Справа № 872/8205/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2013 рокусправа № 2а-52/09

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В.
Нагорної Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення

Солонянської
районної державної адміністрації

Дніпропетровської області

на постанову Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області

від 10.06.2009р.

у справі № 2-а-52/09

за позовом ОСОБА_2,

АДРЕСА_1, 52400,

до відповідача Управління праці
та соціального захисту населення

Солонянської
районної державної адміністрації

Дніпропетровської області

вул. Гагаріна, 7,
смт. Солоне, 52400

про визнання
протиправними дій,

встановив: подано позов до Управління
праці та соціального захисту населення
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, в якому заявлено вимоги про:

визнання недоврахування та невиплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
Управлінням праці та соціального
захисту населення Солонянської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області,
передбачених Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
протиправними та незаконними і як такі,
що призвели до порушення права
позивача на отримання соціальної
допомоги з квітня 2007р. по теперішній
час;

стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області недоотриманої суми допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виникла з квітня
2007 року по грудень 2008 року включно;

призначити позивачу з дня винесення
рішення судом відповідно до ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років, щомісяця, з
наступним підвищенням до закінчення
передбаченої законом виплат.

Суд позов задовольнив частково.
Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що Позивач має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі Управління праці та
соціального захисту населення
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, вказує на порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду
скасувати та відмовити в позові.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач має
доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку у відповідача та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Згідно з ч. 1. ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 5 КАС України
встановлено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 100 КАС України в редакції,
чинній на день ухвалення постанови,
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

При цьому, поважними визнаються такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами справи певних процесуальних
дій.

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з пропуском строку без
зазначення поважних причин для його
поновлення.

Отже позовні вимоги за період з 25.08.2006р.
по 07.05.2008р. підлягають залишенню без
розгляду.

Щодо стягнення з відповідача на
користь позивача допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008 рік судом першої
інстанції було обґрунтовано
відмовлено, оскільки позивачці за цей
період нараховувалась та сплачувалась
допомога в порядку та у розмірі
визначеному в ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" з
урахуванням змін, внесених до неї
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
який набрав чинності 01.01.2008 року і
відповідно до якого мінімальний розмір
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, починаючи з січня 2008 року, повинен
складати не менше 130 грн. Положення
даного Закону в цій частині
неконституційними не визнавалися.

Відповідно до ст.46 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2009
рік", згідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Абз.1 п.22 постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" (в редакції, що
діяла на момент зазначених
правовідносин) визначено, що
відповідно до ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року -50
відсотками, з 1 січня 2009 року -75
відсотками, з 1 січня 2010 року -100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Щодо позовних вимог за 2008-2009 роки
підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 203, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В АЛ И В:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Постанову Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 10
червня 2009 року в частині позовних вимог
за період залишити без розгляду.

У решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту винесення. Касаційна
скарга подається безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції у порядку та у строки,
визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Згідно з оригіналом.

Помічник судді
О.Л. Забєліна