Справа № 2а-7828/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-7828/11
інстанції: Пироженко С.А.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді - Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 17 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси (далі -
відповідач) про визнання незаконними і
такими, що звужують конституційні
права позивача, дій відповідача щодо
відмови в нарахуванні та виплаті
ОСОБА_2 пенсії у розмірах, передбачених
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2 у розмірах, передбачених
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з 01.09.2009 року по день
набрання судовим рішення законної
сили.

Ухвалою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 29 вересня 2011 року
адміністративний позов в частині
позовних вимог з 01.09.2009 року по 22.03.2011
року було залишено без розгляду.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 17 жовтня 2011 року
адміністративний позов задоволено в
частині позовних вимог за період з
23.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

У зв'язку з поданням апеляційних скарг
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України
прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз.4 ч.8 ст.183-2, п.3
ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач належить до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС, є інвалідом 2 групи та перебуває
на обліку УПФУ в Соснівському районі м.
Черкаси.

Згідно зі ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон №796-ХІІ) особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

У ч.4 ст. 54 цього Закону визначено, що
державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком.

Положення ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ
містять пряму вказівку, що під час
визначення розміру таких пенсій за
основу їх обчислення як розрахункова
величина береться мінімальна пенсія за
віком.

Розмір мінімальної пенсії за
віком визначений ст.28 Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно якого
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність, а
розмір мінімальної заробітної плати
для осіб щорічно встановлюється
Законом України «Про державний бюджет
України» на відповідний рік.

Всупереч ст.ст.50, 54 вказаного
Закону належні позивачу виплати
здійснювались в розмірі встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» від 28.05.2008
року №530.

Проте, з огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України має
вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України,
а тому колегія суддів вважає, що
відповідач неправомірно здійснював
належні позивачу виплати в меншому
розмірі ніж це встановлено ст.ст.50, 54
Закону №796-ХІІ.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що 14.06.2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» №3491-VI, відповідно до п.7 ч.1 якого
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено п.4, яким встановлено, що
у 2011 році норми і положення, зокрема
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На реалізацію наведеної норми 06.07.2011
року Кабінетом Міністрів України була
прийнята постанова «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» №745 (набрала
законної сили з 23.07.2011 року), якою
регламентовані розміри пенсійних
виплат, зокрема й передбачених у
ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ.

Таким чином, з 23.07.2011 року при
нарахуванні належних позивачу виплат
застосуванню підлягає постанова
Кабінету Міністрів України «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06.07.2011 року №745,
а тому суд першої інстанції правильно
визначив кінцевий строк - 22.07.2011 року, по
який позивачу належить здійснювати
виплати в розмірах встановлених ст.50
Закону №796-ХІІ, оскільки постанова суду
ухвалена після набуття чинності
вказаної постанови Кабінету Міністрів
України.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються обставинами,
встановленими судом першої інстанції,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Крім того, виходячи з приписів Глави 3
КАС України, колегія суддів не вбачає
жодних правових підстав для
задоволення вимог апелянта про
звернення суду апеляційної інстанції
до Верховного Суду України для
вирішення питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подення
щодо конституційності закону та
постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає його без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 17 жовтня
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.