Справа № 823/44/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
справа № 823/44/14

м. Черкаси

15 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

представника позивача товариства з
обмеженою відповідальністю
«Черкаситехномаш» Фатенка В.В. - за
довіреністю,

представника відповідача державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області Радченко О.П. - за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкаситехномаш» до
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Черкаситехномаш»
(надалі - ТОВ «Черкаситехномаш»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до ДПІ у м. Черкасах ГУ
Міндоходів у Черкаській області
(надалі - ДПІ у м. Черкасах), в якому
просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача від
12.11.2013р. № та № .

Ухвалою суду від 27.01.2014р. провадження в
адміністративній справі № 823/44/14 було
зупинено до набрання законної сили
рішенням Черкаського окружного
адміністративного суду у справі №
823/3645/13-а за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Черкаситехномаш» до державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міністерства
доходів у Черкаській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р. у
справі № 823/3645/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.08.2014р.,
адміністративний позов задоволений
частково, скасовано податкове
повідомлення-рішення від 12.11.2013р. №
про зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток у сумі 7 665 244 (сім
мільйонів шістсот шістдесят п'ять
тисяч двісті сорок чотири) грн. У іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В зв'язку з вищевказаною обставиною,
ухвалою судді від 15.10.2014р., на підставі
ч.5 ст. 156 КАС України, провадження у
справі № 823/44/14 було поновлено для її
подальшого розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує,
що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення були прийняті ДПІ
у м. Черкасах на підставі акту
перевірки від 24.10.2013р. № 87/23-01-22-0112/05470561,
яким встановлено заниження позивачем
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість та завищення
податкового кредиту, внаслідок
безпідставного відображення у
податковому обліку господарських
операцій за договорами відносинами з
ТОВ «Сервісметтрейд-2008», ТОВ
«Ельбруспром», ТОВ «Хюндай Мотор
Україна» та з ТОВ «Авалон-Трейд».
Позивач зазначив, що умови договірних
взаємовідносин з вищевказаними
контрагентами сторонами були виконані
в повному обсязі, що підтверджується
належно оформленими первинними
бухгалтерськими документами,
відображеними у податковій звітності
позивача, в зв'язку з чим, твердження
ДПІ у м. Черкасах щодо фіктивності
господарських операцій між
зазначеними підприємствами є хибним,
оскільки воно ґрунтуються лише на
припущеннях податкового органу та не
підтверджується належними доказами
(позивачем було сформовано податковий
кредит у відповідності до вимог ст.ст.
185, 198, 201 Податкового кодексу України та
на підставі належним чином оформлених
податкових накладних). Таким чином, ТОВ
«Черкаситехномаш» вважає висновки ДПІ
у м. Черкасах, що викладені в акті
перевірки позивача та на підставі яких
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними, що
і стало підставою звернення до суду з
вищевказаним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав адміністративний
позов та просив повністю задовольнити
вимоги ТОВ «Черкаситехномаш».

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала
повністю з підстав, викладених у
запереченні та просила суд залишити
його без задоволення, наголосивши, що у
позивача не виникло права на
податковий кредит від взаємовідносин з
контрагентами постачальниками,
оскілки відсутній факт придбання
позивачем товару у ТОВ
«Сервісметтрейд-2008» та його подальшого
використання, щодо ТОВ «Ельбруспром» в
ЄДРПОУ містяться відомості про його
припинення ще 25.08.2011р. По
взаємовідносинам ТОВ
«Черкаситехномаш» з ТОВ «Авалон-Трейд»
зазначила, що позивачем для перевірки
не було надано жодного документу, який
би підтверджував транспортування
товарів від постачальника до
замовника. А по контрагенту позивача
ТОВ «Хюндай Мотор Україна» вказала, що
виписані останнім податкові накладні є
недійсними, в зв'язку з їх випискою не в
момент виникнення податкових
зобов'язань.

З огляду на вказані обставини,
представник відповідача просила
відмовити в задоволенні
адміністративного позову ТОВ
«Черкаситехномаш» в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Черкаситехномаш»
зареєстроване, як юридична особа
06.02.2006р. виконавчим комітетом
Черкаської міської ради, за
ідентифікаційним кодом - 05470561 (том № 1,
а.с.45).

Посадовими особами ДПІ у м. Черкасах
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«Черкаситехномаш» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.09.2010р. по
01.09.2013р., про що складено акт від 24.10.2013р.
№ 87/23-01-22-0112/05470561 (том № 1, а.с.49-88).

Висновками вказаного акту перевірки,
зокрема, встановлено порушення: п.187.8
ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3 та п.198.6 ст.198, п.201.1,
п.201.7, 201.10, ст.201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-VI, в результаті
чого встановлено заниження ПДВ на
загальну суму 142 806,00грн., в тому числі за
вересень 2011р. в сумі 43 933,00грн., за липень
2012р. в сумі 11 226,00грн., за серпень 2012р. в
сумі 16 728,00грн., за вересень 2012р. в сумі 37
339,00грн., за жовтень 2012п. в сумі 13620,00грн.,
за грудень 2012р. в сумі 130,00грн., за січень
2013р. в сумі 19 830,00грн. та завищення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
січень 2013р. у сумі 607,00грн.

Зазначений акт перевірки був
оскаржений ТОВ «Черкаситехномаш» до
податкового органу (том № 1, а.с.89-93),
який своїм рішенням від 11.11.2013р. за №
16699/23-01-22-0117 скаргу позивача залишив без
задоволення, а оскаржуваний акт без
змін (том № 1, а.с.94-97).

На підставі акту перевірки ТОВ
«Черкаситехномаш» від 24.10.2013р. №
87/23-01-22-0112/05470561, податковим органом
12.11.2013р. були прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № , яким ТОВ «Черкаситехномаш»
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на загальну суму 214 209,00грн., у тому
числі основний платіж в розмірі 142
806,00грн. та штрафні санкції в розмірі 71
403,00грн. (том № 1, а.с.14);

- № , яким ТОВ «Черкаситехномаш»
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ в розмірі 607,00грн. (том № 2,
а.с.76).

В судовому засіданні представник ДПІ у
м. Черкасах зазначила, що вищевказане
порушення, яке стало підставою для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень пов'язане із
договірними взаємовідносинами
позивача (в період, що перевірявся) з
контрагентами постачальниками:

- ТОВ «Сервісметтрейд-2008» (на 01.09.2012р.
ТОВ «Черкаситехномаш» рахується
дебіторська заборгованість по ТОВ
«Сервісметтрейд-2008» в сумі 30 000,00грн., в
т.ч. 5 000,00грн. ПДВ - попередня оплата за
балку. Поставка товару позивачеві
здійснена не була, письмових доказів
претензійної чи судової роботи
протягом визначеного законодавством
терміну щодо повернення вказаної суми
позивач під час проведення перевірки
не надав. У зв'язку з відсутністю факту
придбання товару та використання його
в своїй господарській діяльності,
безпідставним є право позивача на
отримання податкового кредиту по
вищевказаним взаємовідносинам);

- ТОВ «Ельбруспром» (згідно баз даних
ДПІ у м. Черкасах, 25.08.2011р. скасовано
державну реєстрацію зазначеного
контрагента. Таким чином, в порушення п.
198.1, п.198.3 ст. 198 ПК України, ТОВ
«Черкаситехномаш» безпідставно
зависило податковий кредит за вересень
2011р. на суму 43 933,00грн., внаслідок
взаємовідносин з вказаним
контрагентом);

- ТОВ «Авалон-Трейд» (позивачем для
перевірки не було надано жодного
документу, який би підтверджував
транспортування товарів від
постачальника до замовника. Крім цього,
ДПІ у м. Черкасах складено акт від
23.11.2012р. № 1007/22-11/33456822 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Авалон-Трейд» щодо документального
підтвердження господарських
взаємовідносин з платниками
податків-покупцями та платниками
податків-постачальниками, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за вересень 2011р. та червень 2012р.);

- ТОВ «Хюндай Мотор Україна» (позивач в
порушення вимог Податкового кодексу
України завищив податковий кредит у
серпні-жовтні 2012р. згідно отриманих від
свого контрагента податкових
накладних, оскільки такі податкові
накладні були виписані не в момент
виникнення податкових зобов'язань).

Висновки акту перевірки ТОВ
«Черкаситехномаш», а також доводи
представника відповідача щодо
обґрунтованості виявленого порушення
та прийнятих на підставі нього
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, суд вважає
безпідставними з огляду на наступне.

На час виникнення спірних
правовідносин (2011р. - 2013р.), порядок
нарахування та сплати податку на
додану вартість врегульовано -
Податковим Кодексом України від
02.12.2010р. №2755-VI (надалі - ПК України).

Підпунктом 14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (п.138.2 ст.138 ПК України).

При цьому, відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139 ПК України, не включаються до
складу витрат, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що податковий кредит - сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду
(п.198.3 ст.198 ПК України).

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України, визначено,
що податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Із аналізу наведених положень ПК
України убачається, що підставою для
формування податкового кредиту є
наявність у платника податку покупця
належно оформленої податкової
накладної, яка видається платником
податку, що поставляє товари (роботи,
послуги), на підтвердження здійснення
такої поставки. Тобто, законодавець
пов'язує виникнення у платника ПДВ
права на включення сплачених ним сум
податку до податкового кредиту із
фактичним виконанням робіт (послуг) чи
поставкою товарів, у ціні яких цей
податок сплачений.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у
платника податків виникає право на
віднесення вартості придбаних товарів
(робіт, послуг) до складу витрат з метою
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств та
право на податковий кредит за
наявності одночасно двох умов, а саме:
фактичного здійснення господарських
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) та їх підтвердження первинними
документами бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV
(далі - Закон №996) визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

У відповідності до ст. 1 Закону №996,
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Матеріалами акту перевірки позивача
встановлено, що відхилень у 2 кварталі
2011року щодо доходів не виявлено, проте
за 2-3 квартал 2011р. відхилення складає 263
598,00грн. і полягає у тому, що ТОВ
«Черкаситехномаш» у 3 кварталі 2011р.
занизило «інші доходи» у рядку 03
декларації у вигляді безнадійної
заборгованості у сумі 263 598,00грн. - на
суму заборгованості перед суб'єктом
господарювання - ТОВ «Ельбруспром»,
який припинено як юридичну особу, в
зв'язку з її ліквідацією (тобто, за ТОВ
«Черкаситехномаш» рахується
кредиторська заборгованість на
вищевказану суму). Вказані твердження
податкового органу суд сприймає
критично та зазначає наступне.

Порядок визнання доходів встановлено
ст. 137 розділу III «Податок на прибуток
підприємств» ПК України. Даною нормою
прямо зазначено, з якого моменту (дати)
визнається дохід суб'єкта
господарювання. Разом з цим, зазначена
стаття не визначає дату, з якої
визнається дохід у разі наявності у
суб'єкта господарювання саме
кредиторської заборгованості. Проте п.
137.16 ст.137 ПК України передбачено, що
датою отримання інших доходів є дата їх
виникнення згідно з положеннями
(стандартами) бухгалтерського обліку,
якщо інше не передбачено нормами цього
розділу.

Згідно Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 15 «Дохід»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 29.11.1999р. №290,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.12.1999р. за № 860/4153,
встановлено, що дохід визнається під
час збільшення активу або зменшення
зобов'язання, що зумовлює зростання
власного капіталу (за винятком
зростання капіталу за рахунок внесків
учасників підприємства), за умови, що
оцінка доходу може бути достовірно
визначена.

Таким чином, правильність відображення
визнання доходу як у бухгалтерському,
так і в податковому обліку платника
податків може бути забезпечена у разі
виконання наступних умов у їх
сукупності: вірно визначена дата
визнання доходу; вірно визначена сума
визнаного доходу; забезпечене
документальне підтвердження операції
з визнання доходу.

Підпунктом 14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України
визначений вичерпний перелік ознак
безнадійної заборгованості. До такої
віднесено, зокрема: в) заборгованість
суб'єктів господарювання, визнаних
банкрутами у встановленому законом
порядку або припинених як юридичні
особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Проаналізувавши наведену норму, суд
погоджується з доводами представника
позивача, що відповідачем невірно
визначено ознаку безнадійної
заборгованості згідно з абзацом «в»
п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України стосовно
позивача, оскільки ця норма
відноситься до тих суб'єктів
господарювання, які оголошені
банкрутами, а не до тих, які мали
відносини з такими платниками
податків, яких оголосили банкрутами.
Отже, ознака безнадійної
заборгованості, що визначена абзацом
«в» п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України
відноситься до наявної дебіторської
заборгованості суб'єкта
господарювання, а не кредиторської.

Суд також не бере до уваги твердження
представника відповідача щодо не
підтвердження господарських
взаємовідносин ТОВ «Черкаситехномаш»
з ТОВ «Авалон-Трейд», в зв'язку з
ненаданням позивачем до перевірки
будь-яких документів, що підтверджують
транспортування товарів від
постачальника до замовника.

Суд зазначає, що порядок перевезення
вантажів на території України, а також
питання виписки товарно-транспортних
накладних визначено наказом
Міністерства транспорту України про
затвердження «Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні» від 14.10.1997р. №363
(надалі-Правила).

У відповідності до абзацу 1 п.11.1 Правил,
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Товарно-транспортні
накладні призначені для обліку та
шляху переміщення
товарно-матеріальних цінностей, а
також для розрахунків за перевезення
вантажу та обліку виконаної роботи.

Таким чином, вказані Правила не
встановлюють порядку ведення
податкового обліку валових витрат
платників податку, а лише встановлюють
права, обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту.

Тобто, товарно-транспортні накладні та
подорожні листи, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, які
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей, а лише слугують для обліку
їх переміщення.

З огляду на вищевказане, суд наголошує,
що за наявності документів, які
підтверджують фактичне отримання
позивачем товару та його використання
у власній господарській діяльності,
ненадання такого документа як
товарно-транспортна накладна не може
бути єдиною беззаперечною підставою
для висновку про відсутність
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей,
оскільки, відповідною транспортною
документацією підтверджується
здійснення послуг з перевезення
вантажів, а не факт придбання
(отримання) товару.

Зазначений висновок підтверджується
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05.07.2012р. у справі №
К/9991/37912/11.

З урахуванням вищевказаних положень
Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні, а
також встановлених обставин справи суд
зазначає, що первинні бухгалтерські
документи по взаємовідносинам ТОВ
«Черкаситехномаш» з
контрагентом-постачальником (ТОВ
«Авалон-Трейд»), копії яких були надані
позивачем до перевірки, а також
долучені до матеріалів справи
(видаткові, податкові накладні, а також
платіжні доручення), в повній мірі
підтверджують факт реальності
здійснення господарських операцій між
зазначеними підприємствами, а також
дають змогу стверджувати, що вони
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», оскільки, містять
в собі всі необхідні реквізити (назви
підприємств від імені яких складений
документ, назви документів та дати їх
складання, зміст господарської
операції та її вимірники, посади,
прізвища і підписи осіб,
відповідальних за складання первинних
документів).

Крім цього, суд зазначає, що в даному
випадку між товариствами малися
договірні відносини предметом яких
було придбання товарно-матеріальних
цінностей, а не перевезення вантажу,
тож відсутність товарно-транспортних
накладних не може свідчити про
фіктивність господарських
взаємовідносин вказаних підприємств,
оскільки останні не є документами
первинного бухгалтерського обліку.

Посилання податкового органу в акті
перевірки позивача від 24.10.2013р. №
87/23-01-22-0112/05470561 на акт ДПІ у м. Черкасах
від 23.11.2012р. № 1007/22-11/33456822 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Авалон-Трейд» щодо
документального підтвердження
господарських взаємовідносин з
платниками податків-покупцями та
платниками податків-постачальниками,
їх реальності та повноти відображення
в обліку за вересень 2011 року та червень
2012року, на думку суду є безпідставним
та необґрунтованим, оскільки чинним
податковим законодавством не
передбачено права податкового органу
обґрунтовувати свої висновки а акті
перевірки будь-якими іншими актами та
довідками, складеними за результатами
перевірок інших контрагентів, оскільки
висновки податкового органу мають
ґрунтуватися виключно на аналізі
бухгалтерських та податкових
документах підприємства, яке
перевіряється. Крім цього, суд
зазначає, що ПК України не ставить
право платника ПДВ на податковий
кредит в залежність від дій або
бездіяльності його контрагентів. Якщо
контрагенти не виконали свого
зобов'язання по сплаті податків до
бюджету то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи, тобто діє принцип персональної
відповідальності.

Не знайшли свого підтвердження, в ході
судового розгляду справи, також доводи
ДПІ у м. Черкасах про те, що позивач
безпідставно відніс до податкового
кредиту суму ПДВ в розмірі 5000,00грн.,
внаслідок взаємовідносин ТОВ
«Сервісметтрейд-2008».

Матеріалами справи встановлено, що
позивач в період, який перевірявся мав
взаємовідносини з ТОВ
«Сервісметтрейд-2008» (по придбанню
балки №12, № 20 та №30, згідно рах. №17 від
27.01.2009р.). У відповідності до
дослідженої в судовому засіданні
виписки з банківського рахунку ТОВ
«Черкаситехномаш» № БВ-0000016 за 09.02.2009р.
встановлено, що позивач перерахував
своєму контрагенту 30 000,00грн. (з яких
відшкодуванню у вигляді ПДВ підлягає 5
000,00грн.), в рахунок часткової оплати за
вищевказаний товар. В судовому
засіданні представник позивача
наголосив, що ТОВ «Сервісметтрейд-2008»
не поставило ТОВ «Черкаситехномаш»
товар - балку №12, № 20 та №30, згідно рах.
№17 від 27.01.2009р. та, як наслідок, не
надало податкову накладну, в зв'язку з
чим, позивачем правомірно не було
включено ПДВ в сумі 5 000,00грн. до
податкового кредиту за відповідний
період, по взаємовідносинам з вказаним
контрагентом, оскільки це було б
порушенням п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Представник ДПІ у м. Черкасах не зміг
спростувати зазначене твердження в
судовому засіданні.

Посилання представника відповідача, що
позивач в порушення вимог ПК України
завищив податковий кредит у
серпні-жовтні 2012р. на підставі
отриманих від свого контрагента - ТОВ
«Хюндай Мотор Україна» податкових
накладних, які були виписані не в
момент виникнення податкових
зобов'язань, не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи, оскільки з комплексного
аналізу первинних бухгалтерських
документів по взаємовідносинам ТОВ
«Черкаситехномаш» та ТОВ «Хюндай Мотор
Україна» (за перевірений період), які
були долучені представником позивача
до матеріалів справи, суд встановив, що
позивачем було правомірно сформовано
податковий кредит у відповідності до
вимог ст.ст. 185, 198, 201 ПК України,
внаслідок реальності здійснення
господарських взаємовідносин з
вищевказаним контрагентом та
підтвердження їх належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій, чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач не довів, що під
час вчинення дій, з приводу яких подано
позов (прийняття оскаржуваних ППР від
12.11.2013р. № та № ), він діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, а тому вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати нечинним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаської області від
12.11.2013 р. № про збільшення суми
грошового зобов'язання товариству з
обмеженою відповідальністю
«Черкаситехномаш» з податку на додану
вартість за основним платежем 142806 грн.
та штрафних (фінансових) санкцій 71403
грн.

Визнати нечинним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаської області від
12.11.2013 р. № про зменшення
товариству з обмеженою
відповідальністю «Черкаситехномаш»
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 607
грн.

Стягнути з Державного бюджету на
користь позивача суму сплаченого
судового збору у розмірі 294 (двісті
дев'яносто чотири) грн. 96 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка підлягає поданню до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. У
разі застосування судом частини 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною 4 статті 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С.М. Гарань

постанова складена в повному обсязі
04.11.2014р.