Справа № 826/12815/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06 жовтня 2014 року 11 год. 12
хв. № 826/12815/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Приходько О.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом консорціуму "Український центр
підтримки номерів та адрес" до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, про скасування рішення
відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 06 жовтня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 29 серпня 2014 року надійшов
позов консорціуму "Український центр
підтримки номерів та адрес" (далі -
позивач) до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації, (далі -
відповідач) про скасування рішення
відповідача від 01 серпня 2014 року № 514
"Про скасування рішення НКРЗІ від 10.09.2013
№ 580" (далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову законний
представник позивача зазначив, що
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, оскільки відповідач не мав
права скасовувати рішення про
визначення організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів.

Ухвалою суду від 03 вересня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

Ухвалою суду від 15 вересня 2014 року
відмовлено у задоволенні письмового
клопотання законного представника
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову.

У ході судового розгляду справи
представники позивача підтримали
позов та просили задовольнити його
повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову та доказах на їх
обґрунтування, наданих у судовому
засіданні 22 вересня 2014 року та протягом
судового розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем 01 серпня 2014 року прийнято
оскаржуване рішення, яким скасовано
його рішення від 10 вересня 2013 року № 580
"Про визначення організації, яка
здійснює централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів"
(далі - рішення № 580).

Суд не погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів, а також аналізу
наступних норм та обставин.

Так, рішенням № 580 позивача визначено
організацією, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів.

Відповідно до п. 2 рішення № 580, позивача
зобов'язано:

- до 20 жовтня 2013 року ввести в
експлуатацію централізовану базу
даних (далі - ЦБД);

- запровадити спільно з операторами
телекомунікацій надання послуги
перенесення абонентського номера та
користування персональним номером: на
мережах рухомого (мобільного) зв'язку
із 20 грудня 2013 року; на мережах
фіксованого місцевого телефонного
зв'язку із 01 січня 2015 року за наявності
в операторів телекомунікацій
відповідної технічної можливості
комутаційних станцій і вузлів та за
умови придатності телекомунікаційних
мереж операторів телекомунікацій для
взаємодії із централізованою базою
даних, а із 01 січня 2025 року - в
обов'язковому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
телекомунікації" (далі - Закон), органом
державного регулювання у сфері
телекомунікацій є національна комісія,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації.

Відповідно до п. 1, пп. 17 п. 4 Положення
про Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, затвердженого Указом
Президента України від 23 листопада 2011
року № 1067/2011, Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації (НКРЗІ), є
державним колегіальним органом,
підпорядкованим Президенту України,
підзвітним Верховній Раді України.

НКРЗІ є органом державного регулювання
у сфері телекомунікацій,
інформатизації, користування
радіочастотним ресурсом та надання
послуг поштового зв'язку. У визначеній
сфері НКРЗІ здійснює повноваження
органу ліцензування, дозвільного
органу, регуляторного органу та органу
державного нагляду (контролю).

НКРЗІ відповідно до покладених на неї
завдань: визначає організацію, яка
здійснює централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесення абонентських номерів.

Згідно з п. 5-2 ч. 1 ст. 18 Закону,
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації: відповідно до закону
встановлює порядок відкриття
номерного ресурсу, в якому
забезпечується утворення персональних
номерів абонентів, та порядок
адміністрування, присвоєння абонентам
і обслуговування персональних номерів,
визначає організацію, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів.

Діяльність організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів, є
невід'ємною складовою механізму
реалізації надання споживачам послуг
перенесення абонентських номерів та
використання персональних номерів.

Відповідно до п. 16-1 ч. 1 ст. 32, п. 4-1 ч. 1 ст.
39, п. 5-1 ч. 1 ст. 18 Закону, споживачі під
час замовлення та/або отримання
телекомунікаційних послуг мають право
на: перенесення абонентського номера,
користування персональним номером та
отримання послуг національного
роумінгу".

Оператори телекомунікацій зобов'язані:
надавати абонентам послугу
перенесення абонентського номера,
користування персональним номером у
порядку, встановленому національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації.

Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації: встановлює порядок
надання послуг із перенесення
абонентських номерів та порядок
надання послуг національного роумінгу.

На виконання вище викладених норм
розроблено Положення про надання
послуг із перенесення абонентських
номерів та використання персональних
номерів, яке затверджено рішенням
відповідача від 25 квітня 2013 року № 248
(далі - Положення № 248, рішення № 248).

Нормами Положення № 248 передбачено
права та обов'язки організації, яка
здійснювала централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів,
для забезпечення реалізації яких у
логічному взаємозв'язку
встановлювався порядок її визначення,
передбачено критерії, яким мала
відповідати така організація.

Зокрема, згідно з п.п. 4.2-4.10 Положення №
248 (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
процедура визначення адміністратора
вважається розпочатою з дня
оприлюднення на офіційному веб-сайті
НКРЗІ оголошення про прийом від
організацій (далі -
організація-претендент) заяв про намір
здійснювати централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів
(далі - заява). В оголошенні
зазначаються: дата оприлюднення
оголошення; поштова адреса, за якою
надсилаються заяви; дата, до якої
приймаються заяви; вимоги до
організації-претендента, визначені
згідно з п. 4.8 цього розділу.

Строк, упродовж якого приймаються
заяви, не може бути меншим за 30 днів з
дня оприлюднення відповідного
оголошення.

Заява підписується уповноваженою
особою організації-претендента. До
заяви додаються такі документи: 1)
засвідчена в установленому порядку
копія установчого документа (у разі
провадження діяльності на основі
модельного статуту подається
засвідчена в установленому
законодавством порядку копія рішення
засновників/учасників з інформацією
про провадження діяльності на основі
модельного статуту); 2) пояснювальна
записка із загальним описом ЦБД, що
пропонується, та її технічних
характеристик; 3) інформація
щодо відповідності
організації-претендента умовам,
зазначеним у п. 4.8 цього розділу; 4)
документи, які підтверджують фінансову
спроможність або можливість залучення
коштів для здійснення
централізованого технічного
адміністрування персональних номерів
і перенесених абонентських номерів.

Заява з доданими документами
надсилається до НКРЗІ рекомендованим
листом з описом вкладення або
подається до НКРЗІ особисто
уповноваженою особою
організації-претендента. У випадку
подання документів уповноваженою
особою організації-претендента до
НКРЗІ працівник НКРЗІ, відповідальний
за прийняття вхідної кореспонденції, у
присутності особи, що подає документи,
перевіряє наявність усіх зазначених у
заяві додатків та робить відмітку про
прийняття документів на копії заяви.

Заява, подана з порушенням п.п. 4.4 та 4.5
цього розділу, а також з порушенням
строку її подання, до розгляду не
приймається та повертається
організації-претенденту, що її подала,
не пізніше 5 робочих днів з дня її
отримання.

Заяви, подані з дотриманням вимог цього
Положення, розглядаються на засіданні
НКРЗІ протягом 14 днів після закінчення
строку подання заяв з обов'язковим
запрошенням уповноважених осіб
організацій-претендентів. Запрошення
на участь у засіданні НКРЗІ
надсилаються
організаціям-претендентам
рекомендованими листами на поштові
адреси, зазначені у відповідних заявах,
не пізніше ніж за 7 календарних днів до
дати проведення засідання НКРЗІ.

Організація-претендент повинна
відповідати таким вимогам: 1) бути
резидентом; 2) не мати у своєму
статутному капіталі частки, що
належить іноземній компанії або особі,
що діє в інтересах іноземної особи, у
розмірі більше ніж 10 %; 3) не бути
державним або комунальним
підприємством або таким, у статутному
капіталі якого частка, що належить
державі, перевищує 50 %; 4) бути утвореною
і зареєстрованою відповідно до
законодавства не менше ніж за 3 роки до
дати подання відповідної заяви до
НКРЗІ; 5) мати досвід адміністрування
централізованих баз даних у
телекомунікаційних мережах загального
користування / інформаційних системах
загального доступу не менше 1 року; 6) не
бути оператором телекомунікацій, що
надає послуги фіксованого та/або
рухомого (мобільного) зв'язку, а також
не бути пов'язаною відносинами
контролю у значенні ст. 1 Закону України
"Про захист економічної конкуренції" з
операторами телекомунікацій, що
надають телекомунікаційні послуги в
Україні та/або в інших країнах світу; 7)
у випадках, передбачених
законодавством про захист економічної
конкуренції, організація-претендент
повинна мати дозвіл на концентрацію
або узгоджені дії; 8) не мати чинних
договорів (за винятком договорів про
надання телекомунікаційних послуг) з
операторами, провайдерами
телекомунікацій, які накладають
фінансові зобов'язання на
організацію-претендента; 9) мати
ескізний проект реалізації функцій
централізованого технічного
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів і
відповідне технічне завдання; 10) може
бути створеною у тому числі у вигляді
асоціації, консорціуму чи іншого
об'єднання для досягнення спільної
мети, а саме здійснення
централізованого технічного
обслуговування персональних та
перенесених абонентських номерів.

За результатами розгляду заяв та
доданих до них документів НКРЗІ
приймає рішення, яким визначає
організацію, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів
(далі - Рішення).

У Рішенні визначаються строк введення
в експлуатацію ЦБД та запровадження
надання ППН/КПН.

Відповідно до пп. 1-5 п. 4.11 Положення № 248,
для забезпечення створення та
належного функціонування ЦБД
Адміністратор повинен: 1) за свій
рахунок та у встановлений в Рішенні
строк ввести в експлуатацію ЦБД; 2)
розробити інструкції з використання
ЦБД, погодити їх з НКРЗІ та центральним
органом виконавчої влади в галузі
зв'язку (далі - ЦОВЗ); 3) забезпечити
безперебійну роботу ЦБД, її
централізоване технічне
адміністрування та перенесення
абонентських номерів у встановлені цим
Положенням строки; 4) виконувати вимоги
законодавства щодо рівного,
недискримінаційного доступу
операторів телекомунікацій до ЦБД,
вживати заходів щодо збереження
цілісності та сталості
телекомунікаційної мережі загального
користування України; 5) надавати
послуги операторам телекомунікацій за
однаковими для усіх операторів
тарифами.

Згідно з п. 4 рішення № 248, операторам
телекомунікацій протягом двох місяців
після введення в експлуатацію ЦБД
укласти договори з Адміністратором
ЦБД, забезпечити підключення власних
телекомунікаційних мереж до
обладнання ЦБД та їх взаємодію
відповідно до Технічних вимог до
телекомунікаційних мереж України щодо
забезпечення надання
телекомунікаційних послуг перенесення
абонентського номера та користування
персональним номером, затверджених
наказом Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 01 листопада 2012
року № 617, зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 21
листопада 2012 року за № 1947/22259.

Відповідно до п. 2.9 Положення № 248, при
використанні ЦБД оператор
телекомунікацій на умовах
відповідного договору повинен: 1)
здійснити підключення власних
телекомунікаційних мереж до
обладнання ЦБД (безпосереднє або через
транзитну мережу) для обміну
сигнальними повідомленнями та
службовою інформацією; 2)
забезпечити придатність власної
телекомунікаційної мережі для
взаємодії з ЦБД згідно з Технічними
вимогами, цим Положенням та
інструкціями з використання ЦБД;
3) дотримуватись інструкцій з
використання ЦБД.

Тобто, як вбачається з вище викладених
норм, встановивши порядок надання
ППН/КПН, характеризуючи діяльність
адміністратора як невід'ємну складову
та гарантію реалізації надання цих
послуг споживачам, відповідач чітко
визначив права та обов'язки
адміністратора. Нормами Положення № 248
врегульовано порядок взаємодії
адміністратора з операторами
телекомунікацій під час надання таких
послуг. Положенням № 248 визначено
критерії до організацій-претендентів,
відповідаючи яким міг бути обраний
адміністратором такий суб'єкт
господарювання, який зміг би
реалізувати запропоновану Положенням
№ 248 процедуру надання ППН/КПН.

З урахуванням вище викладеного
відповідачем прийнято рішення № 580.

При цьому, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року у справі № 826/216/14, яку
залишено без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2014 року, визнано
незаконними та нечинними з моменту
прийняття: п.п. 2 та 4 рішення № 248; пп. 2.4.2,
2.4.3, 2.4.5, п.п. 2.5, 2.9, 2.17, 2.19, 2.21, 2.26, 2.32, 2.34, 2.35,
4.8 Положення № 248; п.п. 1.4, 2.10, 2.11, 2.13, 2.21,
2.26, 2.32, розділів IV (пп. 4.1- 4.16) та V (пп. 5.1-5.5)
Положення № 248 в частині, що стосуються
визначення прав та обов'язків
адміністратора ЦБД.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Тобто, з вище викладених обставин
вбачається, що судовим рішенням
скасовано запропонований відповідачем
порядок надання послуг, оскільки
скасування відповідних пунктів
нормативно-правового акта фактично
призвело до недієвості у цілому
запропонованого Положенням № 248
механізму реалізації надання ППН/КПН, у
тому числі щодо невизначеності статусу
організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів.

У судовому порядку визнано незаконними
та нечинними з моменту прийняття
пункти Положення № 248, які стосуються
визначення прав та обов'язків
організації, яка здійснює
централізоване технічне
адміністрування персональних номерів
та перенесених абонентських номерів,
розділ IV Положення № 248, що
встановлював порядок визначення такої
організації.

У зв'язку з вище викладеними
обставинами, 15 липня 2014 року
Міністерством юстиції України
оформлено наказ № 1134/5 "Про скасування
рішення про державну реєстрацію
нормативно-правового акту", яким
скасовано рішення № 248, а відповідачем
прийнято рішення від 01 серпня 2014 року №
513 "Про скасування рішення НКРЗІ від
25.04.2013 № 248".

Скасування рішення № 248, у свою чергу,
зумовило необхідність скасування
рішення № 580, оскільки запропонований
Положенням № 248 порядок надання ППН/КПН
зумовлював вибір і відповідного
адміністратора.

Суд зазначає, що рішенням № 580 позивачу
встановлювався строк введення в
експлуатацію ЦБД - до 20 жовтня 2013 року.

Однак, як пояснила у ході судового
розгляду справи представник
відповідача, позивач вимог рішення № 580
та відповідно Положення № 248 стосовно
вчасного введення в експлуатацію ЦБД у
визначений у рішенні № 580 строк не
виконав, в експлуатацію ЦБД не ввів, а
тому уже починаючи із 20 жовтня 2013 року у
відповідача виникли правові підстави
для прийняття рішення про скасування
рішення № 580.

Відповідно до пп. 2 пп. 4.11 Положення № 248,
для забезпечення створення та
належного функціонування ЦБД
адміністратор повинен: розробити
інструкції з використання ЦБД,
погодити їх з НКРЗІ та центральним
органом виконавчої влади в галузі
зв'язку (далі - ЦОВЗ).

Поряд з цим, з моменту прийняття
рішення № 580 до моменту його скасування
рішенням № 514 відповідних інструкцій з
використання ЦБД на погодження до
НКРЗІ від позивача до відповідача не
надходило, що підтверджує те, що
позивач не вчинив вчасно належних дій
для виконання рішення № 580.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що питання організації впровадження
ППН/КПН, у тому числі невиконання
позивачем рішення № 580, неодноразово
порушувались на засіданнях робочої
групи з питань організації
впровадження послуг із перенесення
абонентських номерів та використання
персональних номерів, у якій брали
участь як представники відповідача,
операторів телекомунікацій, так і
позивача. За підсумками таких засідань,
які проводились протягом року,
починаючи із липня 2013 року, позивачу
неодноразово пропонувалось вжити усіх
необхідних заходів щодо введення в
експлуатацію централізованої бази
даних та розробки відповідних
інструкції з її використання,
враховуючи при цьому надані пропозиції
як представників відповідача, так і
операторів телекомунікацій, які також
зацікавлені у запровадженні послуг
ППН/КПН. Однак, дані пропозиції
позивачем не прийнято. Станом як на 20
жовтня 2013 року, так і на 01 серпня 2014
року централізовану базу даних в
експлуатацію позивач не ввів,
відповідні інструкції з її
використання з відповідачем не
погодив.

Згідно з п. 4.13 Положення № 248, зокрема, у
випадку порушення рішення,
систематичного порушення вимог
законодавства про телекомунікації,
умов договорів з операторами
телекомунікацій, несвоєчасного
надання ППН та КПН НКРЗІ має право
скасувати рішення. Таке рішення
набирає чинності через 6 місяців з дня
його прийняття. Одночасно із
скасуванням рішення НКРЗІ оголошує про
прийом від організацій-претендентів
відповідних заяв.

Таким чином, системно проаналізувавши
вище викладені норми та обставини, суд
прийшов до висновку, що оскаржуване
рішення не підлягає скасуванню,
оскільки його прийнято відповідно до
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014
року у справі № 826/216/14, яка набрала
законної сили, та з урахуванням
скасування рішення про державну
реєстрацію рішення № 248, на підставі
якого і прийнято рішення № 580. Ще однією
з підстав прийняття оскаржуваного
рішення стало порушення позивачем
вимог рішення № 580.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі вище викладених норм та
обставин вбачається, що позов
консорціуму "Український центр
підтримки номерів та адрес" до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, про скасування рішення
відповідача є безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову консорціуму "Український центр
підтримки номерів та адрес".

Копії постанови у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 13
жовтня 2014 року