Справа № 760/846/14-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-104/14
№760/846/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Солом'янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві

справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов»язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в січні 2014 р. звернувся
до суду з адміністративним позовом до
відповідача та просить визнати
незаконним рішення по переведенню
пенсії згідно розпорядження КМУ від
11.11.1999 р. № 1231-р на пенсію за віком,
визнати дії відповідача по
нарахуванню переплати пенсії за
період з 01.11.2006 р. по 30.11.2011 р. в розмірі
148687,56 грн. та відрахуванню з пенсії та
із суми доплати до пенсії на виконання
рішення суду в розмірі 20%
протиправними, зобов»язати
відповідача перерахувати та виплатити
позивачу пенсію, передбачену ст.2 Указу
Президента України від 25.05.1994 р. № 254 в
порядку, встановленому Указом
Президента України від 16.03.1994 р. № 89,
Законом України «Про державну службу»
з 01.12.2013 р. за виключенням здійснених
виплат та зобов»язати відповідача
виплатити позивачу доплату до пенсії
за період з 20.12.2011 р. на виконання
рішення суду та виконавчого листа №
2-а-705/12 від 17.06.2013 р.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідно до розпорядження
КМУ від 11.11.1999 р. № 1231-р позивачу
призначена пенсія, як заслуженому
працівнику фізичної культури УРСР,
відзначеному державними нагородами
відповідно до порядку, встановленого
Указом Президента України від 16.03.1994 р.
№ 89. Позивач з грудня 2006 р. перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Солом»янському районі
м.Києва та отримував пенсію відповідно
до ст.2 Указу Президента Україи від
25.05.1994 р. № 254.

16.10.2013 р. відповідач своїм листом
повідомив, що виникла переплата пенсії
за період з 01.11.2006 р. по 30.11.2011 р. в сумі
148687,56 грн. та запропоновано
добровільно внести переплату.
Відповідач самостійно стягує з пенсії
20%. Крім того відповідач стягнув 20%
коштів із суми доплати до пенсії з
20.12.2011 р., які відповідач мав
перерахувати на виконання рішення
суду. Відповідач зазначає, що позивача
переведено на пенсію за віком у зв»язку
з безпідставністю призначення пенсії
згідно розпорядження КМУ від 11.11.1999 р. №
1231-р, оскільки невчасно повідомив
відповідача про працевлаштування.

Представник позивача у судовому
засіданні збільшив позовні вимоги
просив визнати незаконним рішення по
переведенню пенсії згідно
розпорядження КМУ від 11.11.1999 р. № 1231-р на
пенсію за віком, визнати дії
відповівдача по нарахуванню переплати
пенсії в розмірі 148687,56 грн. та
відрахуванню з пенсії 20% протиправними.
Визнати дії відповідача по
відрахуванню із суми доплати до пенсії
на виконання Постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013 р. № 2-а-705/12 в розмірі 20%
протиправними. Зобов»язати
відповідача перерахувати позивачу
пенсію, передбачену ст.2 Указу
Президента України від 25.05.1994 р. № 254 в
порядку, встановленому Указом
Президента України від 16.03.1994 р. № 89,
Законом України «Про державну службу»,
виплатити недоплачену пенсію з 01.12.2013
р. та в подальшому виплачувати пенсію у
відповідності з проведеним
перерахунком. Зобов»язати відповідача
виплатити недоплачену пенсію на
виконання Постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013 р. № 2-а-705/12 за період з 20.12.2011
р. по 30.11.2013 р. в розмірі 10575,29 грн.

Представник відповідача проти позову
заперечував та зазначив, що позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі м.Києва, з 28.02.2007
р. на виконання розпорядження КМУ від
11.11.1999 р. № 1231-р позивачу розпочато
виплату пенсії відповідно до Указу
Президента України від 25.05.1994 р., де
зазначено, що виплату пенсії проводити
після залишення ним роботи.

При виконанні рішення Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013 р. було виявлено, що позивач з
13.12.2006 р. по 08.12.2011 р. продовжував
працювати, внаслідок чого нараховано
переплату пенсії в розмірі 148687,56 грн. за
період з 28.02.2007 р. по 30.11.2011 р. Відповідно
до рішення суду від 11.04.2013 р. позивачу
нараховано доплату до пенсії в розмірі
52876,24 грн. Позивачу виплачено 42300,35 грн.,
а утримано 20% - 10579,29 грн.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
загальнобов»язкове державне пенсійне
страхування», сума пенсій, виплачена
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернути пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва.

Указом Президента України від 25.05.1994 р.
№ 254 передбачено пенсійне забезпечення
колишніх голів Президії Верховної Ради
України, їх заступників, Прем»єр
міністра Укпаїни, членів Кабінету
Міністрів України, міністрів, які не
входили до складу Уряду, і голів
державних комітетів, які вийшли на
пенсію із посад до набрання чинності
Законом України «Про державну службу».

В грудні 2006 р. була призначена пенсія
позивачу відповідно до розпорядження
Кабінету Міністрів України від 11.11.1999
року № 1231-р на підставі ст. 2 Указу
Президента України від 25.05.1994 року № 254
як заслуженому працівнику фізичної
культури УРСР, відзначеному державними
нагородами, відповідно до порядку,
встановленого Указом Президента
України від 16.03.1994 року № 89.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013 р.
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва здійснити з 20.12.2011 року
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
пенсію, передбачену ст.2 Указу
Президента України від 25.05.1994 року №254,
в порядку, встановленому Указом
Президента України від 16.03.1994 року №89,
та Законом України «Про державну
службу», з урахуванням проведених
виплат.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2014 р.
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 пенсію, передбачену ст.2 Указу
Президента України від 25.05.1994 року №254,
в порядку, встановленому Указом
Президента України від 16.03.1994 року №89,
та Законом України «Про державну
службу» у розмірі 90 відсотків,
обчисленої виходячи з посадового
окладу Міністра, визначеного
постановою Кабінету Міністрів України
«Про оплату праці керівних працівників
державних органів» від 30.06.2005 р. № 510 в
розмірі 92% від посадового окладу
Прем»єр-міністра України, доплати за 1
ранг державного надбавки за вислугу
років, на яку має право особа як
державний службовець із 1 жовтня 2013 р.
за виключенням здійснених позивачу
виплат.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу, який досяг віку 70 років, було
призначено пенсію за віком з 27.02.2007 р. в
порядку визначеному Законом України
«Про державну службу».

Відповідно до протоколу № 245 від 17.10.2013
р. засідання міжвідомчої комісії по
вирішенню питань, пов»язаних з
призначенням, перерахунком, виплатою
пенсій та допомоги на поховання,
списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними в
управлінні Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі м.Києва
вирішено утримати переплату пенсії
ОСОБА_1 в сумі 148687,56 грн.

На підставі протоколу комісії № 245 від
17.10.2013 р. начальником управління
Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі м.Києва 17.10.2013 р.
видано розпорядження утримати
переплату пенсії ОСОБА_1 за період з
01.11.2006 р. по 30.11.2011 р. в сумі 148687,56 грн. по
20% до повного погашення.

За період з 01.11.2006 р. по 30.11.2011 р.
позивачу перераховано пенсію,
призначену відповідно до Закону
України «Про державну службу» та
нараховано пенсію за віком, відповідно
до Закону України «Про
загальнообов»язкове пенсійне
страхування», що підтвердив в судовому
засіданні представник відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні обгрнутував підстави для
перерахунку пенсії тим, що позивач
12.12.2006 р. був звільнений з посади
заступника начальника управління
«Укрспортзабезпечення» за власним
бажанням, а з 13.12.2006 р. позивач прийнятий
на посаду до відділу
матеріально-технічного постачання
Управління «Укрспортзабезпечення».
Позивач звільнений з роботи 08.12.2011 р.
Позивач своєчасно не повідомив, що він
з 13.12.2006 р. продовжив роботу. Відповідно
до розпорядження КМУ від 11.11.1999 р. № 1231-р
пенсія призначена відповідно до цього
розпорядження виплачується ОСОБА_1
після залишення ним роботи.

Спеціальним законом, який регулює
суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави правових,
організаційних, економічних та
соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу є Закон України «Про державну
службу» від 16.12.1993 р.

Статтею 23 Закону № 3723-XII (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) встановлено граничний вік
перебування на державній службі, який
на час виникнення спірних відносин
становив 60 років для чоловіків.

Граничний вік перебування на державній
службі фактично є пенсійним віком для
цієї категорії працівників.

Статею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції станом на грудень
2006р.) передбачено, що пенсія державному
службовцю виплачується незалежно від
його заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Аналіз ст. ст. 23, 37 Закону України «Про
державну службу» дає підстави для
висновку про те, що особи, які досягли
пенсійного віку, мають право на
отримання пенсії державних службовців
(за наявності відповідних підстав).

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набув чинності з 01.10.2011 р. ст.37 Закону
України «Про державну службу»
викладено в новій редакції та
зазначено, що пенсія, призначена
відповідно до цієї статті, в період
роботи на посадах, які дають право на
призначення пенсії в порядку і на
умовах, передбачених цим Законом,
законами України "Про статус народного
депутата України", "Про прокуратуру",
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", виплачується у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", а
після звільнення з таких посад - у
розмірі, обчисленому відповідно до
цього Закону.

Відповідно до п.2 прикінцевих положень
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
Порядок виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
працюючим пенсіонерам, встановлений
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким призначена пенсія та
які влаштувались на роботу до набрання
чинності цим Законом.

У зв»язку з цим позивач, який досяг
пенсійного віку, має право на отримання
пенсії на умовах визначених Законом
України «Про державну службу».

Таким чином суд приходить до висновку,
що у Управління Пенсійного фонду
України в Солом»янському районі
м.Києва були відсутні підстави для
перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з
01.11.2006 р. по 30.11.2011 р. та переводу пенсії
згідно розпорядження КМУ від 11.11.1999 р. №
1231-р на пенсію відповідно до Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 2 КАС України при
оскарженні рішень суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 162 КАС України, суд вправі
визначити спосіб захисту порушеного
права позивача.

Таким чином, враховуючи наведене та
виходячи з аналізу вищевказаних норм
чинного законодавства, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
оцінивши докази, які є в матеріалах
справи, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС
України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки вразі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З огляду на вказані норми
процесуального права, суд вважає, що
належним способом захисту порушеного
відповідачем права позивача на
отримання пенсії є визнання
протиправним рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі м.Києва від
17.10.2013 р. щодо нарахування переплати
пенсії за період з 01.11.2006 р. по 30.11.2011 р. в
сумі 148687,56 грн. та відрахуванню 20% з
пенсії позивача та доплати на
виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013 р. Зобов»язати відповідача
перерахувати та виплатити позивачу
пенсію, передбачену ст.2 Указу
Президента України від 25.05.1994 р. № 254 в
порядку, встановленому Указом
Президента України від 16.03.1994 р. № 89,
Законом України «Про державну службу»
з 01.12.2013 р.

Суд вважає необґрунтованими вимоги
позивача про зобов»язання в
майбутньому виплачувати пенсію у
відповідності з проведеним
перерахунком, оскільки завданням
судочинства є захист порушених прав та
не може стосуватись прав на майбутнє.
Також не підлягають задоволенню вимоги
про зобов»язання відповідача
провести виплату пенсії в сумі 10575,29
грн., оскільки розрахунок розміру
недоплаченої пенсії відноситься до
компетенції відповідача.

Керуючись Законом України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», Законом УЦкраїни «Про
державну службу», та на підставі
статей 6-11, 17-19, 69-71, 86, 104-105, 158-163, 167, 185, 186,
254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва про визнання дій протиправними
та зобов»язання вчинення певних дій
задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі м.Києва по
переведенню пенсії ОСОБА_1 згідно
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 11.11.1999 р. № 1231-р на пенсію за
віком відповідно до Закону України
«Про загальнообов»язкове пенсійне
страхування».

Визнання протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Солом»янському районі м.Києва від
17.10.2013 р. щодо нарахування ОСОБА_1
переплати пенсії за період з 01.11.2006 р.
по 30.11.2011 р. в сумі 148687,56 грн. та
відрахуванню з 01.12.2013 р. з пенсії
ОСОБА_1 20%.

Зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 пенсію, передбачену ст.2 Указу
Президента України від 25.05.1994 р. № 254 в
порядку, встановленому Указом
Президента України від 16.03.1994 р. № 89,
Законом України «Про державну службу»
та виплатити недоплачену пенсію з
01.12.2013 р.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ:
Кушнір С.І.