Справа № 820/3693/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/64054/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області про визнання дій,
бездіяльності та рішення незаконними,
зобов'язання вчинити дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 9
серпня 2013 року, додаткову постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року і ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просив:

визнати незаконними дії, бездіяльність
та рішення Управління Держземагенства
у Харківському районі Харківської
області про анулювання кадастрових
номерів відповідно протоколу
проведення перевірки від 12.05.2011 та
скасувати його;

зобов'язати Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області поновити
попередні кадастрові номери 168 і 169 на
земельні ділянки площею 0,1825 г в АДРЕСА_1
або присвоїти земельним ділянкам нові
кадастрові номери;

відшкодувати на його користь моральну
та матеріальну шкоду по 5000 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 9 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року, позов задоволено частково.
Зобов'язано Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області поновити
кадастрові номери :03:010:0168 та
:03:010:0169 на земельні ділянки в
АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_4

Додатковою постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 9
серпня 2013 року доповнено наступним
абзацом: «Зобов'язати Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області видати ОСОБА_4
витяги про присвоєння кадастрових
номерів :03:010:0168 та :03:010:0169 на
земельні ділянки в АДРЕСА_1, що належать
ОСОБА_4». У задоволенні решти вимог
заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх в частині відмови у
задоволенні позову та прийняти у цій
частині нові рішення про задоволення
позову.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що за результатом
задоволення протесту прокурора
рішенням сесії Яковлівської сільської
ради від 30.12.2010 скасовано рішення
виконавчого комітету Яковлівської
сільської ради від 09.07.2002 № 56 про
надання позивачу земельної ділянки у
приватну власність в АДРЕСА_1. Також
протоколом від 12.05.2011 були анульовані
земельні кадастрові номери.

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 23.10.2012 рішення
сільської ради від 30.12.2010 визнано
незаконним та поновлено позивачу право
власності на земельні ділянки в
АДРЕСА_1.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
державний земельний кадастр»
визначено, що державний земельний
кадастр - єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах
державного кордону України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Згідно вимог частини 6 статті 16
вказаного Закону кадастровий номер
скасовується лише у разі скасування
державної реєстрації земельної
ділянки. Зміна власника чи користувача
земельної ділянки, зміна відомостей
про неї не є підставою для скасування
кадастрового номера.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 17.10.2012 № 1051 «Про
затвердження порядку ведення
Державного земельного кадастру» (далі -
Порядок) встановлено, що у разі, коли до
набрання чинності цією постановою:

документація із землеустрою і технічна
документація з оцінки земель, яка є
підставою для внесення відомостей до
Державного земельного кадастру,
розроблена, але не затверджена
рішенням органу державної влади або
органу місцевого самоврядування,
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру здійснюється
відповідно до Порядку;

кадастрові номери земельним ділянкам
на підставі відповідних заяв
замовників документації із
землеустрою або уповноважених ними
осіб не визначені, такі кадастрові
номери присвоюються земельним
ділянкам відповідно до Порядку;

зареєстровано в установленому
законодавством порядку заяви фізичних
або юридичних осіб про надання послуг,
пов'язаних з веденням державного
реєстру земель, але такі послуги не
надані, вони надаються відповідно до
Порядку. При цьому, якщо плату за
надання послуг внесено в повному
обсязі, додаткова плата за надання
послуг не справляється.

Згідно пункту 87 Порядку заявникові
безоплатно надається витяг з
Державного земельного кадастру для
підтвердження внесення до Державного
земельного кадастру відомостей, в тому
числі виправлення виявлених помилок
відповідно до пункту 144 цього Порядку,
зокрема про державну реєстрацію
земельної ділянки.

Приписами пунктів 176, 178 Порядку
передбачено, що за бажанням заявника
йому безоплатно надається витяг з
Державного земельного кадастру,
відповідна довідка, викопіювання з
картографічних матеріалів Державного
земельного кадастру на заміну
відповідного документа, в якому
виявлена помилка. Витяг з державного
земельного кадастру формується за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру
одночасно з внесенням відповідних
відомостей до Державного земельного
кадастру.

З урахуванням описаного суди прийшли
до обґрунтованого висновку про
зобов'язання відповідача видати
позивачу витяги про присвоєння
кадастрових номерів :03:010:0168 та
:03:010:0169 на земельні ділянки в
АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_4

Відповідно до частини 2 статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4
зазначено, що обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювана та вини останнього
в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати,
чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями вони заподіяні, яким є ступінь
вини заподіювача, в якій грошовій сумі
чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини.

Відповідно до статті 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених
законом.

Враховуючи те, що позивачем не було
доведено заподіяння діями та
бездіяльністю відповідача моральної
шкоди, яка полягла у моральних
стражданнях, суди попередніх інстанцій
дійшли до висновку про відмову у
задоволенні позову в частині
відшкодування моральної шкоди.

Не знайшло свого підтвердження також
заподіяння ОСОБА_4 з боку Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області матеріальної
шкоди.

Що стосується доводів касаційної
скарги про залишення не вирішеними
судами решти позовних вимог, то вони не
підлягають задоволенню з огляду на те,
що зобов'язавши Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області вчини певні дії,
суди у повній мірі захистили права та
інтереси позивача, внаслідок чого
можна зробити висновок про фактичне
визнання дій та бездіяльності
відповідача протиправними. Крім того, у
справі відсутні докази на
підтвердження того, що Управлінням
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області у розумінні статті
17 КАС України приймалось саме рішення
про анулювання кадастрових номерів від
12.05.2011.Встановлено, що за результатом
проведення міськрайонним Управлінням
Держкомзему у місті Люботин і
Харківському районі перевірки
документації із землеустрою та
обмінного файла, складено протокол від
12.05.2011, у якому зроблено висновок про
анулювання присвоєних кадастрових
номерів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 9
серпня 2013 року, додаткову постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30 серпня
2013 року і ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: