Справа № 2-а-735/11/0226
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-735/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Береговий
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
11 січня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2010 року позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання неправомірними
дій відповідача; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
у відповідності до ст. ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

ПостановоюТульчинського районного
суду Вінницької області від 16.05.2011 року
позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нову постанову про відмову
в задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою вначлідок аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи.

Позивач звернувся до відповідача з
письмовою заявою про перерахунок
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як
особі, віднесеної до 1 категорії,
відповідно до положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідач відмовив позивачу в
перерахунку пенсії з огляду на
відсутність підстав для такого
перерахунку, вказавши, що пенсію
позивачу обчислено відповідно до норм
чинного законодавства, зокрема,
положень Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Визнаючи ж дії відповідача
незаконними, суд першої інстанції
керувався Рішенням Конституційного
суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008,
яким у справі № 1-28/2008, положення пункту
28 розділу ІІ Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" Закону України "Про
держаний бюджет на 2008 рік", зокрема, до
статей 50 та 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", визнано неконституційними
та нечинними з моменту їх ухвалення.
При цьому Конституційним судом України
було зазначено, що внесення змін до
законів України, зупинка їх дії чи
скасування при прийнятті Законів
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, який не має вищої
юридичної сили стосовно інших законів,
є неприпустимим, оскільки вказані дії
створюють протиріччя в законодавстві і
як наслідок призводить до обмеження
прав та свобод людини і громадянина.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з рішенням суду першої
інстанції виходячи з того, що
відповідач допустив звуження змісту та
обсягу прав та свобод позивача,
передбачених статтею 22 Конституції
України, в якій зазначено, що права і
свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти
мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону,
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам 3 групи -у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, являючись особою, яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, категорії 1, є
інвалідом 3 групи, має право на
отримання пенсії у відповідності до
положень статей 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
основної пенсії по інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - 50% мінімальної пенсії за
віком, із змінами внесеними п.п. 12, 15 ст.
28 Закону України "Про Державний бюджет
на 2008 рік", постанов Кабінету Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від
16.07.2008 року.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 справа
№1-21/2005 і рішення Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року №10-рп/2008
встановлено: Закон України "Про статус
і соціальний захист громадян
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" №796-2 від 28.02.1991 року
визначає основні положення про
реалізації конституційного права
громадян, потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи і охорону їх
життя і здоров'я, оскільки відповідно
до статті 50 Конституції України кожний
має право на безпечну для життя і
здоров'я навколишнє середовище і на
відшкодування шкоди заподіяного
порушенням цього права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на перерахунок пенсії в
розмірі передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
зазначений Закон має вищу юридичну
силу в порівняні з постановами
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008р., на які
посилається відповідач.

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії в розмірах, визначених статтями
50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", помилково застосував
норми процесуального права, а саме:
зобов'язав управління Пенсійного фонду
України у Тульчинському районі
Вінницької області нарахувати
державну пенсію та додаткову пенсію
позивачу відповідно до ст.ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
виплатити, починаючи з 22.06.2010 року по
11.01.2011 року з урахуванням раніше
виплачених сум, та здійснювати вказані
виплати в подальшому, починаючи з 11.01.2011
року.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Ч. 1 ст. 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відтак, із системного аналізу
вищенаведених законодавчих положень
вбачається, що метою та завданнями
адміністративного судочинства,
зокрема, є захист та поновлення уже
порушених прав, свобод та охоронюваних
законом інтересів особи, яка
звернулась з відповідним позовом до
суду. Тобто захисту підлягає уже
порушене право, а не ті права та
інтереси, щодо яких наразі не відомо, чи
матиме місце їх порушення у
майбутньому чи ні.

У зв'язку із чим, рішення суду не може
бути прийнято на майбутнє, судове
рішення повинне бути наслідком чинного
правового регулювання та не може
обмежувати волю законодавчого органу в
майбутньому, змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Ч.1 ст. 198 КАС України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право, зокрема, скасувати
постанову суду, та прийняти нову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 11 січня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Позовні вимоги за період з 22 травня 2008
року по 10 січня 2011 року залишити без
розгляду.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задольнити частково.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області у перерахунку та виплаті
ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно
до статтей 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України у Тульчинському районі
Вінницької області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до статтей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та 50 %
мінімальної пенсії за віком з 22 червня
2010 року по 11 січня 2011 року включно, з
урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.