Справа № 758/15777/13-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В.
С.,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення від
12 листопада 2013 року та постанови по
справі про адміністративне
правопорушення № 869 від 26 листопада 2013
року та скасування цих документів, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про визнання
протиправними протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення та
скасування цих документів, мотивуючи
свої вимоги тим, що 26.11.2013 року
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві Алексєєнко І.О.
на підставі розгляду матеріалів справи
про адміністративне правопорушення,
які містили в собі припис від 07.10.2013
року, акт перевірки від 01.11.2013 року,
припис від 01.11.2013 року, та протокол про
вчинення адміністративного
правопорушення від 12.11.2013 року було
винесено постанову про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, а саме його було
визнано винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених частиною 1 статті 188-42,
частиною 5 статті 96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та з
урахуванням вимог статті 36 КУпАП
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 6 800, 00 грн.

Зазначає, що 04.12.2013 року ним було
отримано три рекомендовані листи з
повідомленням, направлені Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві. Даними листами
йому надіслано вищезазначені Акт та
Припис від 01.11.2013 року, а також
лист-повідомлення його про розгляд
справи про адміністративне
правопорушення 26.11.2013 року, який
датований 12.11.2013 року, протокол про
адміністративне правопорушення від
12.11.2013 року і постанову № 869 по справі
про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що у протоколі, який
складено Євдокименко А.В. без його
присутності, з порушенням вимог ст.ст.
254, 256, 268 КУпАП, і у постанові, які він
отримав листами 04.12.2013 року зазначено,
що виявлено порушення, а саме гр. ОСОБА_3
не виконано вимоги припису від 07.10.2013
року про зупинення будівельних робіт
до усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудування,
а саме: порушення вимог не усунуто
(експертизу проекту не виконано), гр.
ОСОБА_3 продовжує виконувати роботи,
чим порушує вимоги п. 3 ч.4 ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», також
зазначені будівельні роботи
виконуються без реєстрації
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт, чим порушено вимоги
п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Вказує на те, що зазначені в протоколі
порушення він не вчиняв, оскільки
повідомлення про початок ним
будівництва було надіслано в Інспекцію
і було зареєстроване в Реєстрі 09.08.2013
року за № КВ 94, а експертиза
проекту будівництва об'єктів ІІ-гої
категорій складності, яким є його
об'єкт, необов'язкова згідно частини 3
статті 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Порядку затвердження
проектів будівництва і проведення їх
експертизи, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 11.05.2011
року № 560, про що було повідомлено
інспектора Євдокименка А.В. і зазначено
в Акті.

Зазначає, що таким чином,
адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 1 ст. 188-42, ч. 5 ст. 96 КУпАП
він не вчиняв, а тому з протоколом про
адміністративне правопорушення від
12.11.2013 року та постановою № 869 по справі
про адміністративне правопорушення
про притягнення його до
адміністративної відповідальності від
26.11.2013 року, він не погоджується і
вважає їх протиправними, не
обґрунтованими та такими, що винесені з
порушенням його прав та чинного
законодавства.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 33, 245, 247, 287-289 КУпАП
звертається з даним позовом до суду та
просить: визнати протиправними рішення
та дії службових осіб Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві щодо видання
протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення від
12 листопада 2013 року та постанови по
справі про адміністративне
правопорушення № 869 від 26 листопада 2013
року; визнати протиправним протокол
про вчинення адміністративного
правопорушення від 12 листопада 2013 року
і постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 869
від 26 листопада 2013 року, та скасувати
їх, а провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього щодо вчинення
проступків, передбачених ч. 1 ст. 188-42 та
ч. 5 ст. 5 ст. 96 КУпАП, закрити на підставі
вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності
складу адміністративного
правопорушення.

Позивач та його представники в
судовому засіданні вимоги підтримують
з вищевикладених підстав,
обґрунтувавши поясненнями просять
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відповідач про
день, час та місце розгляду справи
повідомлений вчасно та належним,
причини неявки представника суду не
відомі.

В матеріалах справи наявні заперечення
представника відповідача проти позову,
згідно яких останній зазначає, що
оскільки будівля є нерухомим майном, що
пов'язане фундаментом із землею та
створене з відповідних будівельних
матеріалів і конструкцій, поєднаних
між собою в певній технологічній
послідовності, визначеній проектною
документацією, державними
будівельними стандартами, нормами і
правилами, дії позивача становлять
суспільну загрозу життю та здоров'ю
людей, підвищену небезпеку для
довкілля, оскільки немає даних про те,
чи має створена будівля належну
міцність, стійкість та експлуатаційну
надійність. Враховуючи викладене
вважає, що при проведенні перевірки
Інспекція діяла у відповідності до
чинного законодавства, на підставах та
у спосіб, передбачений Конституцією
України та чинними
нормативно-правовими актами, а тому у
задоволенні позову просить відмовити.

Суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
відповідача на підставі наявних
доказів відповідно до вимог ч. 4 ст. 128
КАС України.

Заслухавши пояснення позивача та його
представників, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
26.07.2013 року Департаментом
містобудування та архітектури
Виконавчого органу Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації» ОСОБА_3 було видано
Будівельний паспорт на будівництво
індивідуального (садибного) житлового
будинку на АДРЕСА_1 (а.с. 60-64).

02.08.2013 року ОСОБА_3 засобами поштового
зв'язку на адресу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві було направлено Повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт, яке 09.08.2013 року зареєстровано в
Реєстрі за № 94 (а.с. 7, 65-66).

Як вбачається з матеріалів справи,
07.10.2013 року головним державним
інспектором Інспекційного відділу № 1
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Євдокименко А.В. було
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
згідно якого перевіркою з виїздом на
місце встановлено, що на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, громадянин
ОСОБА_3 виконує будівельні роботи з
будівництва житлового будинку. На
об'єкті будівництва будівельні роботи
виконуються без виконання вимог та
обмежень зазначених у будівельному
паспорті, а саме відсутня експертиза
проекту - чим порушено вимоги ч. 1 ст. 27,
п. 2 ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» (а.с. 186).

В цей же день, 07.10.2013 року головним
державним інспектором Інспекційного
відділу № 1 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Євдокименко А.В. було
видано громадянину ОСОБА_3 Припис про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт, згідно
якого з метою усунення виявлених
порушень, а саме виконання будівельних
робіт на об'єкті будівництва без
виконання вимог та обмежень зазначених
у будівельному паспорті (відсутня
експертиза проекту), з 07.10.2013 року було
зупинено виконання будівельних робіт
до усунення допущених порушень в
термін до 14.11.2013 року (а.с. 187-188).

01.11.2013 року головним державним
інспектором Інспекційного відділу № 1
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Євдокименко А.В. було
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
згідно якого перевіркою з виїздом на
місце встановлено, що громадянином
ОСОБА_3 не виконано вимоги припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 07.10.2013 року про
зупинення будівельних робіт до
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, а саме: порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності не усунуто (експертизу
проекту не виконано), громадянин ОСОБА_3
продовжує виконувати будівельні
роботи з будівництва індивідуального
житлового будинку, чим порушує вимоги
п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності». Також
зазначені будівельні роботи
виконуються без реєстрації
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт, чим порушено вимоги
ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» (а.с. 9-10).

В цей же день, 01.11.2013 року головним
державним інспектором Інспекційного
відділу № 1 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Євдокименко А.В. було
видано громадянину ОСОБА_3 Припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, з якого вбачається, що
вимагається усунути допущені
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
шляхом знесення індивідуального
(садибного) житлового будинку на
АДРЕСА_1 - в термін до 02.12.2013 року (а.с.
11-12).

Судом встановлено, що 12.11.2013 року
головним державним інспектором
Інспекційного відділу № 1 Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві Євдокименко А.В.
на підставі вищезазначених документів
на ОСОБА_3 було складено Протокол про
адміністративне правопорушення за
порушення останнім п.3 ч. 4 ст. 41 та п.1 ч. 1
ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» за що передбачена
відповідальність ч. 1 ст. 188-42 та ч. 5 ст. 96
КУпАП (а.с. 17-19).

26.11.2013 року заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнко І.О. було
розглянуто матеріали справи про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності (припис
від 07.10.2013 року, акт перевірки від 01.11.2013
року, припис від 01.11.2013 року, протокол
про адміністративне правопорушення
від 12.11.2013 року) та винесено Постанову №
869, якою визнано ОСОБА_3 винним у
вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 188-42,
ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 6 800, 00 грн. (а.с. 21-23).

Дослідивши зміст зазначених вище
документів, зокрема протоколу про
адміністративне правопорушення від
12.11.2013 року та Постанови № 869 по справі
про адміністративне правопорушення,
суд не може погодитись із
правомірністю дій службових осіб
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві щодо їх видачі, що в свою
чергу тягне за собою протиправність
самих документів, виходячи з
наступного.

Так судом встановлено, що 02.06.2014 року
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва було
задоволено позов ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві та визнано
протиправними і скасовано приписи
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 07.10.2013 року та від 01.11.2013
року. Зазначена Постанова не
оскаржувалась та набрала законної
сили.

Як вбачається зі змісту зазначеної
Постанови, суд задовольняючи вимоги
позивача та визнаючи протиправними і
скасовуючи приписи Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві від 07.10.2013 року
та від 01.11.2013 року, виходив із того, що
позивачем не було допущено порушення
вимог ч. 1 ст. 27, п. 2 ч. 4 ст. 31, ст. 34, п. 3 ч. 4
ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності» (а.с. 203-206).

Частина перша статті 72 КАС України
визначає, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи приписи зазначеної норми
процесуального закону, факт
відсутності порушення ОСОБА_3 ч. 1 ст. 27,
п. 2 ч. 4 ст. 31, ст. 34, п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про
регулювання містобудівної діяльності»
під час здійснення будівництва
індивідуального (садибного) житлового
будинку на АДРЕСА_1, а також факт
протиправності приписів Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві від 07.10.2013 року
та від 01.11.2013 року, які в сукупності із
іншими документами складали матеріали
справи про адміністративне
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відносно ОСОБА_3, є
встановленими, а тому доказуванню в
даному судовому засіданні не
підлягають.

Кодексом України про адміністративні
правопорушення (надалі - Кодексу)
закріплено низку гарантій
забезпечення прав суб'єктів, які
притягаються до адміністративної
відповідальності. В сукупності ці
гарантії створюють систему
процесуальних механізмів захисту
вказаних осіб.

За змістом статті 9 Кодексу саме винна
(умисна або необережна) дія чи
бездіяльність суб'єкта
адміністративної відповідальності є
однією з ознак адміністративного
правопорушення (проступку).

Статтею 268 Кодексу встановлено перелік
прав особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
зокрема: особа має право знайомитися з
матеріалами справи, давати пояснення,
подавати докази, заявляти клопотання,
при розгляді справи користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця у галузі права; справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності; під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді
справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи,
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність; повинен своєчасно,
всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати
обставини справи, вирішити її в точній
відповідності до закону тощо (статті 245,
280 Кодексу).

Згідно з Кодексом провадження у справі
про адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю через відсутність
події і складу адміністративного
правопорушення (пункт 1 статті 247);
справа про адміністративне
правопорушення розглядається
відкрито, крім випадків, коли це
суперечить інтересам охорони
державної таємниці (частина перша
статті 249); оцінка доказів ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності (стаття 252) тощо.

Положення зазначених статей
визначають систему процесуальних
механізмів, які в сукупності з
конституційними нормами
унеможливлюють притягнення до
адміністративної відповідальності
особи, яка не вчиняла правопорушення.

Як вбачається з вищевикладеного,
посадова особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язана виконати ряд дій,
обов'язкове виконання яких в своїй
сукупності сприяє правильному
вирішенню справи по суті і винесенню
законного рішення.

Судом встановлено, що службовими
особами Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві при вирішенні питання про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 дані дії
виконано не було, зокрема не з'ясовано
чи було вчинено адміністративне
правопорушення (чи наявна подія і склад
адміністративних правопорушень
передбачених ч. 1 ст. 188-42 ч. 5 ст. 96 КУпАП)
та чи винен ОСОБА_3 в його вчиненні;
протокол про адміністративне
правопорушення складено за
відсутності ОСОБА_3 та не повідомлено
вчасно останнього про день, час та
місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, що в
своїй сукупності потягло за собою
притягнення до адміністративної
відповідальності особи, яка не вчиняла
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
протиправності дій службових осіб
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві щодо складання відносно
позивача протоколу про
адміністративне правопорушення від
12.11.2013 року та винесення Постанови № 869
по справі про адміністративне
правопорушення від 26.11.2013 року, у
зв'язку з чим зазначена Постанова
підлягає визнанню протиправною та
скасуванню, а провадження у
адміністративній справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 96, ч.
1 ст. 188-42 КУпАП, у зв'язку із відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, закриттю.

Що стосується позовних вимог позивача
про визнання протиправним протоколу
про адміністративне правопорушення
від 12.11.2013 року та скасування його, то в
їх задоволенні необхідно відмовити,
оскільки сам по собі протокол не є
рішенням (нормативно-правовим актом чи
правовим актом індивідуальної дії)
суб'єкта владних повноважень, який
носить зобов'язальний характер, а тому
не створює прав та не покладає
обов'язків на суб'єкта
адміністративної відповідальності. У
зв'язку з чим в судовому порядку
можливе лише встановлення
відповідності вимогам чинного
законодавства дій службових чи
посадових осіб суб'єкта владних
повноважень при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення, що
і було здійснено вище судом та надана
їм відповідна правова оцінка.

Крім того слід зазначити, що відповідно
до ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Незважаючи на вимоги зазначеної норми
процесуального закону, відповідачем
жодного доказу в підтвердження
правомірності своїх дій та рішень, до
суду не надано так само як і не доведено
їх правомірності в судовому засіданні.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що вимоги позивача знайшли своє
часткове доведення в судовому
засіданні, а тому позов підлягає
задоволенню частково, з підстав та в
частині зазначеній вище.

На підставі викладеного, ст. 19
Конституції України, ст.ст. 33, 245, 247, 287-289
КУпАП, ст.ст. 27, 34, 41 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності», Наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 05.07.2011 року № 103 «Про
затвердження Порядку видачі
будівельного паспорта забудови
земельної ділянки», керуючись ст.ст. 7,
71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О
В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії головного державного
інспектора Інспекційного відділу № 1
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Євдокименка Андрія
Володимировича щодо складання
відносно ОСОБА_3 Протоколу про
адміністративне правопорушення від
12.11.2013 року за порушення останнім вимог
п. 1 ч. 1 ст. 34, п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», за що передбачена
відповідальність згідно ч. 5 ст. 96, ч. 1
ст. 188-42 КУпАП - протиправними.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову № 869 по справі про
адміністративне правопорушення від
26.11.2013 року про визнання ОСОБА_3 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96,
ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу із застосуванням ст. 36 КУпАП в
розмірі 6800, 00 грн.

Провадження у адміністративній справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 96, ч.
1 ст. 188-42 КУпАП, у зв'язку із відсутністю
складу адміністративного
правопорушення - закрити.

В інші частині вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Декаленко