Справа № 804/10449/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 804/10449/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник
Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12
листопада 2013 року у справі № 804/10449/13-а
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у місті
Дніпропетровську Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Держземагенства у місті
Дніпропетровську Дніпропетровської
області про зобов'язання відповідача
зареєструвати земельну ділянку в
Державному земельному кадастрі,
власником якої є позивач на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю від 30.05.2000р. №029844,
площею 0,1га згідно технічної
документації, розробленої ТОВ
«Геоматика» для будівництва та
обслуговування будинку, господарських
будівель та споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправною відмовою відповідача у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки в Державному
земельному кадастрі, а мотиви відмови
суперечать приписам Закону України
«Про Державний земельний кадастр»,
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р.
№1051.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12 листопада 2013р. у задоволенні позову
було відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову прийшов до висновку
про відсутність правових підстав щодо
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, оскільки технічна документація
подана позивачем для проведення
державної реєстрації земельної
ділянки, не відповідає вимогам чинного
земельного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подана апеляційна
скарга, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення про задоволення
адміністративного позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю від
30.05.2000р. №029844 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,1га
в межах згідно з планом до цього
державного акту, що розташована на
території АДРЕСА_1. земельну ділянко
передано позивачеві для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(а.с.63).

Також на підставі державного акту на
право приватної власності на землю від

30.05.2000р. №029849 позивачу було передано в
постійне користування земельну
ділянку площею 0,1га в межах згідно з
планом до цього державного акту, що
розташована на території АДРЕСА_1 .
Земельну ділянку передано позивачеві
для ведення особистого підсобного
господарства (а.с.64).

Поземельна книга на вищеозначені
земельні ділянки не відкривалась.

Дані обставини не спростовуються
сторонами.

З метою присвоєння означеним земельним
ділянкам кадастрового номеру у березні
2013р. позивач звернувся до Управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області з
запитами щодо надання копій із
земельно-кадастрової документації на
ці земельні ділянки для оновлення їх
меж, проте, листом від 04.03.2013р. №18/18-13
позивачеві було повідомлено, що
внаслідок пожежі, що відбулася у
приміщенні архіву управління у серпні
2008 року, було знищено всю документацію
із землеустрою, тому немає можливості
надати копії запитуваних документів
(а.с.18,19).

За замовленням позивача, ТОВ
«Геоматика» для встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) по фактичному
користуванню,була розроблена
відповідна технічна документація.

05.06.2013р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, згідно якої просив внести
відомості до Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка
належить позивачу на праві приватної
власності на землю відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю від 30.05.2000р. №029844,
кадастровий номер відсутній (а.с.75).

До заяви було додано: копію документа,
що посвідчує особу, копію документа про
присвоєння податкового номера,
документацію із землеустрою,
електронний документ з цією
документацією, документ про оплату
послуг з внесення відомостей до
Державного земельного кадастру (а.с.9-28).

За результатами розгляду наданої
позивачем технічної документації із
землеустрою відповідачем було надано
відповідь листом від 03.07.2013р. за №18/18-214,
в якій значилося, що надана позивачем
для державної реєстрації земельної
ділянки земельна документація містить
ряд суттєвих недоліків, зокрема
земельна ділянка щодо якої розроблено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) має
конфігурацію багатокутника та суттєво
відрізняється від конфігурації
земельної ділянки визначеної на плані
в державному акті на право приватної
власності на землю та конфігурації,
визначеної на черговому кадастровому
плані м. Дніпропетровська. При цьому
означена технічна документація із
землеустрою фактично розроблена на
нову земельну ділянку, сформовану за
рахунок частини земель, що були
передані у приватну власність
позивача, за рахунок частини земель, що
були передані позивачеві у постійне
користування, та за рахунок земель, що
не були передані ні у власність, ні у
користування позивача. Зазначено, що
земельні ділянки, що були передані у
власність та у постійне користування
позивача мають різне цільове
призначення. За таких обставин, у разі
формування нових земельних ділянок або
зміни цільового призначення земельних
ділянок, позивач має надати проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Також зазначено, що у наданій позивачем
технічній документації із землеустрою
були і інші недоліки, зокрема, до складу
документації розробником не було
включено технічний паспорт або
матеріали технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
розташованого в межах зазначеної
земельної ділянки; розробником
технічної документації помилково
застосовано приписи ч.2 ст.107 Земельного
кодексу України, згідно яких у разі
неможливості виявлення дійсних меж
земельної ділянки їх встановлення
здійснюється за фактичним
використанням земельної ділянки, однак
ці законодавчі приписи застосовуються
саме у разі наявності спорів між
сусідами про межу, а не у випадку, що має
місце; акт прийомки-передачі межових
знаків на зберігання не містить дати
затвердження замовником, технічне
завдання не містить дати затвердження
замовником, копія державного акту на
право приватної власності на землю не
завірена тощо. Тому для більш
детального розгляду та надання
ґрунтовної відповіді у позивача було
витребувано додаткові документи,
оскільки на підставі наявних
документів погодження наданої
документації для подальшої державної
реєстрації в Державному земельному
кадастрі було неможливе (а.с.7-8).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
"Про Державний земельний кадастр"
ведення та адміністрування Державного
земельного кадастру забезпечуються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру і надання таких відомостей
здійснюються державними кадастровими
реєстраторами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

З набранням чинності Закону України
"Про Державний земельний кадастр" та
постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру" від
17.10.2012 N 1051, право власності на земельну
ділянку оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Згідно з пунктом 2 Розділу VII
"Прикінцевих та перехідних положень"
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх державна
реєстрація здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - далі (технічна
документація) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).

Як встановлено Поземельна книга на
вищеозначені земельні ділянки не
відкривалась.

Відповідно до частини десятої статті 79
1 Земельного кодексу України, державна
реєстрація речових прав на земельні
ділянки здійснюється після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі.

Таким чином, враховуючи, що з набранням
чинності Закону України "Про Державний
земельний кадастр" та постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру" від
17.10.2012 N 1051, посвідчення права власності
на земельну ділянку здійснюється без
оформлення державних актів, особа, яка
згідно із державним актом на право
власності на земельну ділянку, є
власником земельної ділянки, після
державної реєстрації земельної
ділянки в Державному земельному
кадастрі на підставі розробленої
технічної документації для
підтвердження реєстрації земельної
ділянки та права власності на
зазначену земельну ділянку, може,
згідно із Порядком ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2012 N 1051.

Відповідно п. 134 Порядку внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру в разі внесення змін до
відомостей про земельну ділянку, на яку
відповідно до цього Порядку Поземельна
книга не відкривалася, та/або нових
(додаткових) відомостей про таку
земельну ділянку до Поземельної книги
(в тому числі у випадку, передбаченому
пунктом 4 розділу VII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про Державний земельний кадастр", під
час перенесення до Державного
земельного кадастру відомостей про
земельні ділянки з державного реєстру
земель) здійснюється Державним
кадастровим реєстратором відповідно
до пункту 124 цього Порядку.

Судом було встановлено, що при
перевірці технічної документації із
землеустрою, наданої позивачем,
електронний документ було автоматично
завантажено до програмного
забезпечення де і було виявлено зовсім
іншу конфігурацію ділянки, аніж
внесені туди раніше дві земельні
ділянки - площею 0,1000 га та 0,1000 га по
АДРЕСА_1 , при цьому земельна ділянка,
яку бажає зареєструвати позивач,
сформована за рахунок частини земель,
що були передані у приватну власність
позивачу згідно державного акту на
право приватної власності на землю від
30.05.2000р. №029844, за рахунок частини
земель, що були передані у постійне
користування на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю від 30.05.2000р. №029849, та за рахунок
земель, що не були передані ні у
власність, ні у користування позивача.

Внесення до Державного земельного
кадастру відомостей (змін до них) про
зареєстровану земельну ділянку,
зазначених у пункті 24 цього Порядку,
здійснюється шляхом внесення таких
відомостей до відповідної Поземельної
книги.

У разі коли до Державного земельного
кадастру вносяться відомості (зміни до
них) про зареєстровану раніше земельну
ділянку, на яку відповідно до цього
Порядку Поземельна книга не
відкривалася, такі відомості (зміни до
них) вносяться до неї після її
відкриття відповідно до пунктів 49-54
цього Порядку. (п. 116 вказаного Порядку).

Враховуючи, що відповідачем при
перевірки документації виникло ряд
зауважень, перевірка якої та вчинення
певних дій є виключною компетенцією
відповідача, колегія суду погоджується
з доводами суду першої інстанції,
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12 листопада 2013 року у справі № 804/10449/13-а
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у місті
Дніпропетровську Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено
24 жовтня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак