Справа № 2а- 554/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа № 39592/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області на постанову
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 14 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни,-

в с т а н о
в и в:

02 квітня 2009 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року.

Постановою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 14
листопада 2011 року у справі №2-а-554/11
позов задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1
недоплаченого підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
врахуванням абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 02 жовтня 2008 року по 22 липня 2011
року включно.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог. Апеляційну скаргу
мотивує тим, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій
здійснювалось в розмірах передбачених
Законами України «Про Державний бюджет
України» на відповідний рік та в межах
передбачених на це видатків.
Законодавством не визначено, з якого
саме розміру мінімальної пенсії за
віком необхідно визначати розмір
підвищення до пенсії дітям війни.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 суд виходив з того, що позивачка
належить до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітям війни, а тому вона має
право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії. Оскільки
Конституційний Суд України своїм
рішенням від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав
неконституційними окремі положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007-2008 рр.", якими було
зупинено і обмежено право на отримання
спірних виплат, невиплата управлінням
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області 30% доплати до пенсії позивачці
з врахуванням вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" є
незаконною.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права.

Безспірно встановлено, що позивачка є
дитиною війни та відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення даного
публічно-правового спору судом, мала
право на отримання 30% підвищення
виплачуваної їй управлінням
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення Закону
України "Про Державний бюджет на 2007-2008
рр.", якими було зупинено (обмежено) дію
вищевказаної ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", із
вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії
позивачці здійснює Пенсійний фонд
України в особі управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області, відповідний
обов'язок слід покласти на відповідача
у справі.

При цьому, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції істотно вийшов за
межі позовних вимог і зобов'язав
нарахувати позивачу спірну надбавку до
пенсії за період починаючи з 02 жовтня
2008 року по 22 липня 2011 року включно, тоді
як позивач згідно із заявленими нею у
позовній заяві вимогами просить
здійснити таку виплату по 31 грудня 2008
року, а зміна позовних вимог згідно із
ч.1 ст. 137 КАС України можлива протягом
усього часу судового розгляду шляхом
подання письмової заяви, яка у
матеріалах справи відсутня.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до
задоволення частково, а саме: слід
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 02 жовтня 2008 року по
31 грудня 2008 року на підставі положень
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни ", яка обчислюється
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахуванням виплачених сум.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

За таких обставин, судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
постанови неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Наведене в силу вимог
ст. 202 КАС України є підставою для
скасування постанови, що оскаржується,
та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1,4
ч.1 ст.202, ч. 2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС
України, суд,-

п о с т а н о в
и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області - задовольнити частково.

Постанову Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 14
листопада 2011 року у справі №2-а-554/11 -
скасувати та прийняти нову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 02 жовтня 2008 року по
31 грудня 2008 року на підставі положень
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", яка обчислюється
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар