Справа № 815/2406/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2406/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойко А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Виробничого будівельно-монтажного
підприємства "Технологія-Монтаж" на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року, у справі за позовом Компанії
"Фортрекс Кепітал Лімітед" до другого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, за участю третіх
осіб без самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Виробничого будівельно-монтажного
підприємства "Технологія-Монтаж" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Форекстін", про
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року позов задоволено частково та
скасовано постанову відповідача ВП
№42093314 про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження, в
частині накладення арешту на рухоме
майно - транспортні засоби, що належать
ТОВ «ФОРЕКСТІН» на праві власності та
які є предметом застави за договором
застави транспортних засобів від 20.09.2011
року.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням Виробничим
будівельно-монтажним підприємством
"Технологія-Монтаж" подано апеляційну
скаргу, з якої вбачається, що рішення у
справі прийнято в порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою в
задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
необхідності скасування оскаржуваного
рішення державного виконавця, так як
позивачем не надано доказів наявності
заборгованості боржника - ТОВ
"Форекстін", а тому відсутні підстави
для зняття арешту з вищевказаних
транспортних засобів.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а судове рішення -
скасуванню із закриттям провадження у
справі.

Судом першої інстанції
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Форекстін» укладено договір застави
транспортних засобів від 20.09.2011 року,
згідно якого позивачу в заставу
передані транспортні засоби, а саме:
тип - легковий універсал, марка - LEXUS,
модель - RX400, 2006 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) - JTJHW31U362005031; тип - легковий
купе, марка - MERCEDES-BENZ CL550, 2008 року
випуску, номер шасі (кузова, рами) -
WDDEJ71X48A015734; тип - легковий універсал,
марка - TOYOTA, модель - LEXUS RX 330, 2004 року
випуску, номер шасі (кузова, рами) -
2T2HA31U94CO14344, які належать на праві
власності заставодавцю.

Разом з тим, ВБМП
«Технологія-Монтаж» до державного
виконавця подано заяви від 21.01.2014 року
про прийняття до виконання судових
наказів від 08.05.2012 року щодо
примусового виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 23.04.2012 року, у справі №5017/713/2012, про
стягнення з ТОВ «Форекстін» на користь
ВБМП «Технологія-Монтаж» коштів, а тому
відповідачем винесено відповідні
постанови про відкриття виконавчого
провадження та прийнято оскаржувану
постанову від 14.03.2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. До складу цього
майна увійшли й транспортні засоби, які
є предметом вищевказаного договору
застави з позивачем.

Не погоджуючись з вказаною
постановою державного виконавця про
накладення арешту, позивачем подано
позов про її скасування та зобов'язання
відповідача зняти арешт з вищевказаних
транспортних засобів.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо необхідності
часткового задоволення позовних вимог,
оскільки позивач має пріоритетне право
на дані транспортні засоби перед
іншими кредиторами, а тому це є
підставою для скасування оскаржуваної
постанови державного виконавця в
частині накладення арешту на
заставлене майно.

Судова колегія не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби
встановлені ст.181 КАС України.

Частиною 1 даної статті визначено,
що учасники виконавчого провадження
(крім державного виконавця) та особи,
які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із п.17 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" №3 від 13 грудня 2010 року - судами
при розгляді справ з приводу
оскарження дій державного виконавця
стосовно арешту майна боржника
потрібно враховувати, що в межах статті
181 КАС України розглядаються вимоги
щодо арешту (опису) майна, які не
пов'язані зі спором про право на це
майно.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону
України "Про виконавче провадження" -
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналогічний порядок звернення до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом про зняття арешту з майна
передбачено ч. 2 ст.114 та ст.152 ЦПК
України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС
України - суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Судовою колегією встановлено, що
даний адміністративний позов про
скасування постанови державного
виконавця якою накладено арешт,
заявлено у зв'язку із наявністю у
позивача пріоритетного права
звернення стягнення на заставлене
майно перед іншими кредиторами,
зокрема ВБМП "Технологія-Монтаж", тобто
предметом позову у цій справі є спір з
іншим кредитором про захист наявного у
позивача переважного права звернення
стягнення на майно як
заставодержателя.

Колегія суддів зазначає, що право
особи на оскарження рішення державного
виконавця в адміністративному процесі
не є абсолютним, оскільки таке
оскарження може здійснюватися лише за
умови відсутності іншого
встановленого законом порядку
судового розгляду рішень, дій чи
бездіяльності виконавчої служби, що
прямо зазначено у статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
та у пункті 17 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України.

З огляду на викладені обставини
колегія суддів приходить до висновку,
що для вирішення спору, що виник між
сторонами по справі, встановлено інший
порядок судового провадження, оскільки
для вирішення питання про зняття
арешту з майна необхідно встановити
наявність права позивача на заставлене
майно шляхом дослідження цивільних
правовідносин, які виникли між
сторонами за договором застави.

Адміністративний суд не наділений
повноваженнями давати оцінку даним
цивільним правовідносинам, а тому такі
вимоги підлягають розгляду в рамках
окремого судового процесу, що є
підставою для закриття провадження у
даній справі.

Такої правової позиції
додержується й Вищий адміністративний
суд України у своїх рішеннях від 21.05.2014
року та від 04.06.2014 року по аналогічним
справам №К/800/35345/13, №К/9991/59047/12,
№К/9991/39524/12.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та є
підставою для скасування
оскаржуваного судового рішення із
закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 203, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виробничого
будівельно-монтажного підприємства
"Технологія-Монтаж" - задовольнити
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - скасувати та провадження у
справі №815/2406/14, за позовом Компанії
"Фортрекс Кепітал Лімітед" до другого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, за участю третіх
осіб без самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Виробничого будівельно-монтажного
підприємства "Технологія-Монтаж" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Форекстін", про
скасування рішення - закрити, на
підставі пункту 1 частини 1 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Роз'яснити Компанії "Фортрекс
Кепітал Лімітед" право на звернення до
суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло