Справа № 641/8947/14-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р.Справа № 641/8947/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова на постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 19.09.2014р. по справі №
641/8947/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом, в якому просить суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку пенсії;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії на підставі довідки
прокуратури Харківської області від
23.07.2012р. №18-462, виходячи з розрахунку 90%
від суми місячної заробітної плати за
період з серпня 2013 року по серпень 2014
року відповідно до ст..50-1 Закону
України «Про прокуратуру» та здійснити
відповідні виплати.

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 19.09.2014
року, прийнятою в порядку скороченого
провадження, адміністративний позов
ОСОБА_1 -задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо відмови в перерахунку пенсії
ОСОБА_1. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на
підставі довідки прокуратури
Харківської області від 23.07.2012р. №18-462,
виходячи з розрахунку 90% від суми
місячної заробітної плати та здійснити
відповідні виплати. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 витрати зі сплати судового
збору у розмірі 73,08 грн.

Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що рішення
є необґрунтованим та незаконним,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 19.09.2014р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Виходячи з приписів ст. 183-2 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів у разі відсутності клопотань
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними, а
тому підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 працював в
органах прокуратури Харківської
області з 09 липня 1991 року по 28 липня 2008
року, у тому числі: з 05 листопада 2004 року
на посаді старшого помічника прокурора
міжрайпрокуратури, з 23 жовтня 2006 року
на посаді прокурора відділу
прокуратури області, з 03 жовтня 2007 року
по день звільнення на посаді старшого
прокурора відділу прокуратури
області,- та набув права на пенсію за
вислугу років (копія трудової книжки,
копія наказу про звільнення додаються).
З липня 2008 року ОСОБА_1 отримує пенсію,
призначену на підставі ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» (у чинній на
час призначення пенсії редакції від
28.01.2005 року) у розмірі 90% середнього
заробітку посади старшого прокурора
відділу прокуратури області (копія
пенсійного посвідчення додається).

04 серпня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
здійснення перерахунку пенсії у
розмірі 90% розміру посадового окладу,
вказаного у довідці про заробітну
плату від 23.07.2012 №18-462, виданій
прокуратурою Харківської області у
зв'язку із змінами посадових окладів
працівників прокуратури, здійснених на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України №505 від 31.05.2012 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури».

Згідно листа за №8192/02-28 від 12.08.2014
відповідачем визнано право на
здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», але у розмірі 80%
заробітної плати, посилаючись при
цьому на ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру», в редакції Закону №3668-VІ
(3668-17) від 08.07.2011 року, яка діє на час
набрання чинності вищезгаданої
постанови КМУ.

Таким чином, відповідач відмовив
ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії
у розмірі 90% та запропонував зробити
перерахунок пенсії у розмірах, нижчих
ніж встановлено законодавством
України.

Колегія суддів погоджуючись з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позову, виходить з таких
підстав.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів і слідчих
визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Згідно з частиною першою статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу)
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини тринадцята та
вісімнадцята статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише
нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (частина
вісімнадцята статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ).

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому:
внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії
у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
частини тринанадцята та вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону у часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 10
грудня 2013 року у справі №21-420а13.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом ( судами )
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог та зазначає, що доводи
апеляційної скарги не впливають на
правомірність висновків суду. Підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 19.09.2014р. по справі №
641/8947/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В.