Справа № 826/5166/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5166/14
інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Дніпровського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві, третя особа - ОСОБА_3 про визнання
протиправними дій щодо проведення
реєстрації місця проживання та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
скасування такої реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Дніпровського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві, третя особа - ОСОБА_3, в якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо проведення
реєстрації місця проживання ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язати Дніпровський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України скасувати
реєстрацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначила, що
відповідачем було протиправно
проведено реєстрацію місця проживання
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1, без наявності законних на те
підстав, зважаючи на що, зазначена
реєстрація вказаних осіб за такою
адресою підлягає скасуванню
відповідачем.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції встановив, що
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, було по-перше, скасовано
рішення суду про зняття з обліку ОСОБА_3
за місцем її реєстрації: АДРЕСА_1,
по-друге, вселено ОСОБА_3 у вказану вище
квартиру, і, по-третє, визнано недійсним
свідоцтво про право власності на
вказане житло за ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
та щодо вселення ОСОБА_3 в зазначену
квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, суд дійшов висновку про
правомірність та законність дій
відповідача щодо відновлення
попередньої реєстрації місця
проживання ОСОБА_3 та її дітей за
вказаною вище адресою, у зв'язку з чим
правові підстави для задоволення
позову відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилалася на порушення відповідачем
процедури реєстрації позивача із
дітьми у квартирі, а саме, на те, що,
по-перше, вона, як наймач цього житла, не
давала своєї згоди на реєстрацію
зазначених вище осіб у вказаній
квартирі, по-друге, довіреність ОСОБА_8
не надавала йому повноважень
представляти ОСОБА_3 в Державній
міграційній службі, по-третє, постійним
місцем проживання ОСОБА_3 і її дітей є
АДРЕСА_6, в той же час, до квартири
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 не з'являється, наміру
заселитися не виявляє.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 Кодексу адміністративного
судочинства України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується наявними
у справі матеріалами, рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 1
червня 2011 року у справі № 22-7188
скасовано заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 3 вересня 2010 року, яким ОСОБА_3 була
знята з обліку за вказаною адресою
(АДРЕСА_1), постановлено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 серпня 2011 року
було відмовлено ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження щодо
оскарження рішення Апеляційного суду
міста Києва від 1 червня 2011 року у
вказаній справі.

Крім того, рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 7 червня 2013
року по справі № 2-4608/2011 (провадження №
2/755/774/13), яке було залишено без змін
ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 18 вересня 2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року, позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації задоволено
частково - скасовано розпорядження
Дніпровської РДА у м. Києві про
приватизацію кв. АДРЕСА_1; визнано
недійсним свідоцтво про право
власності на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7; а також постановлено про
вселення ОСОБА_3 у вказане житло.

На підставі вказаних судових рішень,
які набрали законної сили, ОСОБА_3 21.01.2014
року звернулася до Дніпровського РВ ГУ
ДМС України в м. Києві із відповідною
заявою про реєстрацію місця проживання
її та дітей (ОСОБА_4 та ОСОБА_5) за
вищевказаною адресою (АДРЕСА_1).

21.01.2014 Дніпровським районним відділом
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві, на підставі наведених вище
документів (рішень суду, що набрали
законної сили та відповідної заяви
особи), було відновлено ОСОБА_3
попередню реєстрацію місця її
проживання за вказаною адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач, вважаючи вказане рішення
незаконним, звернулася до суду з даним
позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, з яким погоджується
апеляційний суд, про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями статті 2 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", громадянам України, а також
іноземцям та особам без громадянства,
які на законних підставах перебувають
в Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

За змістом статті 11 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» (в редакції
на час виникнення спірних
правовідносин) реєстрація місця
проживання та місця перебування осіб
здійснюється органом реєстрації.
Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері реєстрації фізичних
осіб, затверджує відповідно до закону
порядок реєстрації місця проживання та
місця перебування осіб в Україні,
зразки документів, необхідних для
реєстрації і зняття з реєстрації місця
проживання та місця перебування.

Процедуру реєстрації місця проживання
та місця перебування осіб в Україні,
зразки документів, необхідних для
реєстрації і зняття з реєстрації місця
проживання та місця перебування
визначено Порядком реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів, який
затверджено Наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012 №
1077 та зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 18 грудня 2012 р. за №
2109/22421.

Так, рішенням Дніпровського районного
суду міста Києва від 7 червня 2013 року по
справі № 2-4608/2011 (провадження № 2/755/774/13),
яке залишено в силі рішеннями судів
апеляційної та касаційної інстанції і
відповідно набрало законної сили,
зокрема встановлено, що ОСОБА_3 була
зареєстрована і проживала в спірній
квартирі з 1992 року (а.с. 6).

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду міста Києва від 3
вересня 2010 року, яким ОСОБА_3 була знята
з обліку за вказаною адресою (АДРЕСА_1),
проте рішенням Апеляційного суду міста
Києва від 1 червня 2011 року житлові права
ОСОБА_3 на проживання у спірній
квартирі поновлені.

Таким чином, враховуючи, що третя особа
вже була зареєстрована у квартирі за
адресою АДРЕСА_1, а заочне судове
рішення про зняття її з реєстраційного
обліку за цією адресою скасовано
рішенням апеляційного суду, яке
набрало законної сили, колегія суддів
погоджується із позицією суду першої
інстанції, який встановив, що фактично
відповідачем здійснено відновлення
попередньої реєстрації місця
проживання третьої особи за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі відповідних
судових рішень, які набрали законної
сили.

При цьому, враховуючи додані третьою
особою до заяви про реєстрацію судові
рішення, які набрали законної сили,
відповідно до яких, було, по-перше,
скасовано рішення суду про зняття з
обліку ОСОБА_3 за місцем її реєстрації:
АДРЕСА_1, по-друге, вселено ОСОБА_3 у
вказану вище квартиру, і, по-третє,
визнано недійсним свідоцтво про право
власності на вказане житло за ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, та щодо вселення ОСОБА_3
в зазначену квартиру АДРЕСА_1, колегія
суддів вважає, що відповідач мав
правові підстави для відновлення
попередньої реєстрації місця
проживання ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Норми чинного законодавства, в тому
числі Порядку № 1077, не встановлюють
обов'язку для фізичної особи, яку було
незаконно (судовим рішенням, яке в
подальшому скасовано) знято з
реєстраційного обліку, повторно
звертатися до відповідного органу із
повним переліком документів, з метою
здійснення нової реєстрації місця
проживання за тією ж адресою.

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність та
законність дій відповідача
Дніпровського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві щодо відновлення попередньої
реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та
її дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і судовою колегією відхиляються з
огляду на їх необгрунтованість.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 30 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Дніпровського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
місті Києві, третя особа - ОСОБА_3 про
визнання протиправними дій щодо
проведення реєстрації місця
проживання та зобов'язання вчинити
певні дії щодо скасування такої
реєстрації - залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.