Справа № 2а-4503/11/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа №
69437/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Личаківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Експрес-Дрофа» до Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Експрес-Дрофа» звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова, в якому, із урахуванням
уточнення позовних вимог, просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№/0/8603/15-2 від 16.04.2010 року, яким
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 202 811,70 грн., з яких 193 154,00
грн. - основний платіж, 9657,70 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2011
року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення рішення
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
№/0/8603/15-2 від 16.04.2010 року.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивачем
правомірно скореговане в бік зменшення
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету за підсумком звітного періоду,
шляхом подання відповідного
уточнюючого розрахунку зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок. Підтвердження залишку
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, сформованого у
податкових періодах, а також
підставність подальшого зменшення
поточних зобов'язань з податку на
додану вартість за рахунок цього
залишку, підтверджується актом
планової виїзної перевірки ТзОВ
«Експрес-Дрофа» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2008 року по
30.06.2010 року за № 609/23-2/32408626 від 23.11.2010
року.

Крім цього, судом першої інстанції
зазначено, що акті перевірки за № 345/15-2
від 07.04.2010 року відсутні будь-які
зауваження відповідача щодо
правомірності формування податковою
кредиту ТОВ «Експрес-Дрофа» у
попередніх податкових періодах на суму
832111,00 грн. Відсутні будь-які зауваження,
щодо не підтвердження сум сформованого
податкового кредиту відповідними
податковими накладними.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Державна податкова інспекція у
Личаківському районі м. Львова
оскаржила її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що в
уточнюючих розрахунках податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок ТзОВ
«Експрес-Дрофа» не відображено
підстави зменшення податкових
зобов'язань, а саме не заповнено рядки 2
(сума податкових зобов'язань, що не
враховані (+), або зайво враховані (-) у
декларації звітного періоду, за який
виправляються помилки, у тому числі за
кодами рядків декларації, в якій було
допущено помилки, рядки 3 (сума
податковою кредиту, що не враховані (+),
або зайво враховані (-) у декларації
звітного періоду, за який
виправляються помилки у тому числі за
кодами рядків декларації, в якій було
допущено помилки та загальна сума
помилки ( колонка 5).

Апелянт посилається на те, що згідно пп.
4.4. Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
ДПА України від 30.05.1997 р. №166, якщо
платник самостійно виявив помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, то «такий
платник зобов'язаний подати в порядку,
установленому для подання декларацій з
податку на додану вартість (без
урахування граничного терміну подання,
але з урахуванням строків давності,
встановлених статтею 15 Закону України
№ 2181) уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок (далі -
уточнюючий розрахунок). Одним
уточнюючим розрахунком може бути
виправлено помилки лише однієї раніше
поданої декларації та п.п.4.4.1. у разі
виправлення помилок у рядках поданої
раніше декларації, до яких повинні
додаватися додатки, до уточнюючого
розрахунку чи декларації, до якої
включені уточнені показники, повинні
бути подані відповідні додатки, що
містять інформацію щодо уточнених
показників.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 07.04.2010 року
Державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м. Львова
проведено невиїзну (камеральну)
перевірку уточнюючих розрахунків
податкових зобов'я зань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок поданих за липень 2009 р. (дата
реєстрації в податковому органі 22.10.2009
р. №) за серпень 2009 р. (дата
реєстрації в податковому органі 30.09.2009
р. №) за вересень 2009 р. (дата
реєстрації в податковому органі 22.10.2009
р. №) за листопад 2009 р. (дата
реєстрації в податковому органі 22.12.2009
р. №) за грудень 2009 р. (дата
реєстрації в податковому органі 29.01.2010
р. №) за січень 2009 р. (дата
реєстрації в податковому органі
26.02.2010р. №).

За результатами проведеної перевірки
складено акт №345/15-2 від 07.04.2010 року
згідно якого встановлено порушення п.4.4
ст.4 Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість» затвердженого
Наказом ДІІА України від 30 травня 1997 р.
№166, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09 липня 1997 року за
№250/2054, в результаті чого встановлено
заниження податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі 193
154,00 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки
Державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м. Львова
винесено податкове
повідомлення-рішення№/0/8603/15-2 від
16.04.2010 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 202 811,70 грн., з
яких 193 154,00 грн. - основний платіж, 9657,70
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Відповідно до пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то:

а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередніх
податкових періодах постачальникам
таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

З аналізу наведених вище норм Закону
України «Про податок на додану
вартість» вбачається, що ТзОВ
«Експрес-Дрофа» правомірно зменшило
(скоригувало) суму задекла рованого
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 193 154,00 грн.,
оскільки наявне від'ємне значення суми
податкового кредиту, сформованого у
попередніх періодах з врахуванням
уточненого розрахунку, перевищувало
суму поточних зобов'язань з ПДВ.

Підтвердження залишку від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, сформованого у попередніх
періодах, а також підставність
подальшого зменшення поточних
зобов'язання з податку на додану
вартість за рахунок цього залишку,
підтверджується актом планової
виїзної перевірки ТзОВ «Експрес-Дрофа»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2008 р. по 30.06.2010 р. за № 609/23-
2/32408626 від 23.11.2010 р. (с.49-50 акту перевірки -
таблиця зведених даних (значення р.26).

Відповідачем не спростовано доводів
викладених в позовній заяві з
врахуванням уточнень. Таким чином,
позивачем доведено підставність та
правомірність коригування у бік
зменшення задекларованих сум
зобов'язань з податку на додану
вартість, що підлягають сплаті до
бюджету за підсумком звітного періоду,
шляхом подання відповідного
уточнюючого розрахунку зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок.

Відповідно до п. 4.4.1 «Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість», затвердженого Наказом ДПА
України від 30 травня 1997 р. № 166 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09 липня 1997 року за №
250/2054, якщо платник самостійно виявив
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації, то такий
платник зобов'язаний подати в порядку,
установленому для подання декларацій з
податку на додану вартість (без
урахування граничного терміну подання,
але з урахуванням строків давності,
встановлених статтею 15 Закону № 2181),
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок.

Як вбачається з уточнючого розрахунку
ТзОВ «Експрес-Дрофа», підставою для
зменшення сум зобов'язань з подану на
додану вартість була наявність у
позивача залишку від'ємного значення
податкового кредиту попереднього
періоду.

При цьому, згідно із пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

В акті перевірки за № 345/15-2 від 07.04.2010 р.
відсутні будь-які зауваження
відповідача щодо правомірності
формування податковою кредиту ТзОВ
«Експрес-Дрофа» у попередніх
податкових періодах на суму 832 111,00 грн.,
а також відсутні будь-які зауваження,
щодо не підтвердження сум сформованого
податкового кредиту відповідними
податковими накладними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного та обґрунтованого
висновку, що позивачем правомірно
зменшило (скоригувало) суму
задекларованого зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму 193
154,00 грн., оскільки наявне від'ємне
значення суми податкового кредиту,
сформованого у попередніх періодах з
врахуванням уточненого розрахунку,
перевищувало суму поточних зобов'язань
з ПДВ, а тому оскаржене податкове
повідомлення-рішення правомірно
скасовано.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 12
липня 2011 року у справі №2а-4503/11/1370 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експрес-Дрофа» до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова про
скасування податкового
повідомлення-рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга