Справа № 2а-2804/11/2170
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/21384/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Cмоковича М.І.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу першого заступника прокурора
Херсонської області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року у справі за позовом прокуратури
Херсонської області до
Голопристанської районної державної
адміністрації, третя особа: фермерське
господарство «Аделаїда» відокремлена
садиба, про скасування рішення, -в с т а
н о в и л а:Прокуратура Херсонської
області звернулась до суду з позовом до
Голопристанської районної державної
адміністрації, третя особа: фермерське
господарство «Аделаїда» відокремлена
садиба, про скасування рішення.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2011
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, перший
заступник прокурора Херсонської
області звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи проводиться в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що фермерським
господарством «Аделаїда» відокремлена
садиба набуто у власність нерухоме
майно - господарські двори (виробничі
будівлі та споруди), які на праві
власності належали членам
колективного сільськогосподарського
підприємства ім. Леніна, що ліквідоване
в ході реформування за рішенням
загальних зборів 28 серпня 2002 року.

Фермерське господарство «Аделаїда»
відокремлена садиба звернулось до
Голопристанської районної державної
адміністрації та Чулаківської
сільської ради з клопотанням про
надання дозволу на розробку проектів
відведення для передачі безоплатно у
власність земельних ділянок для
обслуговування набутих господарських
дворів.

Рішенням Чулаківської сільської ради
№288 від 29 липня 2005 року та
розпорядженням голови
Голопристанської районної державної
адміністрації №465 від 30 листопада 2005
року фермерському господарству
«Аделаїда» відокремлена садиба надано
дозволи на розробку проектів
відведення земельних ділянок
загальною площею близько 26 га.

Фермерським господарством «Аделаїда»
відокремлена садиба виготовлено
проекти відведення земельних ділянок
та погоджено їх у Скадовській
міжрайонній державній екологічної
інспекції Державного управління
екоресурсів в Херсонській області,
Голопристанській районній
санітарно-епідеміологічній станції,
відділі містобудування та архітектури
Голопристанської районної державної
адміністрації, Херсонській обласній
інспекції по охороні пам'яток історії
та культури, управлінні
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Херсонської обласної державної
адміністрації, Голопристанському
районному відділі земельних ресурсів.

Розпорядженням голови
Голопристанської районної державної
адміністрації

від 12 січня 2009 року №25 «Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність фермерському господарству
«Аделаїда» на території Чулаківської
сільської ради» затверджено проекти
землеустрою та безоплатно передано у
власність фермерському господарству
«Аделаїда» земельні ділянки із земель
колективної власності колишнього КСП

ім. Леніна на території Чулаківської
сільської ради загальною площею понад
26 га.

Вважаючи розпорядження голови
Голопристанської районної державної
адміністрації

від 12 січня 2009 року про затвердження
проектів землеустрою та передачі
безоплатно у власність фермерському
господарству «Аделаїда» відокремлена
садиба земельних ділянок, прокурор
звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що при винесенні оскаржуваного
розпорядження відповідач діяв
правомірно та в межах повноважень.

Такий висновок судів попередніх
інстанцій є передчасними з огляду на
таке.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1статті 82
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на момент винесення
оскаржуваного розпорядження) юридичні
особи (засновані громадянами України
або юридичними особами України) можуть
набувати у власність земельні ділянки
для здійснення підприємницької
діяльності у разі: придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами; внесення
земельних ділянок її засновниками до
статутного фонду; прийняття спадщини;
виникнення інших підстав, передбачених
законом.

Згідно з положеннями статті 120
Земельного кодексу України до особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначено,
до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то в
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу
України передбачено, що районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для:
сільськогосподарського використання;
ведення водного господарства, крім
випадків, передбачених частиною сьомою
цієї статті; будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті.

Відповідно до статті 377 Цивільного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент винесення оскаржуваного
розпорядження) до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не
визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Так, в судових рішеннях зазначено, що
підставою для безоплатної передачі
земельних ділянок фермерському
господарству «Аделаїда» відокремлена
садиба було придбання паїв учасників
колективного сільськогосподарського
підприємства ім. Леніна (господарські
двори (виробничі будівлі та споруди) у
2001 році відповідно до договорів
купівлі-продажу.

Разом з тим, дані договори
купівлі-продажу, момент їх укладення та
умови судами не досліджувались,
правова оцінка їм не надана.

Крім того, в матеріалах справи
містяться свідоцтва про право
власності на нерухоме майно
(господарські двори (виробничі будівлі
та споруди), видані Чулаківською
сільською радою, в яких власником
зазначено фермерське господарство
«Аделаїда» відокремлена садиба,
підставою - рішення виконавчого
комітету Чулаківської сільської ради
від 28 липня 2004 року №79 та

від 31 серпня 2005 року №69.

При цьому, дані рішення виконавчого
комітету Чулаківської сільської ради в
матеріалах справи відсутні, судами
правова оцінка їм також не надана.

Отже, суди не дали оцінку суперечливим
доказам щодо набуття фермерським
господарством «Аделаїда» відокремлена
садиба права власності на нерухоме
майно (господарські двори (виробничі
будівлі та споруди), яке стало
підставою для безоплатного отримання у
власність земельних ділянок.

Наведені обставини мають суттєве
значення для вирішення справи та
постановлення законного й
обґрунтованого рішення щодо
правомірності прийнятого головою
Голопристанської районної державної
адміністрації розпорядження про
затвердження проектів землеустрою та
передачі безоплатно у власність
земельних ділянок.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі
постановлене судом рішення не є
обґрунтованим.

Відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи і не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції.

Виходячи з наведеного, постановлені у
справі рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, а справа - поверненню на
новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника
прокурора Херсонської області
задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року - скасувати.

Справу за позовом прокуратури
Херсонської області до
Голопристанської районної державної
адміністрації, третя особа: фермерське
господарство «Аделаїда» відокремлена
садиба, про скасування рішення -
повернути на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: