Справа № 808/5105/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

22 вересня 2014 року Справа № 808/5105/14 м.
Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання
Приймака Є.О.

та представників сторін

від позивача: Ахмедова М.П., посвідчення
від 14.01.2013 № 014526

від відповідача: Худолій Н.В.,
довіреність № 01/02-17/02516 від 27.08.2014

від третіх осіб: ОСОБА_3, НОМЕР_1 від
21.07.1999

ОСОБА_4, довіреність від 02.03.2013

від районної адміністрації по
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні питання про закриття
провадження в адміністративній справі

за позовною заявою: Прокуратури м.
Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача: Запорізької міської
ради, м. Запоріжжя

треті особи: ОСОБА_5, м. Запоріжжя

районна адміністрація по
Орджонікідзевському району м.
Запоріжжя

та ОСОБА_6

про: визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура м. Запоріжжя (далі -
позивач) звернулась із
адміністративним позовом до
Запорізької міської ради (далі -
відповідач), третя особа ОСОБА_5, в якому
позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 14/1 від 24.01.2014 «Про
скасування розпорядження голови
районної адміністрації по
Орджонікідзевському району від 31.10.2012
№ 844».

В обґрунтування позову посилається на
те, що прокуратурою м. Запоріжжя
проведена перевірка в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
щодо додержання посадовими особами
Запорізької міської ради вимог Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», Житлового та Цивільного
кодексів України, під час якої
встановлено, що ОСОБА_5 після смерті
наймача квартири ОСОБА_7 мала всі
підстави для проживання та укладання
договору найму житлового приміщення за
адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 на
підставі ст. 824 Цивільного кодексу
України. Тому рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради № 14/1
від 24.01.2014 «Про скасування
розпорядження голови районної
адміністрації по Орджонікідзевському
району від 31.10.2012 № 844р» є незаконним та
підлягає скасуванню. Зазначає, що 12.06.2014
Запорізькому міському голові внесено
подання, яке листом від 22.07.2014 вих.
№ 09059/02-17/01 відхилено. З огляду на
викладене, прокуратура м. Запоріжжя
звернулась із відповідним позовом до
суду.

Представник прокуратури у судовому
засіданні 22.09.2014 підтримав позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не
визнав, у письмових запереченнях від
28.08.2014 посилається на те, що у липні 2013
року на особистому прийомі керівника
департаменту житлово-комунального
господарства звернулась гр. ОСОБА_4 в
інтересах гр. ОСОБА_6 стосовно
неправомірних дій МКП «Основаніє» та
скасування розпорядження голови
районної адміністрації міської ради по
Орджонікідзеквському району щодо
зміни договору найму на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 після померлого
наймача - ОСОБА_7 на сторонню особу
ОСОБА_5 За результатами розгляду
вказаного питання було встановлено, що
ОСОБА_5 не була у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_7 а тому виходячи із положень ст.
ст. 64, 106 Житлового кодексу України не
мала підстав для переукладання
договору найму на квартиру АДРЕСА_1. З
огляду на вказані обставини, керуючись
повноваженнями визначеними ст. 52 та 54
Закону України «Про місцеве
самоврядування» виконавчий комітет
міської ради 24.01.2014 скасував
розпорядження голови районної
адміністрації по Орджонікідзевському
району від 31.10.2012 № 844. Тому, просить суд
відмовити прокуратурі м. Запоріжжя у
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача підтримав
заперечення та просить у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

ОСОБА_5 у судовому засіданні 22.09.2014
підтримала вимоги прокуратури
м. Запоріжжя та просила задовольнити
адміністративний позов.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 28.08.2014 до
участі у справі в якості третіх осіб
залучено районну адміністрацію по
Орджонікідзевському району та ОСОБА_6.

Представник районної адміністрації по
Орджонікідзевському району у судове
засідання не з'явився, про дату час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Будь-які заяви чи
клопотання до суду не надходили.

Представник третьої особи - ОСОБА_6 у
судовому засіданні проти позову
прокуратури заперечила.

Судом за власною ініціативою
поставлено на вирішення сторін питання
щодо можливості закриття провадження у
справі.

Представник позивача та третя особа -
ОСОБА_5 заперечили проти закриття
провадження у справі.

Представник відповідача та
представник третьої особи - ОСОБА_4
залишили вирішення вказаного питання
на розсуд суду.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
позивачем в основу адміністративного
позову, та вирішуючи питання про
наявність законних підстав для
закриття провадження у справі, суд
зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено,
що до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;
суб'єкт владних повноважень орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Статтею 17 КАС України передбачено, що
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Поняття суб'єкт владних повноважень
визначено у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України,
відповідно до якого це органи
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхні посадові чи
службові особи, інший суб'єкт при
здійсненні ним владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, необхідною та єдиною
ознакою суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій, при цьому ці
функції повинні здійснюватися
суб'єктом саме у тих правовідносинах, у
яких виник спір.

Статтями 2 та 50 КАС України визначено,
що позивачами у адміністративних
справах є громадяни України, іноземці
чи особи без громадянства,
підприємства, установи організації
(юридичні особи), суб'єкти владних
повноважень, якими подано
адміністративний позов на захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінський
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Що стосується кола суб'єктів
публічно-правового спору, то
обов'язковим його учасником є суб'єкт
публічного управління (органи
виконавчої влади, їх посадові особи,
органи і посадові особи законодавчої
влади, місцевого самоврядування). Ці
суб'єкти є виразниками державних і
суспільних інтересів, носіями
публічної влади. Суб'єкт публічного
управління, обов'язковий учасник
публічно-правових відносин, має
особливий правовий статус, тому що
наділений владними повноваженнями
щодо об'єкта управління. Разом з тим,
носій владних повноважень обмежений
повноваженнями, наданими йому законом.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі
іменується - Закон України №280/97-ВР),
матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у комунальній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад.

Частиною 5 статті 16 Закону України
№280/97-ВР встановлено, що від імені та в
інтересах територіальних громад права
суб'єкта комунальної власності
здійснюють відповідні ради.

У даному випадку, спір фактично виник з
приводу розпорядження майном, яке
перебуває у комунальній власності
громади, а саме з приводу укладання
договору найму житлового приміщення за
адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1.

Оскаржуване рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради № 14/1
від 24.01.2014 «Про скасування
розпорядження голови районної
адміністрації по Орджонікідзевському
району від 31.10.2012 № 844» по суті не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у сфері управлінської діяльності, а
регулює правовідносини в сфері
житлових відносин.

Таким чином, даний спір не є
публічно-правовим, а правовідносини з
приводу найму квартири, регулюються
Житловим та Цивільним кодексами
України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;

Частиною першою статті 157 КАС України
визначено, що суд закриває провадження
у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, провадження у
справі за адміністративним позовом
Прокуратури м. Запоріжжя до
Запорізької міської ради, треті особи
які не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору ОСОБА_5, районна
адміністрація по Орджонікідзевському
району та ОСОБА_6 про визнання
протиправним та скасування рішення
підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 157, 160, 165 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження за адміністративним
позовом Прокуратури м. Запоріжжя до
Запорізької міської ради, треті особи
які не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору ОСОБА_5, районна
адміністрація по Орджонікідзевському
району та ОСОБА_6 про визнання
протиправним та скасування рішення, -
закрити.

Роз'яснити позивачу, що він має право
звернутися до місцевого загального
суду в порядку визначеному ЦПК України
в інтересах ОСОБА_3 за захистом
порушених прав громадянки у сфері
житлових правовідносин.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про закриття
провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали (якщо ухвалу було
постановлено без виклику особи, яка її
оскаржує, то в 5-денний строк з дня
отримання цією особою копії ухвали)
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я.
Максименко