Справа № 821/4643/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/4643/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» до державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2013 року публічне акціонерне
товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» звернулось до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
03.12.2013 р. № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень 2013 року на 1207055 грн.
та застосовано штрафні санкції у
розмірі 603527,50 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
позов публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
03.12.2013 р. № .

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, державна податкова
інспекція у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі, апелянт
посилається на те, що ПАТ Херсонська
теплоелектроцентраль» було
неправомірно заявлено бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість, зважаючи на те, що до
розрахунку такого бюджетного
відшкодування позивач включив ПДВ, яке
було фактично сплачене постачальникам
за роботи (послуги), однак, результат
виконання робіт не підтверджено актами
виконання робіт. Відповідач вважає, що
право на бюджетне відшкодування по цих
операціях у позивача виникне лише при
фактичному отримані послуг, вартість
яких сплачена постачальникам у
авансовому порядку.

Зазначене на думку податкового органу
свідчить про порушення товариством
вимог пп."а" п.200.4 ст.200 ПК України, що
виразилось у завищені суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню ПДВ на
рахунок платника у банку у серпні 2013
року на суму 1207055 грн., та порушення
вимог пп."б" п.200.4 ст.200 ПК України, що
виразилось у заниженні суми залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту у серпні
2013 року на 1207055 грн.

На підставі викладеного, апелянтом
ставиться питання про скасування
постанови Херсонського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
та постановлення нової, якою відмовити
у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Херсонська теплоелектроцентраль».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КАС
України, за відсутності клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 30.10.2013 р. по 05.11.2013 р. Державною
податковою інспекцією у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області було проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» правомірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість заявленої до відшкодування на
розрахунковий рахунок платника за
серпень 2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 12.11.2013 р. №
1329/21-03-15-02/00131771, на підставі якого
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2013 р. №
про зменшення позивачеві суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за серпень 2013 року на
1207055 грн. та застосування штрафних
санкцій у розмірі 603527,50 грн.

У висновках акту перевірки податковим
органом зазначено, що ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» на порушення
вимог п.п. «а» ст.. 200 Податкового
кодексу України позивачем завищено
суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню ПДВ на рахунок платника
у банку у серпні 2013 року на суму 1 207 055
грн.; на порушення вимог п.п. «б» п. 200.4
ст. 200 Податкового кодексу України
підприємством занижену суму залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту у серпні
2013 року на суму 1 207 055 грн.

Податковий орган посилався на те, що
ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»
до складу податкового кредиту липня 2013
року включило ПДВ у сумі 833333,33 грн.,
сплачений ТОВ "Науково-технічне
підприємство "Харківенергомонтаж" у
якості авансових платежів за
договорами про надання послуг з
реконструкції котла ЦКТІ-105-39 та
турбіни АПТ-12-1 від 18.07.2013 р. №№ 96, 97.
Нарахування ПДВ по цих операціях
підтверджене належним чином
складеними податковими накладними,
фактична сплата ПДВ майбутньому
виконавцю робіт підтверджується
платіжними, банківськими документами.

Також в акті перевірки ДПІ у м. Херсоні
зазначила, що у податкових періодах,
коли декларувались податковий кредит
та бюджетне відшкодування, фактичне
виконання робіт (послуг) ТОВ
"Науково-технічне підприємство
"Харківенергомонтаж" не було
підтверджене оформленими актами
виконаних робіт.

Крім перерахування коштів ТОВ
"Науково-технічне підприємство
"Харківенергомонтаж", ПАТ "Херсонська
ТЕЦ" у липні 2013 року сплатив ПДВ у сумі
882500 грн. у складі кредиторської
заборгованості НАК "Нафтогаз Україна",
та іншим постачальникам в сумі 115261,18
грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
за декларацією з ПДВ ПАТ "Херсонська
ТЕЦ" у липні 2013 року задекларувало
податкових зобов'язань на суму 379560 грн.,
податковий кредит на суму 2008466 грн.,
отримане від'ємне значення за цей
податковий період у сумі 1628906 грн.
відобразило за рядком 20.2 декларації
("Зарахування від'ємного значення
різниці поточного (податкового)
періоду до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду").

У декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року ПАТ
"«Херсонська теплоелектроцентраль»
задекларувало податкових зобов'язань у
сумі 1093940 грн., податковий кредит у сумі
672089 грн., отримане позитивне значення у
сумі 421851 грн. відобразило за рядком 20.2
декларації. У рядку 21.1 декларації
підприємство відобразило від"ємне
значення попереднього податкового
періоду у сумі 1628906 грн., яке було
зараховано до складу податкового
кредиту серпня 2013 року (рядок 20.2
декларації за липень 2013 року).

Крім того, за декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2013 року
позивач задекларував до бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
від'ємне значення з ПДВ попереднього
звітного періоду у сумі 1207055 грн.

При цьому, приймаючи оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
податковий орган посилався на те, що
ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»
до розрахунку бюджетного
відшкодування включило ПДВ, яке було
фактично сплачене постачальникам за
роботи (послуги), результат виконання
яких не підтверджено актами виконання
робіт, позивач порушив вимоги пп."а"
п.200.4 ст.200 ПК України, завищивши суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню ПДВ
на рахунок платника у банку у серпні 2013
року на суму 1207055 грн., та порушив вимоги
пп."б" п.200.4 ст.200 ПК України, занизивши
суму залишку від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту у серпні 2013 року на 1207055 грн.

Відповідач вважає, що право на бюджетне
відшкодування по цих операціях у
позивача виникне лише при фактичному
отримані послуг, вартість яких
сплачена постачальникам у авансовому
порядку.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ПАТ
«Херсонська теплоелектроцентраль»,
зважаючи на наступне:

Згідно п.200.1 ст.200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Положеннями п.200.3 ст.200 ПК України
визначено, що при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України
передбачено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Таким чином, отримання бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість безпосередньо пов'язано з
правомірністю формування податкового
кредиту платника податків.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності).

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За приписами п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України якщо
у подальшому такі товари/послуги
фактично використовуються в операціях,
які не є об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування
відповідно, чи основні фонди
переводяться до складу невиробничих
фондів або встановлено факти недостачі
(крадіжки), то з метою оподаткування
такі товари/послуги, основні фонди
вважаються проданими за їх звичайною
ціною у податковому періоді, на який
припадає таке використання або
переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження), у тому випадку, якщо
платник податку скористався правом на
податковий кредит за цими
товарами/послугами.

При цьому, слід зазначити, що право
платника податків на включення сум ПДВ
до податкового кредиту обумовлено
юридичним складом, до якого входять
такі юридичні факти, як придбання цим
платником податків товарів (послуг) або
основних фондів, призначених для
використання в оподатковуваних
операціях, що відповідають цілям його
господарської діяльності;
підтвердження обліковими,
розрахунковими документами, зокрема
податковою накладною, виписаною
постачальником-платником ПДВ, митною
декларацією, суми ПДВ, нарахованого
(сплаченого) податку в ціні придбання
товару (послуг).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
за положеннями ст.198 та ст.200 ПК України
до бюджетного відшкодування з ПДВ
включається фактично сплачений
постачальникам податковий кредит
платника податку, який не перекритий
поточними податковими зобов'язаннями
та наявним податковим боргом цього
платника податку.

З матеріалів справи, а саме з акту
перевірки вбачається, що державною
податковою інспекцією у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області не заперечувалась
наявність у позивача належним чином
складених податкових накладних, а
також фактичної сплати податку на
додану вартість.

Таким чином, судом встановлено, що
податковим органом не було встановлено
порушень при формуванні позивачем
податкового кредиту.

При цьому, колегія суддів суду
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що жодною нормою
Податкового кодексу України не
визначається залежність бюджетного
відшкодування від способу формування
податкового кредиту платника податку
та від дати фактичного отримання
господарських результатів від
операцій, включених до податкового
кредиту цього платника податку.

В основу бюджетного відшкодування
покладено єдиний принцип - проведення
розрахунків за придбані товари/послуги
з постачальниками.

Вказані норми не містять жодних
обмежень щодо бюджетного
відшкодування при включені до
податкового кредиту платника податку
попередньої оплати за придбані
товари/послуги.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що державною податковою інспекцією
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області було
неправомірно зменшено ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» суми бюджетного
відшкодування за серпень 2013 року у
розмірі 1207055 грн., у зв'язку з чим
прийняте податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2013 р. №
є протиправним та підлягає
скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя: Т.М.
Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв