Справа № 753/8612/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Сирбул О.Ф.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького
районного суду м.Києва від 18 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в Дарницькому
районі м.Києва про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року, позивач звернувся до
Дарницького районного суду м.Києва з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Дарницькому районі м.Києва
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що з
01.07.1983 року до 07.10.1996 року працював
монтажником з монтажу стальних та
залізобетонних конструкцій у
Дочірньому підприємстві
«Київінвестбуд-13», яке
реорганізовувалось декілька разів, що
відповідно ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" дає право на
призначення пенсії за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з шкідливими і важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах. Після досягнення
встановлено віку позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва з заявою про
призначення пільгової пенсії, але в
цьому йому було відмовлено з тих
підстав, що ним не було надано довідку з
ТОВ «МТД», яке є правонаступником у ЗАТ
«Будінвест-13» про факт роботи на цьому
підприємстві на відповідних посадах.
Вважає вказану відмову протиправною,
оскільки ним було надано усі необхідні
документи для призначення йому пенсії
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах. Просив суд визнати
незаконним рішення, оформлене
повідомленням №166/Я-133 від 07.04.2014 року
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва, яким було
відмовлено в призначенні пільгової
пенсії як працівникові, який виконував
роботи, передбачені Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва призначити позивачу з
01.11.2013 року пільгову пенсію як
працівникові, який виконував роботи,
передбачені Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
урахуванням стажу роботи на важких і
шкідливих роботах на підприємстві ЗАТ
«Будінвест» в період з 01.07.1983 року по
07.10.1996 року у відповідності до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 18 червня 2014 року у
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.
4 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Проте, Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
з 01.07.1983 року позивач працював на
посадах слюсаря-монтажника третього і
четвертого розрядів, монтажника з
монтажу стальних та залізобетонних
конструкцій четвертого і п'ятого
розрядів в Будівельно-монтажному
управлінні №13 Будівельно-монтажного
треста №1. Відповідно до наказу № 72-к
від 07.10.1996 р. був звільнений з роботи за
власним бажанням.

У квітні 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва з заявою про
призначення пільгової пенсії за
Списком №2, однак в цьому йому було
відмовлено у зв'язку з тим, що довідку
про пільгову роботу за період з 11.07.1983
року по 07.10.1996 року повинен надати
правонаступник «Будінвест-13»
товариство з обмеженою
відповідальністю МТД, оскільки воно на
сьогоднішній день не ліквідовано.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

П. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачено, що
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах. Працівникам, які мають не
менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1
рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи (чоловікам).

За приписами ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до ст. 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому ст. ст. 13-14 цього Закону,
виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим. що
«Будівельно-монтажне управління №13
Будівельно-монтажного треста №1
реорганізовано у Дочірне підприємство
«Київінвестбуц-13» фірми «Київінвест».
Дочірне підприємство
«Київінвестбуд-13» фірми «Київінвест»
реорганізовано в Акціонерне
товариство закритого типу
«Київінвестбуд-13».

Зроблено висновки, що правонаступником
Акціонерного товариства закритого
типу «Київінвестбуд - 13» є товариство з
обмеженою відповідальністю «МТД». За
висновком суду першої інстанції
довідку про пільгову роботу повинен
надати правонаступник - Товариство з
обмеженою відповідальністю «МТД».

Водночас, первинні облікові документи
за період роботи позивача у БМУ-13 після
його реорганізації та ліквідації
правонаступника - ЗАТ «Будінвест»
підприємством здано у архів. Наявність
шкідливих факторів на робочому місці
та повну зайнятість впродовж робочого
дня підтверджено його атестацією, про
що свідчить надана позивачем органу
Пенсійного фонду України довідка
Шевченківської райдержадміністрації.

Як вбачається із наданої інформації
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації №109/05/12-1637 від
21.03.2014 року (копія додається), ЗАТ
«Будінвест-13» ліквідовано згідно з
протоколом №21 загальних зборів
акціонерів від 22.03.2007 року. Документи з
особовога складу даного товариства за
1945-2007 роки (зокрема, накази про
призначення та звільнення працівників,
особові рахунки та рахунково-платіжні
відомості з нарахування заробітної
плати) передано до архівного відділу
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації на
довгострокове зберігання. Водночас,
оцінку цих доказів судом першої
інстанції не надано.

Орган Пенсійного фонду України при
вирішенні питання щодо призначення
пенсії позивачу вимагав надання
останнім документів від TOB «МТД», яке
відповідно до акту ОУДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві про перевірку
відповідності юридичної адреси
фактичному місцезнаходженню суб'єкта
підприємницької діяльності від 03.02.2014
року, TOB «МТД» за адресою реєстрації не
знаходиться.

Висновки суду першої інстанції щодо
того, що TOB «МТД» є правонаступником
АТЗТ «Київінвестбуд-13» спростовуються
фактом здачі первинних документів
акціонерного товариства до архіву та
даними Шевченківської районної в місті
Києві державної адміністрації (лист
№109/05/12-1637 від 21.03.2014 року), відповідно до
яких ЗАТ «Будінвест-13» ліквідовано
згідно з протоколом №21 загальних
зборів акціонерів від 22.03.2007 року, яка
відповідно до статті 70 КАС України є
належним докадом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

На час розгляду заяви про призначення
пенсії відповідач не мав жодного
доказу, який би спростовував ті
відомості, які містяться в трудовій
книжці позивача, тобто які би
заперечували проти його права на
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах як працівника, який виконував
роботи, передбачені в Списку №2,
затверджених постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Час
роботи позивача на посадах, які дають
право на пільгову пенсію, відноситься
до періоду дії Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях, яка була затверджена
постановою Дежкомпраці СРСР 20.06.1974 року
№162, яка не передбачала запису в
трудовій книжці даних про повний або
неповний робочий день, а також про
характер виконуваних робіт.

Також раніше діюче законодавство СРСР
та України (до введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
01.01.1992 року) не передбачало такої
обов'язкової умови для призначення
пільгової пенсії за Списком №2, як
виконання працівником робіт із важкими
і шкідливими умовами в режимі повного
робочого дня та підтвердження цих умов
атестацією робочих місць.

Надані відповідачу документи для
призначення пенсії на пільгових умовах
підтверджують право позивача на
отримання такої пенсії, а рішення,
оформлене відповідачем повідомленням
№166/Л-133 від 07.04.2014 року, яким останньому
фактично відмовлено в призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими та
важкими умовами праці, належить
визнати незаконним, а порушені
позивача права повинні бути судом
захищені шляхом зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва
призначити йому пенсію як особі, яка
виконувала роботи, передбачені Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників з 01.11.2013 року року.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637,
застосовується лише за відсутності
трудової книжки або записів у ній.

Для призначення пенсії органу
Пенсійного Фонду України, позивачем
надано трудову книжку, в якій містяться
всі необхідні відомості про те, які
саме роботи він виконував, з якого по
який час з посиланням на відповідні
накази. Також позивач надав
відповідачу архівні витяги та довідку
про те, що підприємство, на якому він
виконував роботи, які включені в Список
№2, передало всі документи в архів.

Судом першої інстанції вимоги статті 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» проігноровано та при
винесенні рішення його мотивовано
підзаконним нормативним документом,
який застосуванню не підлягає.

Також судом першої інстанції за
результатами аналізу вказаної норми
закону зазначив, що наявність
спеціального трудового стажу, який дає
право на пенсію на пільгових умовах, за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів не може
підтверджуватись жодним іншим засобом
доказування, окрім уточнюючих довідок
підприємств установ, організацій.
Водночас, надання позивачем єдиного
необхідного для призначення пенсії
передбаченого законом документу не
спростовано та відповідачем не
оскаржено.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов хибного висновку що покладання
на позивача органом Пенсійного фонду
України обов'язків надання, крім
передбачених Законом України «Про
пенсійне забезпечення», додаткових
документів для вирішення питання про
призначення пенсії відповідає вимогам
п.20 затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637
Порядку.

Крім цього, для призначення пенсії до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва,
позивач звернувся не у квітні 2014 року,
як вказано у рішенні суду першої
інстанції, а 01.11.2013 року.

При цьому, відповідно до статті 82
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», документи про
призначення пенсій розглядаються
органом, що призначає пенсії не пізніше
10 днів з дня їх надходження.
Повідомлення про відмову в призначенні
пенсії із зазначенням причин відмови
позивач отримав лише 07.04.2014 року.
Очевидне порушення строку розгляду
документів при вирішенні питання
призначення пенсії позивачу, судом
першої інстанції залишено поза увагою.

Отже, відмовляючи позивачу у
призначенні пенсії за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з шкідливими і важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва діяло всупереч вимогам
чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, відповідачем, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не
доведено правомірність своїх дій.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції не повно встановив обставини
у справі, його висновки не відповідають
обставинам справи, судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, тому постанова
Дарницького районного суду м.Києва від
18 червня 2014 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н
О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Постанову Дарницького районного суду
м.Києва від 18 червня 2014 року -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Дарницькому районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задоволити.

Визнати незаконним рішення, оформлене
повідомленням №166/Я-133 від 07.04.2014 року
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва, яким було
відмовлено ОСОБА_2 в призначенні
пільгової пенсії як працівникові, який
виконував роботи, передбачені Списком
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників;

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі
м.Києва призначити ОСОБА_2 з 01.11.2013 року
пільгову пенсію як працівникові, який
виконував роботи, передбачені Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників з урахуванням стажу роботи
на важких і шкідливих роботах на
підприємстві ЗАТ «Будінвест» в період
з 01.07.1983 року по 07.10.1996 року у
відповідності до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подана касаційна скарга до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї постанови у повному обсязі, тобто
з 04 листопада 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено - 03
листопада 2014 року.

Головуючий суддя

Костюк Л.О.

Судді:

Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.