Справа № 2а/1670/2877/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/54022/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представників позивача Приходько
О.Я.

прокурора Чубенка В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2011

у справі №2а-1670/2877/11

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта»

до Державної податкової інспекції у
м.Полтаві

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2011,
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м.Полтаві
№/0 від 08.09.2010, №/1 від 22.11.2010,
№/2 від 25.01.2011.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові, з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено позапланову
виїзну перевірку Договору № 999/97 від
24.12.1997, укладеного між НГВУ
«Полтаванафтогаз» ВАТ «Укрнафта» та
компанією «Momentum Enterprises» про спільну
інвестиційну діяльність, з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість шляхом зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів за травень 2010 року,
задекларованих у період з 01.01.2010 по
28.02.2010, за результатами якої складено
акт № 7872/23-6/403739509 від 31.08.2010.

За висновками акта перевірки, в
результаті порушення платником
податку пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.97 № 168/97-ВР: завищено суму бюджетного
відшкодування в розмірі 397820,00 грн. за
травень 2010 року; завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
травень 2010 року на суму 301986,00 грн.

На підставі акту перевірки Державною
податковою інспекцією у м. Полтаві
прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від
08.09.2010, відповідно до якого платнику
податку зменшено бюджетне
відшкодування на суму 397820,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження платником податку
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 08.09.2010, скарги платника
залишені без задоволення, прийняті
податкові повідомлення-рішення з
відповідним індексом, якими доведено
нові граничні строки сплати податкових
зобов?язань.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судом повно
встановлено обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що учасниками Договору №
999/97 від 24.12.1997 про спільну діяльність є
компанія «Monumentum Enterprises (Estern Europe) Limited»
(Кіпр) код 403739509) та ВАТ «Укрнафта»,
оператором (управляючим) спільної
діяльності - є ВАТ «Укрнафта» в особі
структурного підрозділу позивача -
нафтогазовидобувного управління
«Полтаванафтогаз».

25.02.2010 учасниками Договору про спільну
діяльність компанією «Monumentum Enterprises (Estern
Europe) Limited» та ВАТ «Укрнафта» в особі
структурного підрозділу НГВУ
«Полтаванафтогаз» (виконавець) було
укладено договір №5/13-р на надання
послуг, пов?язаних з видобутком
природного газу та газового
конденсату.

Зміст та обсяг послуг, що придбавались
позивачем за договором № 5/13-р від 25.02.2010
визначались розділами 1 та 2 даного
договору та полягали, зокрема, у
видобутку газового конденсату та
природного газу згідно технологічного
режиму роботи свердловин,
транспортуванні попередньо
підготовленого природного газу на
Качанівський газопереробний завод.

Результатом наданих послуг відповідно
до п. 3.1 договору є передача замовнику
природного газу в пункті передачі
Качанівському ГПЗ для підготовки.

Згідно пунктів 6.1. та 6.2. договору № 5/13-р
від 25.02.2010 оплата за надані послуги
повинна була здійснюватись щомісячно
на підставі акту наданих послуг та
рахунку у строки, визначені договором.

03.02.2010 учасниками Договору про спільну
діяльність компанією «Monumentum Enterprises (Estern
Europe) Limited», Качанівським газопереробним
заводом ВАТ «Укрнафта» («Виконавець
ГПЗ»), Нафтогазовидобувним управлінням
«Полтаванафтогаз» («Виконавець НГВУ»)
було укладено договір № 5/7-р про
надання послуг з підготовки природного
газу, відповідно до якого учасникам
Договору про спільну діяльність
надавалися послуги з підготовки
природного газу у відповідності до
вимог ГОСТ 5542-87, тобто, надавалися
послуги по доведенню видобутого
природного газу до стану товарної
продукції.

Пунктом 2.1. договору № 5/7-р від 03.02.2010
передбачено, що подача газу компанії
«Monumentum Enterprises (Estern Europe) Limited»
здійснюється «Виконавцем НГВУ» по його
трубопроводу.

Відповідно до п.2.2. договору № 5/7-р від
03.02.2010 кількість газу визначається за
показниками контрольно-вимірювальних
приладів, встановлених на замірних
дільницях «Виконавця НГВУ».

Згідно п. 2.4. договору № 5/7-р від 03.02.2010
підготовлений газ «Виконавець ГПЗ»
зобов?язаний передавати Замовнику на
вузлі виміру газу, що надходить в
систему магістральних газопроводів ДП
«Укртрансгаз».

Результатом надання послуг є складання
трьохстороннього акту про виконання
робіт по підготовці газу у
відповідності з п. 3.3. договору № 5/7-р
від 03.02.2010. Оплата за надані послуги
повинна була здійснюватись щомісячно
на підставі акту наданих послуг та
рахунку у строки, визначені договором
(пункти 3.1., 3.2. договору №5/7-р від 03.02.2010 ).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем не
заперечується факт придбання послуг за
вищезазначеними договорами з
видобутку та підготовки природного
газу, що підтверджується відповідними
актами приймання-передачі видобутого
та підготовленого природного газу та
накладними, перелік яких наведений у
акті перевірки, а також належне
оформлення документів, які дають право
на віднесення сум, сплачених при
придбанні послуг за такими договорами,
до складу податкового кредиту.

Обґрунтовуючи відсутність у Договору
№ 999/97, як самостійного платника
податку на додану вартість, права на
податковий кредит щодо сум податку
сплаченого при придбанні послуг по
видобутку та підготовці природного
газу, відповідач посилається на
ненадання платником податку
документів, які підтверджують
наявність товару, а саме зберігання
газу, його транспортування, подальшу
реалізацію.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

За змістом наведених норм наявність
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), призначених для
використання у власній господарській
діяльності платника податків,
підтверджених відповідними
документами, є визначальною умовою для
виникнення у платника податку права на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що норми
Закону України «Про податок на додану
вартість» не ставлять у залежність
момент виникнення у платника податку
права на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
від моменту, з якого починається
використання придбаних товарів
(послуг) у його господарській
діяльності.

Відповідачем, всупереч ч.2 ст.71 КАС
України, не доведено, що придбані
Договором послуги по видобуванню та
підготовці газу, а також видобутий та
підготовлений за результатами
придбання таких послуг, газ, не
призначались для використання в
оподатковуваних податком на додану
вартість операціях. Так само, як
наявність або відсутність документів
щодо передачі газу на зберігання та/чи
транспортування газу не можуть
свідчити про відсутність такого газу.

Суди також обґрунтовано відхилили
посилання податкового органу на
відсутність поставок за спірними
договорами з огляду на збіг боржника і
кредитора в одній особі оскільки, як
встановлено судами попередніх
інстанцій, учасниками договорів №5/13-р
від 25.02.2010, №5/7-р від 03.02.2010 виступали
учасники Договору про спільну
діяльність, з однієї сторони, та
виконавці за договорами, з другої
сторони. Розрахунки за придбані
послуги за договорами №5/13-р від 25.02.2010 ,
№5/7-р від 03.02.2010 здійснювались із
рахунків у банківських установах,
відкритих Договором про спільну
діяльність, що підтверджується
платіжними дорученнями. Таким чином,
поєднання кредитора та боржника, у
розумінні ст. 606 Цивільного кодексу
України, не відбулося.

З огляду на підтвердження
правомірності включення позивачем до
складу податкового кредиту у
податкових періодах, що перевірялись,
сум сплаченого при придбанні послуг з
видобутку та підготовки природного
газу за договорами № 5/13-р від 25.02.2010, №5
/7-р від 03.02.2010 податку на додану
вартість, зменшення відповідачем
заявленої у декларації за травень 2010
року суми бюджетного відшкодування є
безпідставним.

За встановлених обставин, судова
колегія не вбачає підстав для
скасування постановлених у справі
рішень суду першої та апеляційної
інстанцій, з мотивів викладених в
касаційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області залишити без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2011 - без
змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун