Справа № 810/5613/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року 810/5613/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Приходько Н.І., за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Орлової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Орлової Тетяни
Миколаївни, Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про скасування рішень та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_3 із позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Орлової Тетяни Миколаївни (державний
реєстратор), Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про скасування рішень та зобов'язання
вчинити дії.

Зазначала, що Державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Орловою Тетяною Миколаївною
протиправно прийнято рішення щодо
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
рішення про відмову у державній
реєстрації прав. Вказувала, що
позивачем подано усі необхідні
документи для реєстрації права
власності на нерухоме майно реєстрація
якого проведена до 1 січня 2013 року у
зв'язку із втратою правовстановлюючого
документа, а вимога відповідача надати
копію паспорта і коду другого
співвласника є незаконною та
невиконуваною через смерть такої
особи. Звертала увагу, що право
власності ОСОБА_3 на відповідне майно
підтверджується і довідкою, виданою
Комунальним підприємством Броварської
міської ради «Броварське бюро
технічної інвентаризації».

Посилаючись на порушення Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Орловою Тетяною
Миколаївною положень Конституції
України, Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року №868, просила:

- визнати протиправними та скасувати
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №13417251 від 29 травня 2014 року та
рішення про відмову у державній
реєстрації прав №13561733 від 4 червня 2014
року;

- зобов'язати Реєстраційну службу
здійснити державну реєстрацію права
власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1
за ОСОБА_3 та видати відповідне
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Орлова Тетяна Миколаївна у судовому
засіданні позову не визнала, просила
відмовити у його задоволенні;
стверджувала, у тому числі і в
письмових запереченнях, що нормами
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» не передбачена
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно на 1/2 частку цього
майна. Вказувала, що для реєстрації
права власності на об'єкт нерухомого
майна за адресою: АДРЕСА_1 необхідно
звернутись ОСОБА_3 та ОСОБА_6 разом.

Також у судовому засіданні державний
реєстратор зазначила, що не знала про
факт смерті ОСОБА_6, при цьому знову ж
таки і за таких умов підкреслювала, що у
разі втрати правовстановлюючого
документа видається свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, а
видача такого документа на 1/2 частку
нерухомого майна законодавством не
передбачена.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши інші докази, зокрема
письмові, що містяться в матеріалах
справи, суд дійшов висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, з огляду на таке.

Так, 28 квітня 2014 року ОСОБА_1, діючи на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_3, подав до Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень для проведення державної
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

У цій заяві суб'єктом права зазначено
ОСОБА_3, а заявником - ОСОБА_1.

Разом із названою заявою подано:
квитанції №20036599 від 28 квітня 2014 року,
№20036608 від 28 квітня 2014 року, платіжні
доручення №4478920 від 25 квітня 2014 року,
№4479015 від 25 квітня 2014 року на
підтвердження оплати державного мита
за проведення державної реєстрації та
надання витягу з державного реєстру
прав; копію паспорта ОСОБА_3, копію її
ідентифікаційного номеру та копію
свідоцтва про одруження; копію
паспорта ОСОБА_1, копію його
ідентифікаційного номеру, довіреність
на представництво інтересів ОСОБА_3;
копію дубліката свідоцтва про право
власності на житло, виданого Фондом
комунального майна Броварської
міської ради, від 27 грудня 2010 року №318;
витяг Комунального підприємства
Броварської міської ради «Броварське
бюро технічної інвентаризації» від 21
лютого 2011 року; оголошення про втрату
дубліката свідоцтва на право власності
№318 від 27 грудня 2010 року.

Судом з'ясовано, що потреба у державній
реєстрації права власності на
відповідне майно обумовлена втратою
ОСОБА_3 оригіналу дубліката свідоцтва
на право власності на житло, виданого
Фондом комунального майна Броварської
міської ради, від 27 грудня 2010 року №318
(квартири у АДРЕСА_1).

Як вбачається із копії такого
документа, а також довідки
комунального підприємства Броварської
міської ради «Броварське бюро
технічної інвентаризації» №531 від 7
квітня 2014 року, право власності на
вказану вище квартиру зареєстровано за
ОСОБА_6 та ОСОБА_3. При цьому, згідно
витягу із реєстру прав власності,
наданого 21 лютого 2011 року комунальним
підприємством Броварської міської
ради «Броварське бюро технічної
інвентаризації», така власність є
приватною спільною частковою, кожна із
названих осіб має у власності 1/2 частки
відповідної квартири.

Рішенням №13417251 від 29 травня 2014 року
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Орловою Тетяною Миколаївною розгляд
вказаної заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень зупинено. Таке
рішення мотивоване відсутністю у
повному обсязі документів, визначених
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, а саме:
копії паспорта та коду ОСОБА_6.

4 червня 2014 року державним реєстратором
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №13561733, як пояснила державний
реєстратор, у зв'язку із ненаданням
зазначених у рішенні про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрації
документів (копії паспорта та коду
ОСОБА_6).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд зазначає наступне.

Згідно з преамбулою Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року №1952-IV (Закон №1952-IV) цей
Закон визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

За визначенням статті 2 Закону №1952-IV
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

За змістом частини першої статті 4
Закону №1952-IV обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Повноваження державного реєстратора у
сфері державної реєстрації прав та їх
обтяжень визначено статтею 9
зазначеного закону. Так, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав. На виконання
покладених цим Законом повноважень
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Крім того, за положеннями пункту 8-1
частини другої статті 9 Закону №1952-IV
державний реєстратор під час
проведення державної реєстрації прав,
які виникли та зареєстровані в
установленому порядку до 1 січня 2013
року, запитує від органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
(частина друга статті 15 Закону №1952-IV).

Як закріплено у частині п'ятій статті 15
Закону №1952-IV державна реєстрація прав
(надання відмови в ній) проводиться у
строк, що не перевищує п'яти робочих
днів (крім випадків, установлених
частиною сьомою цієї статті) з дня
надходження до органу державної
реєстрації прав заяви про таку
реєстрацію і передбачених цим Законом
та нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення.

За змістом статті 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, а також
порядок надання інформації з
Державного реєстру прав встановлює
Кабінет Міністрів України (частина
тринадцята статті 15 Закону №1952-IV).

За приписами пункту 48 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року №868, для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, реєстрація якого
проведена до 1 січня 2013 року відповідно
до законодавства, що діяло на момент
його виникнення, у зв'язку із втратою,
пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією, державного акта на
право приватної власності на землю,
державного акта на право власності на
землю, державного акта на право
власності на земельну ділянку заявник
подає органові державної реєстрації
прав: завірену в установленому порядку
органом, що видавав документ, копію
примірника втраченого, пошкодженого чи
зіпсованого документа; оголошення про
втрату документа у регіональних
друкованих засобах масової інформації
за місцем розташування нерухомого
майна, в якому повинні бути зазначені
назва документа, його номер і дата
видачі, на чиє ім'я виданий, яким
органом (крім випадків пошкодження чи
зіпсування документа).

За результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор органу державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію права власності з видачею
свідоцтва на заміну втраченого,
пошкодженого чи зіпсованого документа.
У свідоцтві зазначається серія, номер,
назва, дата видачі та суб'єкт, який
здійснив видачу втраченого,
пошкодженого чи зіпсованого документа.

Згідно пункту 16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень у разі подання документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації речових прав, не в повному
обсязі державний реєстратор приймає
рішення про зупинення розгляду заяви,
яке містить рекомендації щодо усунення
обставин, що були підставою для його
прийняття. Якщо протягом п'яти робочих
днів після отримання заявником рішення
про зупинення розгляду заяви до органу
державної реєстрації прав, нотаріуса
не надійшли документи, які
підтверджують усунення в повному
обсязі обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав.

За нормами пункту 54 частини першої
статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення.

У судовому засіданні державний
реєстратор не змогла назвати норму, яка
зобов'язує позивача подавати при
реєстрації права власності на нерухоме
майно, реєстрація якого проведена до 1
січня 2013 року відповідно до
законодавства, що діяло на момент його
виникнення у зв'язку із втратою
правовстановлюючого документа,
паспорт та ідентифікаційний номер
другого співвласника такого майна, як і
не змогла конкретизувати яким
законодавчим приписом заборонено
видавати свідоцтво про право власності
на 1/2 нерухомого майна. Крім того, при
прийнятті оскаржуваних рішень
державним реєстратором не враховано і
ту обставину, що на час звернення із
заявою про реєстрацію права власності
у випадку, який розглядається, ОСОБА_6
померла.

У цьому випадку державним реєстратором
не було дотримано і встановлених
законом строків для розгляду заяви про
державну реєстрацію і прийняття
рішення за наслідками такого розгляду.

Крім того, державним реєстратором не
надано доказів виконання вимог пункту
8-1 частини другої статті 9 та частини
другої статті 15 Закону №1952-IV.

У спірному випадку державний
реєстратор оскаржувані рішення
пояснила неможливістю видачі
свідоцтва про право власності на 1/2
майна, що обґрунтовувала положеннями
статті 18 Закону №1952-IV. Цією статтею
закріплено, що свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається: 1) фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна; 2) членам житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого відповідного
кооперативу, які повністю внесли свої
пайові внески; 3) юридичним особам у
разі внесення до статутного фонду
(статутного або складеного капіталу)
об'єктів нерухомого майна їх
засновниками (учасниками); 4) фізичним
особам та юридичним особам, які в разі
ліквідації (реорганізації) юридичної
особи отримали у власність у
встановленому законодавством порядку
нерухоме майно юридичної особи, що
ліквідується (реорганізується); 5)
фізичним особам та юридичним особам, що
вийшли зі складу засновників
(учасників) юридичної особи за рішенням
органу, уповноваженого на це
установчими документами, отримали у
власність об'єкт нерухомого майна,
переданий їм; 6) реабілітованим
громадянам, яким повернуто у власність
належні їм об'єкти нерухомого майна; 7) у
разі виділення окремого об'єкта
нерухомого майна зі складу об'єкта
нерухомого майна, що складається із
двох або більше об'єктів;8) фізичним та
юридичним особам на об'єкти нерухомого
майна, які в установленому порядку
переведені з житлових у нежитлові і
навпаки; 8-1) фізичним та юридичним
особам у разі безоплатної передачі їм
земельної ділянки із земель державної
чи комунальної власності за рішеннями
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування; в
інших випадках, встановлених законом.
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно підписується державним
реєстратором і засвідчується печаткою.

Між тим суд зазначає, що тих підстав на
які посилалась державний реєстратор як
в оскаржуваних рішеннях, так і в
судовому засіданні стаття 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» не містить; при цьому,
законодавчих обмежень для отримання
свідоцтва про право власності на 1/2
нерухомого майна не встановлено.

У той же час, позивач подала державному
реєстратору документи, передбачені
пунктом 48 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, державним реєстратором не
доведено, що документи у зв'язку із
відсутністю яких було зупинено розгляд
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень із подальшою відмовою у
державній реєстрації є необхідними для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно у зв'язку
із втратою правовстановлюючого
документа у цьому випадку.

За викладених обставин, суд надає
перевагу доводам позивача, оскільки у
іншому разі її право було б
необґрунтовано обмежено.

У зв'язку із цим вимоги про визнання
протиправними та скасування
оскаржуваних рішень підлягають
задоволенню.

Стосовно вимоги про зобов'язання
Реєстраційну службу Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області здійснити державну
реєстрацію права власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та видати
відповідне свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, суд
зазначає таке.

За правилами частини четвертої статті 9
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державний
реєстратор самостійно приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Отже, прийняття рішення про державну
реєстрацію права приватної власності
відноситься до виключної компетенції
державного реєстратора, тому суд не
може перебирати на себе дискреційні
повноваження по проведенню державної
реєстрації права власності та
зобов'язувати державного реєстратора
здійснити таку реєстрацію.

Разом із тим, належним способом захисту
у цій ситуації суд вважає зобов'язання
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
повторно розглянути питання щодо
проведення державної реєстрації права
власності за ОСОБА_3 на відповідне
нерухоме майно.

За нормами статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Це покладає
на суб'єкта владних повноважень
обов'язок аргументовано, посилаючись
на докази, довести правомірність свого
рішення, дії чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

На підставі викладеного та оцінюючи у
сукупності встановлені обставини і
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн.,
доказів понесення інших судових витрат
не надано.

Таким чином, зважаючи на часткове
задоволення позовних вимог, з
урахуванням їх немайнового характеру,
суд вважає необхідним присудити на
користь позивача судові витрати щодо
сплати судового збору у сумі 48,72 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Орлової Тетяни Миколаївни про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №13417251
від 29 травня 2014 року та рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №13561733 від 4 червня 2014 року.

Зобов'язати Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
повторно розглянути питання щодо
проведення державної реєстрації права
власності за ОСОБА_3 на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 48 (сорок
вісім) грн. 72 коп.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.