Справа № 127/576/13-а (2-а/127/124/13)
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/26175/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького
міського суду від 26 лютого 2013 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Вінницької міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення, -в с т
а н о в и л а:ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до Вінницької міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення.

Ухвалою Вінницького міського суду від
26 лютого 2013 року провадження у справі
за позовом ОСОБА_5 до Вінницької
міської ради про визнання незаконним
та скасування рішення закрито.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року ухвалу Вінницького міського суду
від 26 лютого 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Судами встановлено, що рішенням
Вінницької міської ради від 10
листопада 2006 року №537 затверджено
проект відведення та передано у
власність ОСОБА_5 земельну ділянку за
рахунок земель міської ради в межах
будинковолодіння АДРЕСА_1 та видано
державний акт на право власності.

Рішенням Вінницької міської ради від 06
липня 2012 року задоволено протест
прокурора м. Вінниці та скасовано,
зокрема, рішення Вінницької міської
ради від 10 листопада 2006 року №537 про
передачу позивачу у власність
земельної ділянки.

Не погоджуючись з таким рішенням
Вінницької міської ради, позивач
оскаржив його до суду.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_5 помер

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем заявлено клопотання про
закриття провадження у справі у зв'язку
зі смертю позивача.

Приймаючи рішення про закриття
провадження у справі, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, пов'язані з особою померлого
та не допускають правонаступництва.

Такий висновок судів першої та
апеляційної інстанцій є передчасним з
огляду на таке.

Положеннями статті 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі вибуття або
заміни сторони чи третьої особи у
відносинах, щодо яких виник спір, суд
допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною 1 статті 156 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд зупиняє провадження у справі в
разі, зокрема, смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини
допускають правонаступництво, a також
ліквідації органу, злиття, приєднання,
поділу, перетворення юридичної особи,
які були стороною у справі, - до
встановлення правонаступника.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі у разі смерті або
оголошення в установленому законом
порядку померлою особи, яка була
стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації
підприємства, установи, організації,
які були стороною у справі.

Частиною 1 статті 1216 Цивільного кодексу
України визначено, що спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до частини 1 статті 1225
Цивільного кодексу України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Так, скаржником в апеляційній та
касаційній скаргах зазначалось про те,
що він є спадкоємцем покійного ОСОБА_5,
якому на праві приватної власності
належала земельна ділянка, що
підтверджується актом про право
власності на земельну ділянку,
відносно якої прийняте оскаржуване
рішення.

При цьому судами даним твердженням
позивача належну оцінку не надано та
зроблено передчасний висновок про
відсутність правонаступництва та
доцільність закриття провадження у
справі.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі
постановлене судом рішення не є
обґрунтованим.

Відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 1 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанції і
направлення справи для продовження
розгляду є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до постановлення
незаконної ухвали, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі. .

Виходячи з наведеного, постановлені у
справі рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, а справа - поверненню для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду від 26
лютого 2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2013 року у справі -
скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_5 до Вінницької
міської ради про визнання незаконним
та скасування рішення - повернути для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: