Справа № 2-а-23337/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/159625/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 26 грудня 2011 року по справі
№ 2а-23337/11 за позовом ОСОБА_1 до
управління соціальної політики
Тернопільської міської ради,
Тернопільського міського центру з
нарахування та виплати допомог
управління соціальної політики
Тернопільської міської ради про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 жовтня 2011 року звернулася до
суду з позовом до управління
соціальної політики Тернопільської
міської ради, Тернопільського міського
центру з нарахування та виплати
допомог управління соціальної
політики Тернопільської міської ради,
в якому просила зобов'язати
відповідачів виплатити їй допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років, за період з січня 2010
року по вересень 2011 року в розмірі 13962.00
грн. та нараховувати та виплачувати їй
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не нижче прожиткового мінімуму
з жовтня 2011 року до припинення
права на таку допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувала
посиланням на норму статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 06 жовтня 2011 року, яка не
оскаржувалась в апеляційному порядку,
позовні вимоги за період з 01 січня 2010
року по 02 квітня 2011 року відповідно до
статті 100 КАС України залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском
позивачем строку звернення до суду.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 26 грудня 2011 року в
задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову, якою
повністю задовольнити її позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на незастосування
судом першої інстанції при вирішенні
справи норм міжнародного права, як
джерела права, та практики
Європейського суду з прав людини.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При вирішенні справи суд першої
інстанції правильно застосував вимоги
частини 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Оскільки позивач звернулася до суду 03
жовтня 2011 року та не навела поважних
причин пропуску строку звернення до
суду, суд першої інстанції правильно
залишив без розгляду позовні вимоги за
період до 02 квітня 2011 року.

Що стосується позовних вимог заявлених
в межах строку звернення до суду, то
слід зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
перебуває на обліку в Тернопільському
міському центрі з нарахування та
виплати допомог управління соціальної
політики Тернопільської міської ради
як одержувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

До 01 січня 2007 року відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13
цього Закону) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
частини 1 статті 15 Закону «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» на 2007 рік було
зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України положення пункту 14 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік» про зупинення на 2007 рік дії
вищевказаної частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України
має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Тобто, з часу прийняття цього рішення у
одержувачів допомоги по догляду за
дитиною відновилось право на отримання
допомоги в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

На 2011 рік жодних особливостей
призначення і виплати допомоги по
догляду на дитиною до досягнення нею
трирічного віку встановлено не було.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату допомоги по догляду за дитиною
ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років підлягають задоволенню
починаючи з 03 квітня 2011 року відповідно
до статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» без
зазначення кінцевої дати, оскільки
відповідач зобов'язаний здійснювати
відповідні нарахування та виплати до
припинення у позивача права на такі
виплати у вказаному розмірі відповідно
до чинного на момент виплати
законодавства, з урахуванням висновків
суду, викладених у цьому судовому
рішенні.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування
оскаржуваної постанови та ухвалення
нового рішення.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 26 грудня 2011 року по справі
№ 2а-23337/11 - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії
Тернопільського міського центру з
нарахування та виплати допомог
управління соціальної політики
Тернопільської міської ради щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
передбаченої статтею 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6
років починаючи з 03 квітня 2011 року.

Зобов'язати Тернопільський міський
центр з нарахування та виплати допомог
управління соціальної політики
Тернопільської міської ради провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, передбаченої статтею
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за починаючи з 03 квітня 2011
року з урахування виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський