Справа № 2а/2570/614/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/60658/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року у справі
№2а/2570/614/2012 за позовом Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування пунктів
вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року Прилуцький
міськрайонний центр зайнятості
звернувся з позовом до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування пунктів 2,3,4,6,7 вимоги про
усунення порушень від 27.01.2012 року №
2-17/160.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій
Прилуцький міськрайонний центр
зайнятості звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
вказані судові рішення, та ухвалити
нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно плану
контрольно-ревізійної роботи на 4
квартал 2011 року та на підставі
направлень на проведення ревізії від
24.10.2011 №115, від 24.10.2011 №116, від 02.11.2011 №124,
від 02.11.2011 №125 посадовими особами
Контрольно-ревізійного відділу в
Прилуцькому районі і м. Прилуки
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Прилуцького міськрайонного центру
зайнятості за 2009, 2010 роки та 9 місяців 2011
року. За результатами ревізії складено
акт від 16.12.2011 року №15-21/25.

На підставі висновків акту ревізії,
відповідачем винесено вимогу про
усунення порушень від 27.01.2012 року
№2-17/160.

В пункті 2 вимоги зазначено, що
Прилуцьким міськрайонний центром
зайнятості укладено договір про
надання послуг від 15.04.2010 №22 з СПД
ОСОБА_4, згідно якого повинно було
здійснюватись комплексне одноразове
прибирання приміщень на площі 775,4 кв.м.
В результаті неналежного виконання
умов вказаного договору та згідно з
Порядком взаємодії органів державної
контрольно-ревізійної служби, органів
прокуратури, внутрішніх справ, Служби
безпеки України, затверджених спільним
наказом ГоловКРУ, МВС України, СБУ та
Генеральної прокуратури від 19.10.2006
№346/1025/685/53 розмір матеріальної шкоди
(збитків) - (збитки), завдані Прилуцькому
МРЦЗ , складають 34077,00 грн. Враховуючи
викладене, Прилуцька ОДФІ вимагає
вжити всіх вичерпних заходів щодо
стягнення та повернення зайво
сплачених СПД ОСОБА_4 коштів у розмірі
34077,00 грн. В іншому випадку, стягнути з
осіб, винних у проведенні зайвих витрат
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст. ст. 133-136 КЗпП.

В пункті 3 вимоги зазначено, що
Прилуцьким МРЦЗ укладено договір із
ТОВ «Біапром»без номера від 10.06.2010 на
поставку паперу в кількості 575 штук по
ціні 60,00 грн. за 1 штуку на загальну суму
34500,00 грн. Зазначений папір був
отриманий Прилуцьким МРЦЗ по накладній
від 30.06.2011 року №33. Платіжними
дорученнями від 14.06.2011 № 1952 та від 30.06.2011
№ 2035 Прилуцьким МРЦЗ перераховані
кошти на рахунок ТОВ «Біапром»в
загальній сумі 34500,00 грн. Згідно з
експертизою (експертний висновок від
25.11.2011 №ЧІС-397), проведеною
Чернігівською регіональною ТПП за
замовленням УБОЗ УМВС України в
Чернігівській області, середня ринкова
вартість паперу, придбаного центром
зайнятості у 2011 році складає 33,00 грн.
Враховуючи викладене, у відповідності
до вимог Порядку взаємодії від 19.10.2006
року №346/1025/685/53 розмір матеріальної
шкоди (збитків), тобто вартість
втрачених активів, складає 15525,00
гривень. Відтак Прилуцька ОДФІ вимагає
вжити всіх вичерпних заходів в межах
чинного законодавства щодо стягнення
та повернення зайво сплачених коштів у
розмірі 15525,00 грн. В іншому випадку,
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих витрат шкоду у порядку та
розмірі встановленому ст. ст. 133-136 КЗпП.

В пункті 4 вимоги зазначено, 15
безробітним, які отримали одноразову
допомогу, працевлаштувалися в термін
від 3 до 11 місяців з моменту отримання
одноразової допомоги, а також ними була
закрита (скасована) підприємницька
діяльність. Сума одноразової допомоги,
яка виплачена за період з дати
працевлаштування по дату завершення
терміну по який фактично виплачена
зазначена допомога 15 особам склала в
сумі 63282,23 гривень. Так, зазначеними
особами, які отримали одноразову
допомогу по безробіттю до центру
зайнятості не подавалися відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, що є порушенням вимог
підпункту 1 пункту 5.5 та пункту 6.14
Порядку №307, пункту 7 статті 22 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», що призвело до
нанесення матеріальної шкоди (збитків)
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття на суму
63282,23 гривні. Тому Прилуцька ОДФІ
вимагає від позивача провести роботу
по поверненню (відшкодуванню)
отриманих 15 особами коштів у загальній
сумі 63282,23 гривні.

В пункті 6 вимоги зазначено, що для
надання послуг з організації та
проведення для безробітних громадян
семінарів-тренінгів на тему «Дієві
технології та техніка самопрезентації
при працевлаштуванні на роботу»
Прилуцьким МРЦЗ було укладено договір
з ФОП ОСОБА_5 від 12.09.2011 №45 на загальну
суму 21233,00 грн. Зазначені кошти були
перераховані Прилуцьким МРЦЗ на
рахунок ФОП ОСОБА_5 платіжним
дорученням від 04.10.2011 №3051. Ревізією
встановлено, що ФОП ОСОБА_5 завищено
фактичний кошторис витрат на загальну
суму 785,07 ((50,00 грн. + 21,37 грн.)х10% : 100 + (50,00
грн. + 21,37 грн.)) х 10 днів ), в зв'язку з
включенням адміністративних видатків
на тренінг викладачів та витрат на
адміністрування суб'єкта
господарювання, що документально не
підтверджені та є порушенням п. 7.2
Договору від 12.09.2011 року № 45 та
суперечить вимогам ст. 193
Господарського кодексу України, щодо
виконання умов укладеного договору
стосовно взятих зобов'язань, чим
завдано матеріальної шкоди ( збитків)
Фонду на зазначену суму. Виходячи з
наведеного Прилуцька ОДФІ вимагає
вжити вичерпних заходів щодо стягнення
та повернення зайво сплачених коштів у
розмірі 785,07грн. В іншому випадку,
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих витрат шкоду у порядку та
розмірі встановленому ст. ст. 133-136 КЗпП.

В пункті 7 вимоги зазначено, що
Прилуцьким МРЦЗ був укладений договір
без номера від 24.11.2010 з ПП «Аванта
Трейд»на поставку генератора Defiant dgg 2800.
Генератор отримано за накладною від
08.12.2010 №а24816. Оплата за зазначений
генератор була проведена Прилуцьким
МРЦЗ платіжними дорученнями від 25.11.2010
№2797 на суму 5100,00 грн. та від 13.12.2010 №3045
на суму 3400,00 грн. Згідно з експертизою
(експертний висновок від 25.11.2011 ЧК-397),
проведеною Чернігівською регіональною
ТПП за замовленням УБОЗ УМВС України в
Чернігівській області, інформації про
продаж такого генератора експертом не
знайдено. Проте, визначена середня
ринкова вартість аналогічного товару -
3225,00 грн., або на 5275,00 грн. менше. Таким
чином, відповідно до вимог Порядку
взаємодії від 19.10.2006 №346/1025/685/53 розмір
матеріальної шкоди (збитків), тобто
вартість втрачених активів, складає
5275,00 гривень. Відтак Прилуцька ОДФІ
вимагає вжити всіх вичерпних заходів
щодо стягнення та повернення зайво
витрачених коштів у розмірі 5275,00 грн. В
іншому випадку, стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвий витрат шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.
ст. 133-136 КЗпП.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що центром зайнятості закупівля була
здійснена за цінами, значно вищими аніж
середньоринкова ціна за всіма видами
товарів та послуг, а також здійснено
оплату послуг, вартість яких включила в
себе витрати, які не притаманні
суб'єкту господарювання, що надавав
зазначені послуги, чим районному
центру зайнятості було завдано
збитків. Відповідно, спірні пункти
2,3,4,6,7 вимоги Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
усунення порушень від 27.01.2012 року №2-17/160
є законними, обґрунтованими та
прийнятими на підставі та в межах
чинного законодавства України.

Водночас, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно з Положенням Державна фінансова
інспекція України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів <…>
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону №
2939-ХІІ, згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Таким чином, у органу державного
фінансового контролю є право заявляти
вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція
пред'явила вимоги, які вказують на
виявлені збитки, їхній розмір та їх
стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов, а не
позов підконтрольної установи про
визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постановах Верховного Суду України
від 15 квітня 2013 року №21-40а14, 13 травня 2013
року №21-89а14, 20 травня 2014 року №21-93а14.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про відмову у
задоволенні позову, однак з підстав
викладених вище.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості
відхилити, а постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 03
березня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: