Справа № 754/14699/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Сенюта В. О.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Бєлової
Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
позивача - ОСОБА_3 на постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 19 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі міста Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Деснянського районного суду міста
Києва з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі міста Києва, в
якому просив:

- визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва щодо відмови в проведені
перерахунку та виплати щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
протиправними;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва здійснити нарахування,
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.02.2007 року по 11.02.2011 року та з 22.07.2011 року
до моменту ухвалення рішення, а також в
подальшому перераховувати у вказаних
розмірах пенсії.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 19.09.2014 року у
задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та ухвалити по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, у зв?язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, з
наступних підстав.

Згідно ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нову постанову, якщо судом не
доведені обставини, що мають значення
для справи, які суд першої інстанції
вважає встановленими, судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом ІІІ групи із числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС і має категорію 1
як особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 та копією довідки до акта
огляду МСЕК серії КБ-1 № 004934 (а. с. 15,16).

25 лютого 2014 року представник позивача
за довіреністю звернувся до управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі міста Києва із
заявою про перерахунок щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.02.2007 року по час повного розрахунку по
заборгованості перед заявником.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, відповідач пояснив, що ОСОБА_3
отримує пенсії у розмірах встановлених
чинним законодавством України, з
врахуванням постанов Кабінету
Міністрів України, а тому підстав для
перерахунку пенсій на даний час не має
(а. с. 12-15).

При ухваленні постанови Деснянського
районного суду міста Києва від 19.09.2014
року, суд першої інстанції виходив з
того, що управління Пенсійного фонду
України у Деснянському районі міста
Києва здійснює фінансування пенсійних
виплат з урахуванням постанов
Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів, враховуючи доводи
апеляційної скарги, не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: - інвалідам IIІ групи - 50
процентів мінімальної пенсії за
віком.

Також, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
IIІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 року, Закон України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» в редакції
Закону України від 03.08.2014 року № 1622-18,
встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу, що вказана норма діє з
16.08.2014 року.

Таким чином, з 16.08.2014 року, розміри
пенсій передбачених ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
обмежується вимогами Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» в редакції Закону України від
03.08.2014 року № 1622-18.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що за період з
01.03.2014 року по 15.08.2014 року позивач має
право на нарахування, перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
основної пенсії в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком згідно ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як зазначалось раніше, ч. 2 ст. 19
Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, дії управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва щодо відмови в проведені
перерахунку та виплати щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.03.2014 року по
15.08.2014 року - є протиправними.

Також, колегія суддів звертає увагу, що
зазначені в адміністративному позові
вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання
відповідача перераховувати в
подальшому пенсії у зазначених
розмірах відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - не можуть бути задоволені
в судовому порядку, так як КАС України
не передбачено можливості захисту прав
та інтересів осіб, які станом на момент
звернення до суду не порушені.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу, що позивач звернувся за захистом
прав, свобод та інтересів тільки 29.08.2014
року, що підтверджується відбитком
поштового штемпеля на конверті (а. с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 2 ст. 100 КАС України
встановлено, що позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивачем був
пропущений шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду та
відсутні підстави для визнання причин
пропуску строку звернення до такого
суду поважними, а тому позовні вимоги
ОСОБА_3 за період з 01.02.2007 року по 11.02.2011
року та з 22.07.2011року по 28.02.2014 року
включно - необхідно залишити без
розгляду.

Проаналізувавши норми законодавства
України та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 19.09.2014 року - необхідно
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою адміністративний позов ОСОБА_3 -
задовольнити частково:

- позовні вимоги за період з 01.02.2007 року
по 11.02.2011 року та з 22.07.2011року по 28.02.2014
року включно - залишити без розгляду;

- визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва щодо відмови ОСОБА_3 в
проведені перерахунку та виплати
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.03.2014 року по
15.08.2014 року - протиправними;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва здійснити нарахування,
перерахунок та виплату ОСОБА_3
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.03.2014 року по 15.08.2014 року, з урахуванням
виплачених сум пенсій;

в решті позовних вимог ОСОБА_3 -
необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Статтею 202 КАС України передбачено, що
підстави для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 19 вересня 2014 року -
задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 19 вересня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою адміністративний позов ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Позовні вимоги за період з 01.02.2007 року
по 11.02.2011 року та з 22.07.2011року по 28.02.2014
року включно - залишити без розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва щодо відмови ОСОБА_3 в
проведені перерахунку та виплати
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.03.2014 року по
15.08.2014 року - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі
міста Києва здійснити нарахування,
перерахунок та виплату ОСОБА_3
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та основної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.03.2014 року по 15.08.2014 року, з урахуванням
виплачених сум пенсій.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя:
Л.В. Бєлова

Судді:
Л. М. Гром

М. С. Міщук

Головуючий суддя

Бєлова Л.В.

Судді:

Гром Л.М.

Міщук М.С.