Справа № 568/1675/13-а
Суддя: Драновська С. З.
Дата ухвалення: 2014-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №568/1675/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

в складі:

головуючого судді:
Драновської С.З.

при секретарі судового засідання:
Саган В.В.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1

за участю представника
відповідача:Ганджи М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі про визнання
протиправними дій щодо відмови у
призначенні пенсії за віком та
зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним
позовом .

В обґрунтування позову
посилається на те, позивачка за віком
має право на призначення пенсії. В 2003
році вона виїхала на постійне місце
проживання до Сполучених Штатів
Америки, де проживає по даний час. 27.08.2013
року ОСОБА_3 звернулася до відповідача
із заявою про призначення та виплату їй
пенсії за віком., однак листом №2201/01
від 09.09.2013 року відповідач відмовив
позивачу у призначенні та виплати
пенсії. Свою відмову мотивували тим, що
в порушення вимог п.2 п.3 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ОСОБА_3 не долучено
належні документи про її фактичне
місце проживання. Також в листі
посилались на ст.52 та ч.1 ст.92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» і
зазначали, що громадянам які виїхали на
постійне проживання за кордон пенсії
не призначаються.

Дії Управління пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області щодо відмови у
призначенні пенсії за віком вважає
протиправними з підстав, викладених в
адміністративному позові.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_1 позовні
вимоги ОСОБА_3 повністю підтримав і
просив задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 із резолютивної частини позову
просив лише виключити вимогу щодо
покладення зобов'язання на управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі про прийняття
від ОСОБА_3 необхідні документи для
призначення та нарахування пенсії за
віком.

ОСОБА_1. стверджував, що
позивачка на даний час є громадянкою
України і користується всіма правами
як громадянка України в т.ч. і правом на
пенсійне забезпечення.

В 2013 році ОСОБА_3 виповнилося
61 рік та в серпні 2013 року позивачка
звернулася із заявою до відповідача
про призначення їй пенсії за віком,
однак їй було безпідставно відмовлено
в порушення вимог Конституції України
та діючого законодавства.

Про необхідність встановлення
наявності страхового стажу позивачки
звертав увагу в мотивувальній частині
ухвали від 28.08.2014 року Вищий
Адміністративний суд України. Крім
того, просив врахувати, що її
чоловікові ОСОБА_5 який одночасно із
позивачкою подав заяву про отримання
пенсії і також проживає в США за
постановою Житомирського Апеляційного
Адміністративного суду від 25.03.2014 року
уже нараховується пенсія відповідачем.

На даний ОСОБА_3 досягла пенсійного
віку і згідно довідки начальника
управління Пенсійного фонду України
О.Браславець за №15-с/09-06 від 15.10.2014 року
має необхідний страховий стаж 23 роки 10
місяців та 1-н день, а отже має право на
пенсійне забезпечення в Україні.

Звертав увагу, що до виїзду на постійне
місце проживання в США позивачка
постійно проживала в АДРЕСА_1, і її сім'я
має намір повернутися на постійне
місце проживання в Україну. Також
ОСОБА_3 28.10.2011 року подала необхідні
документи до нотаріуса щодо оформлення
спадщини на спадкове майно матері -
будинковолодіння розміщене на
території Радивилівського району.

Представник управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Ганджа М.В.
позов не визнавала і з підстав
зазначених в запереченні.

Заслухавши сторони,
дослідивши матеріали справи та подані
сторонами письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення,
виходячи з наступного.

Позивачка народилася в Україні 14.12.1952
року і по 2003 рік працювала на різних
роботах як на території України так і
колишнього СРСР, що підтверджується
копією трудової книжки та довідками.

А відтак, відповідно до ст.26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» має право на призначення
пенсії за віком.

Відповідно до закордонного
паспорту (а.с.9). позивачка є
громадянкою України та термін дії
паспорту продовжений до 2019 року так як
вона виїхала на постійне місце
проживання до США в 2003 .

27.08.2013 року ОСОБА_3 звернулася до
відповідача із заявою про призначення
та виплату їй пенсії за віком. Листом
відповідача управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
від 09.09.2013 року позивачу було
повідомлено, що правові підстави для
призначення їй пенсії за віком
відсутні (а.с.12,13).

На виконання вимог
мотивувальної частини ухвали Вищого
Адміністративного суду України (справа
№К/800/29639/14) від 28.08.2014 року судом
досліджено наявність у позивачки
страхового стажу. Зокрема із довідки
начальника управління Пенсійного
фонду України О.Браславець за №15-с/09-06
від 15.10.2014 року слідує, що ОСОБА_3 має
необхідний страховий стаж 23 роки 10
місяців та 1-н день.

Крім того, на даний період як
позивачкою так і її представником
ОСОБА_1 до відповідача подано належні
документи відповідно до вимог п.2 п.3
Порядку подання та оформлення
документів для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і таке не заперечувала
представник відповідача Ганджа М.В.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України
право громадян на соціальний захист
конкретизоване у Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Законі України «Про
пенсійне забезпечення», якими
встановлено порядок нарахування та
виплати пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом. Іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію на рівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міжнародними
угодами.

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем, проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

У п.7 Порядку встановлено, що до заяви
про призначення пенсії за віком
додаються, зокрема, документи про місце
проживання (реєстрації) заявника.

Згідно п.16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсі), повинна пред'явити паспорт
(або інший документ, що засвідчує цю
особу), місце її проживання (реєстрації)
та вік.

За приписами п.29 Порядку за документ, що
засвідчує місце проживання особи,
приймаються: паспорт або довідка
уповноважених органів з місця
проживання (реєстрації), у тому числі
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
громадянство України» документами, що
підтверджують громадянство України є:
паспорт громадянина України, свідоцтво
про належність до громадянства
України, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон, тимчасове
посвідчення громадянина України,
проїзний документ дитини,
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, посвідчення особи моряка,
посвідчення члена екіпажу, посвідчення
особи на повернення в Україну.

Позивачка є громадянкою України і у
відповідності до ч.1 ст.26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за наявності
відповідного страхового стажу набула
право на отримання пенсії за віком.

Як встановлено ч.2 ст.2 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставами для їх
обмеження.

Таким чином, позивачка має повне право
на реалізацію конституційного права
на пенсійне забезпечення та
призначенні пенсії за віком.

Відповідно до положень ст.2 Закону
України «про громадянство України»
якщо громадянин України набув
громадянство (підданство) іншої
держави або держав, то у правових
відносинах з Україною він визнається
лише громадянином України.

Як встановлено ст.24 Конституції
України, громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Виходячи із правової та соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.
Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_3 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню. Відповідач не довів
законність своїх дій при розгляді
заяви позивачки від 27.08.2013 року та
відмові в призначенні їй пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного та
керуючись ст..ст.9,11,17,18,70,71,158-163,167,186 КАС
України, ст.ст.24,46 Конституції України,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд-

п о с т а н о
в и в :

Позов ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі про визнання
протиправними дій щодо відмови у
призначенні пенсії за віком та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області щодо відмови в призначенні
пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському район Рівненської
області призначити та виплачувати
пенсію ОСОБА_3 за віком відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 27.08.2013 року.

Стягнути із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 сплачений
судовий збір у розмірі 68 (шістдесят
вісім) гривень 82 коп..

Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Радивилівський районний суд
Рівненської області протягом десяти
днів з дня її проголошення.

При неподанні в 10-денний строк
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили по закінченню цього
строку, а при поданні апеляційної
скарги постанова набирає законної
сили по закінченню розгляду справи
апеляційним судом.

Повний текст постанови
виготовлено 28.10.2014 року.

Суддя:
С.З.Драновська