверджують
право працівника на страхову виплату,
інші соціальні послуги внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а також
розміри цієї виплати та послуг
здійснюється підприємствами Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків по акту. Форма акта, перелік
документів, а також строк передачі
встановлюються Фондом.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» для розгляду справ про
страхові виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються:

акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть;

документи про необхідність подання
додаткових видів допомоги.

Відповідно до положень ст. 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Під час обчислення
середньомісячного заробітку
враховуються всі види виплат, на які
нараховувалися страхові внески.

Індексація суми страхової виплати
провадиться відповідно до
законодавства.

Згідно до ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» фонд соціального
страхування від нещасних випадків
розглядає справу про страхові виплати
на підставі заяви потерпілого або
заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає
відповідні рішення у десятиденний
строк, не враховуючи дня надходження
зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в
якій зазначаються дані про осіб, які
мають право на страхові виплати,
розміри виплат на кожного члена сім'ї
та їх строки або обґрунтування відмови
у виплатах; до постанови додаються
копії необхідних документів.

Статтею 37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлений
вичерпний перелік підстав, за
наявності яких Фонд соціального
страхування від нещасних випадків може
відмовити у страхових виплатах і
наданні соціальних послуг
застрахованому.

В даному випадку наведені відповідачем
обставини під такі підстави не
підпадають.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до
уваги, що факт професійного
захворювання позивача підтверджений
актом професійного захворювання від
23.10.1995, на час передання особової справи
ОСОБА_2 до Фонду позивачу згідно
висновків МСЕК встановлено втрату
професійної працездатності у
загальному розмірі 60% безстроково,
колегія суддів вважає, що відповідачем
безпідставно не здійснено перерахунок
відповідно до ступеня втрати
працездатності.

Відповідач під час прийняття постанови
щодо продовження страхових виплат не
здійснив власного розрахунку
страхової виплати у відповідності до
вимог законодавства, а взяв за основу
суму, визначену
підприємцем-роботодавцем позивача, і в
подальшому лише здійснював її
індексацію, в той час як відповідач
повинен був нарахувати страхову
виплату відповідно до втрати
професійної працездатності у
відсотковому відношенні. Такі дії
відповідача призвели до порушення прав
позивача на соціальний захист, зокрема
- права на отримання страхових виплат у
розмірі, визначеному законом.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи повно дослідив обставини, які
мають значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку,
застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами, норми права, які
регулюють саме ці правовідносини,
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 08 квітня 2014 року у справі №
211/839/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко