Справа № 804/14338/13-а
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2014 рокусправа № 804/14338/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я,В..

за участю

представника позивача: Шкарбан Т.В..

представника відповідача: Онасенко
О.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Профіль України"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 грудня 2013 року у справі №804/14338/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім Профіль
Україна" до Дніпропетровської митниці
Міндоходів України про скасування
рішення та повернення сплачених
коштів,-

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Профіль України" звернулось до суду
з адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просило: визнати
протиправною та скасувати картку
відмови у митному оформленні товарів
№110100000/2013/200416 від 11 вересня 2013 року
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України; визнати протиправною та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №110100000/2013/200419/1
від 11 вересня 2013 року
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України, стягнути з Дніпропетровьскої
митниці Міндоходів через державну
казначейську службу України у
Дніпропетровській області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім Профіль
України" надмірно сплачений податок на
додану вартість у сумі 14 589,74 гривень,
що перерахований як фінансова гарантія
сплати митних платежів згідно Розділу
Х Митного кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що товариством надано
всі необхідні документи для визначення
митної вартості. Надані для митного
оформлення документи є достатніми для
застосування методу визначення митної
вартості №1, а також дозволяють
обчислити та перевірити митну
вартість, заявлену декларантом. Проте,
Дніпропетровською митницею прийнято
рішення про визначення митної вартості
товарів за 6 (резервним) методом.
Вказані дії відповідача призвели до
сплати податків у більшому розмірі.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2013 року адміністративний позов
залишено без задовлення.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Профіль України", позивач,
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
вимог норм матеріального та
процесуального права просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про
задовлення позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована
фактично доводами адміністративного
позову.

Представник позивача в судоіому
засіданні підтримав апеляційну скаргу,
просив суд її задовольнити, скасувавши
рішення суду першої інстанції та
прийнявши нове рішення про задовлення
позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
вказував на невідповідність наданих
позивачем для митного оформлення
товару документів, а саме коносаменту,
вимогам чинного законодавства, що і
стало підставою для коригування митної
вартості товару за шостим (резервним)
методом, просив суд відмовити у
задовленні апеляційної скарги та
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що за
умовами контракту купівлі - продажу
№YF0806-10 від 08.06.2013 року ТОВ "Торговий Дім
Профіль України" 11.09.2013 року отримав від
фірми "HNGHOU YONGZHAN TRADING Co., LTD" (КНР) товар
наступної нлменклатури:

- Оцинкована сталь методом
гарячого цинкування в рулонах товщиною
0,38 мм.,

- Оцинкована сталь методом
гарячого цинкування в рулонах товщиною
0,40 мм..

На виконання обов'язків учасника
зовнішньоекономічних відносин Позивач
09.09.2013 року сформував митну декларацію
№110100000/2013/228138 та надав її до
Дніпропетровьскої митниці, її
структурного підрозділу посту
"Дніпропетровськ - Лівобережний" для
здійснення митного формлення товару, у
графі 43 ВМД зазначено основний метод
(перший) визначення митної вартості за
ціною угоди, який передбачено ст.53
Митного Кодексу України.

При поданні вказаної ВМД позивачем
задекларовані наступні документи:
картку обліку особи, що здійснює
операції з товарами №110/2012/0001937 від
03.12.2012р., залізничну накладну для
внутрішнього сполучення №40023111 від
03.09.2013 р., коносамент №EGLV34 від
29.06.2013 р., банківський платіжний
документ №379 від 28.08.2013 р., прейскурант
від 20.06.2013 р., висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією ДЗІ №9/349 від 23.07.2013 р.,
розрахунок ціни (калькуляція) від 20.06.2013
р., рахунок - фактуру (інвойс) TR110705C від
08.06.2013 р., зовнішньоекономічний договір
(контракт) YF0806-10 від 08.06.2013 р. доповнення
до контракту №99 від 05.06.2013 р., довідку
про проведення декларування валютних
цінностей, доходів чи майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами МДПІ№84 від
10.07.2013 р., інформацію про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару №2761 від 29.06.2013 р.,
резервну позицію №915 від 26.07.2001 р.,
сертифікат про походження товару
загальної форми CCPITI125637551 від 20.07.2013 р.,
єдиний уніфікований документ на
розміщення та тимчасове зберігання
товару №110100000/0651 від 09.09.2013 р., тощо.

Розглянувши вищезазначені документи
митним органом було направлено на
адресу позивача електронне
повідомлення із вимогою надати
додаткові документи, що необхідні для
визначення митної вартості товару для
здійснення його митного оформлення.
Однак, позивачем не було надано
додаткових документів на вимогу
відповідача, натомість ТОВ "Торговий
Дім Профіль України" направило до
відповідача лист із зазначенням
достатності наданих документів для
здійснення митного оформлення товару.

В подальшому, митним органом було
прийнято Рішення про коригування
митної вартості товару №110100000/2013/200416/1
від 11.09.2013 р., та складено картку відмови
в прийнятті митної декларації
№110100000/2013/00509 від 11.09.2013 р..

Правомірність та обгрунтованість
Рішення про коригування митної
вартості товару №110100000/2013/200416/1 від
11.09.2013 р. та Картку відмови в прийнятті
митної декларації №110100000/2013/00509 від
11.09.2013 р., прийнятих Дніпропетровською
митницєю Міндоходів України, є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що в
документах, наданих позивачем до
митного органу для здійснення митного
оформлення товару, а саме в інвойсі та
покувальному листі, містяться
розбіжності з іншими документами щодо
товару у зв'язку з чим коригування
митної вартості товару митним органом
із застосуванням резервного методу
визначення митної авртості є
правомірним та обгрунтованим,
здійсненим у відповідності до чинного
законодавства.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.249 Митного кодексу
України митна вартість товарів, які
переміщуються громадянами через
митний кордон України, для цілей
нарахування податків і зборів
визначається на підставі заяви
власника цих товарів чи уповноваженої
ним особи за умови надання
підтверджувальних документів
(товарних чеків, ярликів тощо), які
можна ідентифікувати з наявними
товарами. При визначенні митної
вартості товарів, які переміщуються у
несупроводжуваному багажі та
вантажному відправленні, крім вартості
самих товарів враховується вартість їх
страхування та перевезення (фрахту) до
моменту перетинання ними митного
кордону України.

За відсутністю таких підтверджень або
у разі наявності обґрунтованих
сумнівів щодо достовірності
відомостей стосовно заявленої
вартості митні органи визначають митну
вартість самостійно, на підставі ціни
на ідентичні або подібні (аналогічні)
товари та відповідно до вимог цього
Кодексу.

Отже, вказаною нормою матеріального
права митні органи наділені
повноваженнями щодо самостійного
визначення митної вартості товарів у
разі відсутності підтверджувальних
документів вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України або у разі виникнення сумну
щодо достовірностей відомостей про
заявлену вартість товару.

Як же зазначалось позивачем було
надано до митного органу достатній
обсяг документів, що дають можливість
визначити митну вартість товару, а
саме: картку обліку особи, що здійснює
операції з товарами №110/2012/0001937 від
03.12.2012р., залізничну накладну для
внутрішнього сполучення №40023111 від
03.09.2013 р., коносамент №EGLV34 від
29.06.2013 р., банківський платіжний
документ №379 від 28.08.2013 р., прейскурант
від 20.06.2013 р., висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією ДЗІ №9/349 від 23.07.2013 р.,
розрахунок ціни (калькуляція) від 20.06.2013
р., рахунок - фактуру (інвойс) TR110705C від
08.06.2013 р.,зовнішньоекономічний договір
(контракт) YF0806-10 від 08.06.2013 р.доповнення
до контракту №99 від 05.06.2013 р., довідку
про проведення декларування валютних
цінностей, доходів чи майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами МДПІ№84 від
10.07.2013 р., інформацію про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару №2761 від 29.06.2013 р.,
резервна позиція №915 від 26.07.2001 р.,
сертифікат про походження товару
загальної форми CCPITI125637551 від 20.07.2013 р.,
єдиний унифікований документ на
розміщення та тимчасове зберігання
товару №110100000/0651 від 09.09.2013 р., тощо.

Разом з тим, на думку відповідача,
документи були надані не в повному
обсязі, у зв'язку з чим, митницею
прийняті рішення про визначення митної
вартості товару із застосуванням
методу №6.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, у спірних правовідносинах,
митний орган, при визначені митної
вартості товару повинен був діяти на
підставі та у спосіб, що визначені
законами України.

Методи визначення митної вартості
товарів встановлені статтею 266 Митного
кодексу України

Так, визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

3) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта.

У разі, якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
установлених статтею 273 цього Кодексу.

Таким чином, наведеною нормою
матеріального права встановлено як
методи визначення митної вартості
товарів так і порядок їх застосування.

Послідовність застосування різних
методів оцінки митної вартості
означає, що вичерпавши усі можливості
для встановлення рівня митної вартості
товару за одним методом, митний орган
має послідовно застосовувати інші
методи. Однак, у спірному випадку
Запорізька митниця відразу
використала метод визначення митної
вартості №6, не дослідивши у повній
мірі усі обставини, які впливали на
рівень ціни, заявленої декларантом.

Відповідно до діючого, на момент
виникнення спірних правовідносин,
Порядку заповнення рішення про
визначення митної вартості товарів,
затвердженого Наказом Державної
митної служби України №506 від 29.05.2009
року, у графі №33 зазначаються
обставини, що стали підставою для
прийняття Рішення, та джерела
інформації, які використовувалися
митним органом, і їх реквізити.

Проте, оскаржене рішення про
визначення митної вартості товару не
містять в собі відомостей про те, які
обставини унеможливлювали застосувати
для визначення митної вартості товару
методи №2-5, що стало законною підставою
для застосування методу №6. З
оскаржуваних рішень вбачається, що
основною підставою для визначення
митницею вартості товару за резервним
методом було подання додатково
витребуваних документів не в повному
обсязі та відмовою надати інші
додаткові документи.

Ненадання декларантом запитуваних
митним органом документів або відмова
у такому наданні, за відсутності
достатнього обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару, не є достатнім для
висновку про наявність підстав для
застосування митним органом іншого
методу визначення митної вартості.

Таким чином, на думку суду апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
оскаржувані рішення митного органу про
коригування митної вартості товару та
картка відмови в прийнятті митної
декларації є протиправними та
підлягають скасуванню.

Щодо посилань представника
відповідача на невідповідність
наданих позивачем для митного
оформлення документів, як на підставу
для здійснення коригування митної
вартості товару суд зазначає наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 264 Митного кодексу
України, митна декларація реєструється
та приймається органом доходів і
зборів у порядку, що визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Митна декларація та інші документи
подаються органу доходів і зборів в
електронному вигляді з дотриманням
вимог цього Кодексу або на паперових
носіях. Митна декларація на паперовому
носії супроводжується її електронною
копією. Разом з митною декларацією
органу доходів і зборів подаються
рахунок або інший документ, що визначає
вартість товару, та, у випадках,
встановлених цим Кодексом, - декларація
митної вартості. Відомості про
документи, визначені частиною третьою
статті 335 цього Кодексу, зазначаються
декларантом або уповноваженою ним
особою у встановленому порядку в
митній декларації. На вимогу органу
доходів і зборів декларант або
уповноважена ним особа зобов'язані
надати органу доходів і зборів
оригінали таких документів або
засвідчені в установленому порядку їх
копії, якщо законодавством не
передбачено подання оригіналів.

Статтею 255 Митного кодексу України
встановлено, що митне оформлення
завершується протягом чотирьох
робочих годин з моменту пред'явлення
органу доходів і зборів товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що підлягають митному
оформленню (якщо згідно з цим Кодексом
товари, транспортні засоби
комерційного призначення підлягають
пред'явленню), подання митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та всіх необхідних документів
і відомостей, передбачених статтями 257
і 335 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 256 Митного
кодексу України, відмова у митному
оформленні - це письмове вмотивоване
рішення органу доходів і зборів про
неможливість здійснення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через невиконання декларантом або
уповноваженою ним особою умов,
визначених цим Кодексом. У рішенні про
відмову у митному оформленні повинні
бути зазначені причини відмови та
наведені вичерпні роз'яснення вимог,
виконання яких забезпечує можливість
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення. Зазначене рішення повинно
також містити інформацію про порядок
його оскарження.

Виходячи з аналізу зазначених
норм права можливо зробити висновок, що
на декларанта чинним митним
законодавством покладено обов'язок
щодо надання, у строки визначені
Законом, відповідного пакету
документів разом із заповненою
належним чином ВМД до митного органу
для здійснення митного оформлення
товару. У разі, якщо ВМД та подані разом
із нею відомості та документи не
відповідають вимогам Митного кодексу
та іншого законодавства, що регулює
порядок оформлення митних документів,
митний орган наділений повноваженнями
щодо прийняття рішення про відмову у
здійсненні митного оформлення товару у
зв'язку з невідповідністю документів
щодо нього.

Представником відповідача в
судовому засіданні пояснено, що
посадовими особами структурного
підпрозділу Дніпропетровської Митниці
Міндоходів було прийнято до митного
оформлення надані позивачем документи,
в тому числі інвойс та пакувальний
пакет, як належні, та здійснено на їх
підставі митне оформлення товару,
однак із коригуванням митної вартості
товару із посиланням на
невідповідність окремих пунктів
документів (інвойс, пакувальний лист).

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що
невідповідність митних документів
вимогам чинного законодавства може
слугувати підставою саме для прийняття
рішення про відмову у здійсненні
митного оформлення товару через
неналежне складання документів щодо
товару. Водночас, митний орган вправі
прийняти рішення щодо відповідності
наданого декларантом пакету
документів чинному законодавству та
приналежності його до товару, що
ввозиться на територію України. При
цьому, таке прийняття документів для
митного оформлення є безумовним та в
разі його здійснення митний орган
позбавлений можливості здійснити
коригування митної вартості товару із
подальшим його пропуском через митний
кордон України із посиланням на
невідповідність поданих для митного
формлення документів.

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції не приймає
зазначені доводи відповідача в якості
доказів правомірності прийняття
оскаржуваних рішень.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
вирішення судом питання щодо стягнення
з державного бюджету коштів, отриманих
Дніпропетровьскою митницею, у якості
фінансової гарантії за випуск товару у
вільний обіг не може бути вирішено в
судовому порядку під час розгляду
даної справи по суті. Чинним
законодавством передбачено порядок
стягнення таких коштів Декларантом з
Державного бюджету через орган, що
здійснює казначейське обслуговування,
шляхом звернення до митного органу із
вимогою про надання висновку про
можливість здійснення повернення
коштів.

Оскілки матеріали справи не містять
доказів звернення позивача до митного
органу з зазначеною заявою на
виконання вимог Закону, то суд не
вбачає підстав для задовлення позовних
вимог в частині стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість,
заявленого позивачем.

З огляду на викладене суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року та прийняти нову постанову про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.198,
ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Профіль України" - задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2013 року у справі №804/14338/13-а -
скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Профіль України" - задовольнити
частково.

Визнати протиправною та
скасувати картку відмови у митному
оформленні товарів №110100000/2013/200416/1 від 11
версеня 2013 року Дніпропетровської
митниці Міндоходів України.

Визнати протиправною та
скасувати Рішення про коригування
митної вартості товарів №110100000/2013/200419/1
від 11 вересня 2013 року
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України.

В іншій частині в задовленні
позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко