Справа № 826/9731/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2014 року № 826/9731/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазбуд» до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання дій
протиправними, скасування податкових
повідомлень - рішень.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Публічне
акціонерне товариство «Укргазбуд»
(далі по тексту також - позивач) з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (надалі також - відповідач), в
- визнати незаконними дії
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві по
проведенню позапланової невиїзної
перевірки Публічного акціонерного
товариства «Укргазбуд» () по взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тректорія-ПР» (код
- визнати незаконними дії
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві по
складанню акту перевірки від 26.05.2014р.
№2414/26-58-22-08-11/14277604;
- скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
- скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
- витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що доводи відповідача про
допущення позивачем норм чинного
законодавства при здійсненні
господарських правовідносин з його
контрагентом є такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, побудовані виключно на
інформації, викладеної у акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача та є
документально непідтвердженими, що у
свою чергу призводить до завдання
шкоди правам та інтересам позивача.
Відповідач у судове засідання 07.10.2014р.
не прибув, про дату, час і місце
проведення судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.
Проте через канцелярію суду подав
письмові заперечення проти позову, у
яких у задоволенні позову просив
відмовити з мотивів необґрунтованості
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає частковому задоволенню
з огляду про наступне.
Відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПАТ «Укргазбуд», за
наслідком чого складено акт від 26.05.2014р.
№2414/26-58-22-08-11/14277604 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки публічного акціонерного
товариства «Укргазбуд» з питань
дотримання вимог чинного податкового
законодавства щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати до бюджету податку на додану
вартість та податку на прибуток за
період з 01.01.2012р. по 01.06.2013р. при
взаємовідносинах з ТОВ «Тректорія-ПР»
(надалі також - акт перевірки).
В ході перевірки відповідачем
встановлені наступні порушення:
- п.п.138.1.1. п.138.1 п.п. 138.2, п.п 138.8.1. п.
138.8 ст.138 п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-У1, із
змінами та доповненнями в результаті
чого позивачем занижено суму податку
на прибуток за період з 01.01.12р. по 31.12.12р.
у розмірі 629 543,00 грн., яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду;
-п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.4,
201.6 ст. 201 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами
та доповненнями, в результаті чого
позивачем занижено суму податку на
додану вартість за період з 01.07.12р. по
31.12.12р. у розмірі 599 565,00 грн., яка
підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет за підсумками поточного
На підставі вищезазначених
висновків акту перевірки, відповідачем
повідомлення-рішенням від 16.06.2014р.
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 899347 грн. 50 коп. (в т.ч.
штрафні санкції - 299782,5 грн.), та
податкове повідомлення - рішенням від
податкове зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 944314 грн. 50 коп. (в т.ч. штрафні
санкції - 314771,5 грн.).
Позивач категорично не погоджуючись із
правомірністю спірних податкових
повідомлень - рішень звернувся з даним
позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
Фактичні обставини справи свідчать про
те, що відповідачем здійснювалась
перевірка дотримання позивачем вимог
законодавства по взаємовідносинам з
його контрагентом - ТОВ «Тректорія-ПР»
прибуток за період з 01.01.2012р. по 01.06.2013р.
Проте відповідач у ході перевірки
дійшов до висновку про не встановлення
факту надання товарів (робіт, послуг),
перелічених в податкових накладних,
від ТОВ «Тректорія-ПР» на адресу ПАТ
«Укргазбуд», що свідчить про те, що ТОВ
«Тректорія-ПР» не надавались товари
(роботи, послуги) на адресу ПАТ
«Укргазбуд», а лише виписувались
податкові накладні та видаткові
накладні з метою «штучного» формування
податкового кредиту та витрат що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування для ПАТ «Укргазбуд».
Тобто відповідачем встановлено факт
нереальності перевіряємих
господарських правовідносин.
Суд не погоджується з такими доводами
податкового органу з огляду на
При встановленні факту
здійснення господарської операції
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належать складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Перевірці
підлягають фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, зокрема: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі засобів для
перевезення, приміщень для зберігання
товарів тощо, можливість здійснення
операцій з відповідною кількістю
певного товару у відповідності строки
з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.
Як встановлено статтею 1 Закону
України від 16.07.1999 № 996-XІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
В межах розгляду справи встановлено,
що ПАТ «Укргазбуд» із ТОВ
«Тректорія-ПР» укладено договір від
27.06.2012р. №27/06, якого було надання ТОВ
«Тректорія-ПР» (виконавець) послуг ПАТ
«Укргазбуд» (замовник) з організації
проживання робітників.
Згідно оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631, ТОВ «Тректорія-ПР» було
надано позивачу послуги з організації
проживання робітників на загальну суму
3624462 грн. В свою чергу позивачем було
оплачено дані послуги, що
підтверджується банківськими
виписками (копії виписок долучені до
матеріалів справи).
Встановлено, що зазначені послуги по
організації проживання робітників
були використанні при виконанні
позивачем наступних робіт: - по
договору підряду від 26.08.2004р. №3418
«Газопровід Ялта-Форос-Севастополь»
(копія міститься у матеріалах справи); -
по договору субпідряду від 28 січня 2011р.
№7 «роботи з ремонту ізоляційного
покриття магістрального аміакопроводу
з використанням бентонітових глин на
території ПУМА, МУМА УДП
«Укрхімтрансаміак» (копія долучена до
матеріалів справи); - По договору
підряду від 11.07.2012р. №749 «роботи по
виготовленню і транспортуванню плетей
підводного трубопроводу БК-1 Одеського
ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКМ по об'єкту
«Облаштування Одеського і Безіменного
газових родовищ на шельфі Чорного
моря», (копія додається); - по договору
підряду від 29.11.2012р. №1308 «комплекс
робіт по виготовленню плетей
підводного трубопроводу БК-1 Одеського
ГМ-МСП-4 Голіцинського ГКМ по об'єкту
«Облаштування Одеського і Безіменного
газових родовищ на шельфі Чорного
моря» (копія наявна у матеріалах
справи); - по договору підряду від
11.10.2012р. №1060 «роботи по виготовленню
двохтрубних секцій для укладки
підводного трубопроводу с
трубоукладочної баржі по об'єкту
«Облаштування Одеського і Безіменного
газових родовищ на шельфі Чорного
моря» (копія долучена до матеріалів
справи); - по договору підряду від
24.04.2012р. №1/04/1 «Газопровід-відвід до с.
Вербка Чечельницького району
Вінницької області. Перша черга
будівництва.» (копія міститься у
матеріалах справи).
Виконання робіт по вказаних договорах
підтверджується належними первинними
документами: довідками вартості
виконаних робіт (КБ-3) та актами
приймання виконаних будівельних робіт
(КБ-2В) (копії додаються). Вартість
послуг з організації проживання
робітників включена до складу вказаних
первинних документів (стаття витрат
акту КБ-2В - витрати пов'язані з
відрядженням робітників підрядних
організацій на об'єкт ремонту).
Вартість будівельних робіт по вказаним
договорам була оплачена замовником, що
підтверджується відповідними
банківськими виписками (копії долучені
до матеріалів справи). Відрядження
робітників що були залучені до
виконання вказаних робітників
підтверджується відповідними наказами
про відрядження (копії додаються).
Таким чином, факт використання послуг з
організації проживання робітників в
господарській діяльності ПАТ
«Укргазбуд» підтверджується
відповідними первинними документами.
Водночас наявність у позивача
фізичної, технічної та технологічної
можливості по здійсненню вказаних
господарських операцій підтверджують
також наступні докази.
Згідно балансу поданого до матеріалів
справи станом на 31.12.2011р. активи ПАТ
«Укргазбуд» становили - 550279 тис. грн., з
них основні засоби - 224833 тис. грн.
Станом на 2011-2012р.р. на підприємстві
працювало близько 300 працівників, в
підтвердження чого надаємо копії
статистичних звітів з праці за 2011-2012рр.
(копії звітів додані до матеріалів
справи).
Крім того, до матеріалів справи
долучені копії ліцензій які
підтверджують наявність права у ПАТ
«Укргазбуд» виконувати роботи по
вказаним договорам, а саме: ліцензія
державної архітектурно-будівельної
інспекції від 09 липня 2009р. №19-Л. Згідно
переліку робіт вказаної ліцензії, ПАТ
«Укргазбуд» має право здійснювати
роботи по проектуванню, розробленню та
монтажу мереж газопостачання, та всі
супутні роботи (земельні, монтажні
роботи, будівництво необхідних
обслуговуючих будівель, транспортних
мереж, інших інженерних конструкцій);
ліцензія державного комітету ядерного
регулювання України від 07 травня 2008р.
яка надає право ПАТ «Укргазбуд»
здійснювати перевезення закритих
джерел іонізуючого випромінювання
(гамма-дефектоскопи які
використовуються для виявлення
дефектів в трубопровідних мережах).
Таким чином, факт використання
вказаних послуг (проживання робітників
що були залучені у виконанні робіт)
безпосередньо пов'язується із основною
господарською діяльністю ПАТ
«Укргазбуд» - будівництво та ремонт
газопроводів, аміакопроводів та інших
комунікаційних мереж.
Також суд звертає увагу на те, що
згідно витягу з ЄДР, ТОВ «Тректорія-ПР»
зареєстровано як юридична особа і діє
на даний час. Згідно інформації з
Єдиного реєстру платників податку на
додану вартість, ТОВ «Тректорія - ПР»
було платником ПДВ до 27.09.2013р.
Отже, вищевказані докази
підтверджують, що на момент здійснення
господарських відносин із ПАТ
«Укргазбуд», його контрагент був
належним чином зареєстрований як
юридична особа та перебував на обліку в
податкових органах як платник податку
Поряд з цим встановлено, що 17.02.2014р.
документи по господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Тректорія-ПР»
були вилучені у ПАТ «Укргазбуд»
слідчим СВ Сімферопольського МУ ГУМВС
України Д.В. Мунц на підставі ухвали
Київського районного суду м.
Сімферополя від 10.02.2014р. по справі
№123/8084/13-к.
Вказане свідчить про об'єктивну
неможливість надання позивачем
необхідних документів для проведення
перевірки, про що було повідомлено
відповідача, проте на такий факт
останнім не було зважено.
При цьому, як слідує зі змісту акту
перевірки, висновки відповідача про
нікчемність господарських операцій
ПАТ «Укргазбуд» із ТОВ «Тректорія-ПР»
ґрунтуються лише на акті ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва від 12.02.2014р.
№101/2205/38078246 про неможливість
проведення зустрічної звірки із ТОВ
Суд критично ставиться до таких
висновків відповідача, з огляду про
Особливості виникнення, зміни та
припинення договірних зобов'язань,
вимоги до правочинів, умови та наслідки
їх недійсності регламентовані нормами
Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 234
Цивільного кодексу України фіктивний
правочин визнається судом недійсним.
Згідно ч. 1 статті 204
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаним судом
недійсним (презумпція правомірності).
Таким чином, головною
підставою вважати правочин нікчемним
являється її недійсність, встановлена
Фактичні обставини справи
свідчать про те, що відповідачем не
прийнято до увагу принцип презумпції
правомірності правочину, визначеного
на законодавчому рівні ст. 204 ЦК
Пунктом 198.1 ПКУ передбачено, що
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі у
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів в якості
внеску до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та у разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 зазначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку в оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до п. 198.3 ПКУ:
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг)
у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Згідно п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог.
Відповідно до п.14.1.181 Податкового
Кодексу України, податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.
Згідно п. 201.4 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
Пунктом 201.6 ст. 201 ПКУ передбачено,
що податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
Відповідно до норм пункту 138.2 ст.
138 Податкового кодексу України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку.
Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу валових витрат:
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунками, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Крім того, особливу увагу суду
звертає на те, що Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2014р. у справі №826/2224/14 визнано
протиправними дії ДПІ у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києва
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Тректорія-ПР» та визнано
протиправними дії ДПІ у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві по
оформленню результатів зустрічної
звірки ТОВ «Тректорія-ПР» у формі акту
від 12.02.2014р. №101/2205/38078246 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки щодо підтвердження
господарських відносин з платник
Як встановлено ч.1 ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Частиною 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
до висновку про те, що посилання
відповідача на обставини, встановлені
актом від 12.02.2014р.№101/2205/38078246 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки щодо підтвердження
господарських відносин з платник
податків», в обґрунтування нереального
характеру господарських правовідносин
позивача з його контрагентом - ТОВ
«Тректорія-ПР, а відтак і допущення
позивачем у господарській діяльності
порушення норм чинного законодавства,
не носять правового підґрунтя.

Аналізуючи всі докази в сукупності,
зважаючи на те, що відповідачем на
підтвердження порушення ПАТ
«Укргазбуд» п.п.138.1.1. п.138.1 п.п. 138.2, п.п
138.8.1. п. 138.8 ст.138 п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139; п. 198.1,
198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України наведено
виключно інформацію, викладену у акті
ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів
у м. Києві від 12.02.2014р. №101/2205/38078246, дії
щодо оформлення якого визнані судом
протиправними, твердження про
заниження суми податку на прибуток за
період з 01.01.12р. по 31.12.12р. у розмірі 629
543,00 грн. та заниження суми податку на
додану вартість за період з 01.07.12р. по
31.12.12р. у розмірі 599 565,00 грн. є
документально непідтвердженими, що
свідчить про протиправність спірних
податкових повідомлень - рішень та
наявність правових підстав їх для
скасування.

Разом з тим позовні вимоги про
визнання незаконними дій Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві по проведенню
позапланової невиїзної перевірки
Публічного акціонерного товариства
«Укргазбуд» () по
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Тректорія-ПР» () та по
складанню акту перевірки від 26.05.2014р.
№2414/26-58-22-08-11/14277604, задоволенню не
підлягають з огляду про наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів
зобов'язані, крім іншого: дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; забезпечувати
сумління виконання покладених н
контролюючі органи функцій; не
допускати порушень прав та
охоронюваний законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Разом з тим, відповідно до пункту 61.1
статті 61 цього Кодексу, податковий
контроль - це система заходів, що
вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: - ведення обліку
платників податків; -
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; -
перевірок та звірок відповідно до
вимог цього Кодексу, а також перевірок
щодо отримання законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право,
зокрема, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Відповідно до ч. 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В статті 75 ПК України визначені
види перевірок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи контролюючого органу і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні
контролюючого органу.

Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.

Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема:
- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України); -
отримано судове рішення суду (слідчого
судді) про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
ПК України).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Фактичні обставини справи
свідчать, що у відповідача були правові
підстави для проведення перевірки
позивача.

Разом з тим, порядок оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами затверджений Наказом
Міністерства Фінансів України від
14.03.2013р. № 395 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 квітня
2013 р. за №607/23139), (надалі - Наказ).

Відповідно до пп. 2.3.2.2. п. 2.3.2.
Розділу II Наказу зазначає, що у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: - чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік) діяльності
платника податків та операцію, в
результаті якої здійснено це
порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення платника податків
або його законних представників щодо
встановлених порушень; - зазначити
первинні документи, на підставі яких
вчинено записи з обліку, та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів, та докази, що
підтверджують наявність факту
порушення; - у разі відсутності
первинних документів або ненадання їх
чи інших документів, що підтверджують
факт порушення, зазначити інші докази,
що достовірно підтверджують наявність
факту порушення; - уразі відмови
платника податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі органу
державної податкової служби така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного представника)
та переліку документів, які йому
запропоновано подати, факт про
складання такого акта відображається в
акті документальної перевірки; - у разі
надання платником податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Системний аналіз вищевикладених норм
свідчить, що органи податкової служби
за наслідком проведеної перевірки
мають право на оформлення акту
перевірки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
акт перевірки та висновки акта
перевірки, які в них викладені, не є
рішеннями суб'єкта владних
повноважень, не спричиняють виникнення
будь-яких прав і обов'язків осіб чи
суб'єктів владних повноважень, лише
фіксують виявлені перевіркою
порушення, а отже, не породжують
правовідносин, що можуть бути
предметом спору.

До того ж, як зазначено в абзаці 4 п. 1
мотивувальної частини рішення
Конституційного Суду України від 23
червня 1997 року у справі № 3/35-313 (№ 2-зп),
за своєю природою ненормативні акти, на
відміну від нормативних, встановлюють
не загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернення до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію.

Також, у п. 5 рішення Конституційного
Суду України від 22 квітня 2008 року №
9-рп/2008 у справі №1-10/2008 зазначено, що при
визначенні природи "правового акту
індивідуальної дії" правова позиція
Конституційного Суду України
ґрунтується на тому, що правові акти
ненормативного характеру
(індивідуальної дії) стосуються
окремих осіб, розраховані на
персональне (індивідуальне)
застосування і після реалізації
вичерпують свою дію.

Так, висновки контролюючого органу за
наслідками проведення перевірки,
викладені у відповідному акті, не
породжують для суб'єкта господарювання
певних юридичних наслідків та не
змінюють фінансово-економічного
становища платника, а отже, не
порушують його прав та законних
інтересів.

Таким чином, відповідачем
фактично реалізована його компетенція
на проведення перевірки та оформлення
результатів такої перевірки, а тому
оскаржувані дії по проведенню
позапланової невиїзної перевірки
Публічного акціонерного товариства
«Укргазбуд» () по
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Тректорія-ПР» () та по
складанню акту перевірки від 26.05.2014р.
№2414/26-58-22-08-11/14277604 не є такими, що
порушують прав та законних інтересів
позивача, а відтак у цій частині
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
спірних податкових повідомлень -
рішень.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
16.06.2014р. №.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
16.06.2014р. №.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати у розмірі 162, 50 грн. на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укргазбуд» за рахунок
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А.
Качур