Справа № 815/4067/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4067/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Мороз А.П.,

представника позивача -
Полянського С.В. (за довіреністю)

представника відповідача -
Гриценко А.С. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом
публічного акціонерного товариства
"Альбатрос" до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області про визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов публічного
акціонерного товариства "Альбатрос"
(далі - ПАТ "Альбатрос" або позивач) до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області (далі - Реєстраційна служба або
відповідач), в якому позивач просить
суд визнати протиправним та скасувати
рішення Реєстраційної служби про
відмову у державній реєстрації права
власності на будівлю столярного цеху,
що розташована за адресою: місто Одеса,
вулиця Успенська, будинок 22/12.

Позовні вимоги обґрунтовуються
наступним. 10.04.2014 року Реєстраційна
служба Рішенням №12339256 відмовила у
державній реєстрації права власності
на будівлю столярного цеху, що
розташована за адресою: місто Одеса,
вулиця Успенська, будинок 22/12, за
суб'єктом ПАТ "Альбатрос". Підставою для
відмови у державні реєстрації права
власності стало те, що у заявника
відсутні у повному обсязі документи,
необхідні для проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень, а саме,
документ, що підтверджує реєстрацію
права власності на майновий комплекс,
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Успенська (колишня Чичеріна), 22.

Позивач не погоджується із зазначеним
рішенням відповідача, вважає, що дії
відповідача позбавляють його
конституційного права реєстрації
власності та розпорядження майном,
відтак, на думку позивача, рішення про
відмову в реєстрації права власності
повинно бути визнано протиправним та
таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог позивач
також зазначив, що ним надано усі
необхідні для реєстрації права
власності документи, зокрема позивач
пояснив, що наказом регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Одеській області від 23.07.1997
р. №970 згідно Переліку нерухомого майна
від 30.11.1998 року № 1/4032 у власність ПАТ
"Альбатрос" передано нерухоме майно.
Позивач звернувся до Реєстраційної
служби з метою проведення державної
реєстрації майна, переданого
відповідно до вищезазначеного наказу.

Як вказав позивач, відповідно до
перерахованих вище документів ним
зареєстровано право власності на
значну кількість об'єктів нерухомості,
у зв'язку з чим відмову у проведенні
державної реєстрації на вказаний
об'єкт він вважає штучним створенням
перешкод у реалізації його права
власності.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд
задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на наступне. Рішення про
відмову у реєстрації права власності
на нерухоме майно Реєстраційною
службою прийнято у зв'язку з тим, що
позивачем не усунуто недоліки,
допущені при поданні документів для
проведення реєстрації, вказані у
рішенні відповідача про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень №12137794 від 03 квітня
2014 року, у встановлений законодавством
строк.

Заслухавши думки сторін, дослідивши
наявні матеріали справи та обставини,
якими обґрунтовуються вимоги, докази,
якими вони підтверджуються, суд
встановив наступне.

17.03.2014 року ПАТ "Альбатрос" звернулось
до Реєстраційної служби із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації виникнення права власності
на будівлю столярного цеху,
розташовану за адресою: м. Одеса, вул.
Успенська, 22/12 (а.с. 53).

До заяви ПАТ "Альбатрос" додано такі
документи: наказ Фонду державного
майна Україи від 27.04.1993 року № 2-ПП "Про
затвердження плану приватизації і
перетворення у акціонерне товариство
Одеського державного виробничого
взуттєвого підприємства",
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 21.08.2006 року №2054 «Про присвоєння
поштових адрес нежитловим будівлям
майнового комплексу, розташованого по
вулиці Успенській, 22», наказ
регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області від 23.07.1997 року №970 "Про
завершення приватизації відкритого
акціонерного товариства "Альбатрос",
Перелік нерухомого майна, що
передається у власність відкритому
акціонерному товариству, а також
технічний паспорт на нежилі приміщення
у житловому будинку № 22/12 по вулиці
Успенській у м. Одесі (а.с. 55-66).

03.04.2014р. державним реєстратором прав на
нерухоме майно Тулбою О.О. зупинено
розгляд заяви позивача, про що ухвалено
Рішення №12137794. Підставою для прийняття
вище зазначеного рішення стала
відсутність у позивача документу, що
підтверджує реєстрацію права
власності на майновий комплекс за
адресою: м. Одеса, вул. Успенська
(колишня Чичеріна), 22. Вказаним рішенням
ПАТ "Альбатрос" рекомендовано надати
витребувані документи та їх копії,
засвідчені в установленому порядку
(а.с.67).

Оскільки у встановлений строк
заявником не усунуто обставин, що були
підставою для прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав, 10.04.2014р. державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Тулбою О.О. прийнято рішення про
відмову у державній реєстрації права
власності на будівлю столярного цеху,
що розташована за адресою: Одеська обл.,
м. Одеса, вул. Успенська, буд. 22/12, за
суб'єктом ПАТ "Альбатрос" (а.с.68).

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, врегульовані Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" (надалі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону державна
реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону встановлено, що
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону до
повноважень органу державної
реєстрації прав відноситься
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації.

Положеннями ст. 15 Закону передбачено,
що державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У випадках, передбачених
законодавством України, державна
реєстрація прав проводиться після
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, права стосовно якого
підлягають державній реєстрації.
Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться у строк, що
не перевищує п'яти робочих днів (крім
випадків, установлених частиною сьомою
цієї статті) з дня надходження до
органу державної реєстрації прав заяви
про таку реєстрацію і передбачених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, а також
порядок надання інформації з
Державного реєстру прав встановлює
Кабінет Міністрів України.

Відповідно до приписів ст. 20 Закону у
Державному реєстрі прав на кожний
об'єкт нерухомого майна, право
власності на який заявлено вперше, за
рішенням державного реєстратора
відкривається відповідний розділ та
реєстраційна справа.

Розділ Державного реєстру прав та
реєстраційна справа закриваються на
підставі рішення державного
реєстратора у разі: 1) знищення об'єкта
нерухомого майна; 2) поділу, об'єднання
об'єкта нерухомого майна або виділу
частки з об'єкта нерухомого майна.

При цьому частинами 1, 2 ст. 21 Закону
встановлено, що у разі поділу об'єкта
нерухомого майна або виділу частки з
об'єкта нерухомого майна відповідний
розділ Державного реєстру прав та
реєстраційна справа закриваються,
реєстраційний номер цього об'єкта
скасовується. Водночас для кожного з
новостворених об'єктів нерухомого
майна відкривається новий розділ
Державного реєстру прав і нова
реєстраційна справа, кожному з таких
об'єктів присвоюється новий
реєстраційний номер.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (надалі -
Порядок) затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р.
№ 868.

Згідно з п. 8 Порядку для проведення
державної реєстрації прав заявник
подає органові державної реєстрації
прав, нотаріусові заяву, форму та
вимоги до заповнення якої встановлює
Мін'юст. Заява подається окремо щодо
кожного об'єкта нерухомого майна.

Пунктом 36 Порядку встановлено, що для
проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації
речового права на нерухоме майно, що є
похідним від права власності,
одночасно з проведенням державної
реєстрації права власності на таке
майно заявником подаються документи,
необхідні для проведення державної
реєстрації права власності на таке
майно та державної реєстрації речового
права, що є похідним від нього.

Виходячи з положень п. 37. Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно чи його дублікат, видані
до 1 січня 2013 р. органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Разом з цим, п. 57 Порядку визначено, що
державна реєстрація права власності на
об'єкт нерухомого майна, що утворився у
результаті поділу, виділу частки з
об'єкта нерухомого майна або об'єднання
об'єктів нерухомого майна, проводиться
державним реєстратором органу
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва на кожний новостворений
об'єкт нерухомого майна.

На підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав щодо об'єкта
нерухомого майна, який поділяється,
частка з якого виділяється, або щодо
об'єктів нерухомого майна, які
об'єднуються, державний реєстратор на
кожний новостворений об'єкт відкриває
відповідний розділ у Державному
реєстрі прав, присвоює реєстраційний
номер такому об'єкту та формує
реєстраційну справу відповідно до
законодавства.

Державний реєстратор переносить
записи Державного реєстру прав про
речові права та їх обтяження щодо
об'єкта нерухомого майна, який
поділяється, частка з якого
виділяється, або щодо об'єктів
нерухомого майна, які об'єднуються, до
розділів Державного реєстру прав,
відкритих на кожний з новостворених
об'єктів нерухомого майна.

Державний реєстратор після проведення
державної реєстрації права власності
на один із новостворених об'єктів
нерухомого майна в разі відсутності
державної реєстрації права власності
на інший новостворений об'єкт
нерухомого майна не пізніше наступного
робочого дня з моменту прийняття
рішення про державну реєстрацію прав
надсилає власникові такого об'єкта
письмове повідомлення про проведення
державної реєстрації права власності
на один з новостворених об'єктів, в
якому рекомендує звернутися до органу
державної реєстрації прав з метою
проведення державної реєстрації права
власності на інший новостворений
об'єкт.

Державний реєстратор приймає рішення
про закриття розділу Державного
реєстру прав та реєстраційної справи,
відкритих щодо об'єкта нерухомого
майна, який поділяється, частка з якого
виділяється, або щодо об'єктів
нерухомого майна, які об'єднуються,
після проведення державної реєстрації
права власності щодо всіх
новостворених об'єктів нерухомого
майна, яке оформляє в одному
примірнику.

Державний реєстратор закриває розділ
Державного реєстру прав та
реєстраційну справу на об'єкт
нерухомого майна, який поділяється,
частка з якого виділяється, або щодо
об'єктів нерухомого майна, які
об'єднуються, після долучення до
реєстраційної справи відповідних
документів.

Документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності на об'єкт нерухомого
майна, який поділяється, частка з якого
виділяється, або щодо об'єктів
нерухомого майна, які об'єднуються,
заявникові не повертаються.

Пунктом 58 Порядку визначено, що для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого
майна, який поділяється (у тому числі у
результаті виділення окремого об'єкта
нерухомого майна із складу об'єкта
нерухомого майна, що складається з двох
або більше об'єктів) або частка з якого
виділяється, заявник, крім документа,
що підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на об'єкт
нерухомого майна, який поділяється або
частка з якого виділяється, подає:
технічні паспорти на новостворені
об'єкти нерухомого майна; документ, що
підтверджує присвоєння новоствореному
об'єкту нерухомого майна окремої
адреси.

Системний аналіз наведених вище норм
законодавства свідчить, що
обов'язковою умовою здійснення
державної реєстрації права власності
на об'єкти, що виникли внаслідок виділу
частки з іншого об'єкта, є попередня
державна реєстрація первісного
об'єкта, з якого виділяється окремий
об'єкт, для проведення якої, зокрема,
Порядком визначений особливий перелік
необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи,
Фондом державного майна України у
власність ПАТ "Альбатрос" передано 103
обєкти нерухомого майна, 32 з яких
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Чичеріна (нині - Успенська), 22, в тому
числі й будівлю столярного цеху.

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 21.08.2006 року № 2054 нежитловим
будівлям майнового комплексу, які
передаються у власність ВАТ
«Альбатрос», присвоєні нові поштові
адреси, зокрема, будівлі столярного
цеху, яка є частиною майнового
комплексу за адресою:м. Одеса, вул.
Успенська, 22, присвоєно адресу: м. Одеса,
вул. Успенська, 22/12.

Технічний паспорт на нежилі приміщення
загальною площею 174,8 кв.м, розташовані
за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 22/12,
виготовлено 09.08.2007р., тобто після
присвоєння будівлі столярного цеху
окремої поштової адреси як складової
майнового комплексу.

З огляду на вище зазначене, державна
реєстрація права власності на будівлю
столярного цеху, розташованого за
адресою м. Одеса, вул. Успенська, 22/12, має
відбуватись відповідно до порядку
державної реєстрації права власності
на об'єкт нерухомого майна, що
утворився у результаті поділу, виділу
частки з об'єкта нерухомого майна,
встановленого ст. 21 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та
пунктах 57, 58 вищезгаданого Порядку,
тобто, із попередньою державною
реєстрацією об'єкта, який поділяється
(у тому числі у результаті виділення
окремого об'єкта нерухомого майна із
складу об'єкта нерухомого майна, що
складається з двох або більше об'єктів)
або частка з якого виділяється.
Водночас, як вбачається з наданих
позивачем для державної реєстрації
документів, ним не подавалось до
державного реєстратора заяви про
державну реєстрацію майнового
комплексу, розташованого за адресою: м.
Одеса, вул. Успенська, 22, тоді як
державна реєстрація речових прав на
майно, виходячи з наведених вище норм
законодавства, здійснюється за
заявочним принципом, тобто, передбачає
обов'язкову подачу заяви відповідного
характеру заінтересованою особою.

Відповідно до ст. 22 Закону у разі якщо
документи для державної реєстрації
прав та їх обтяжень подано не в повному
обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Відповідно до положень п.п. 5-4 ч. 1 ст. 24
Закону, відповідно до якого у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення;

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що державний виконавець
правомірно вказав позивачеві про
необхідність підтвердження державної
реєстрації прав на майновий комплекс,
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Успенська, 22, у зв'язку з чим, діючи у
спосіб, передбачений законодавством,
зупинив розгляд поданої позивачем
заяви. Оскільки виявлені недоліки у
встановлений законом строк не були
усунуті, державний реєстратор
обґрунтовано прийняв рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

При цьому суд критично оцінює
посилання позивача на факт проведення
ним державної реєстрації речових прав
на аналогічне майно у минулі періоди,
оскільки, як вбачається з наданих до
суду на підтвердження цього твердження
документів (а.с. 16-30), відповідні дії з
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно проведені до набуття
чинності вищезгаданих Закону та
Порядку, з чим пов'язуються суттєві
зміни у процедурі державної реєстрації
речових прав на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судові витрати розподілити відповідно
до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 23
вересня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163,
167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства "Альбатрос" до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області про визнання протиправним та
скасування рішення Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Одеської області про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12339256 від 10.04.2014р. ПАТ
"Альбатрос" у реєстрації права
власності на будівлю столярного цеху,
що розташована за адресою: місто Одеса,
вулиця Успенська, будинок 22/12, -
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею 29
вересня 2014 року.

Суддя
Л.М.Токмілова

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства "Альбатрос" до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області про визнання протиправним та
скасування рішення Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Одеської області про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12339256 від 10.04.2014р. ПАТ
"Альбатрос" у реєстрації права
власності на будівлю столярного цеху,
що розташована за адресою: місто Одеса,
вулиця Успенська, будинок 22/12, -
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

29 вересня 2014 року.