Справа № 810/3310/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3310/14
інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Миронівської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 10 червня
2014 р. у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Миронівської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Миронівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу від
07.05.2014 №Ф-48-25.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року адміністративний позов -
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати в повному обсязі Постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 10 червня
2014 р.. Свої вимоги апелянт аргументує
тим, що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 зареєстрована як фізична
особа-підприємець 25.01.2012, перебуває на
спрощеній системі оподаткування та є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Позивачці у 2007 році призначено пенсію
за віком відповідно до положень статті
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із зниженням пенсійного
віку на 5 років відповідно до вимог
статті 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" як особі, яка постійно
проживає або постійно працює на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю і
відноситься до категорії 4.

Відповідачем 07.05.2014 прийнято вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-48-25,
відповідно до якої визначено суму
боргу зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1990,05 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон)
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. Такі особи
можуть бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

В свою чергу, матеріали справи не
містять доказів того, що позивач, у
відповідності до ст.12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», уклала з
Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивачка, як
пенсіонерка за віком, не є платником
єдиного внеску.

Судова колегія також не може прийняти
до уваги доводи апелянта, що позивач
призначено пенсію із зниженням
пенсійного віку, а пільги по сплаті
єдиного соціального внеску
передбачені лише, пенсіонерам, яким
призначено пенсію відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 4 Закону визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску. До таких умов,
зокрема, належить наступна: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені наступні
види пенсійних виплат: пенсія за віком,
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства) та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 26 вище вказаного Закону
визначені умови призначення пенсії за
віком, зокрема: особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Позивачці призначена пенсія за віком
на пільгових умовах на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, ч. 1 ст. 55 даного Закону встановлено,
що особам, які працювали або проживали
на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій.

Отже, спеціальним законом встановлені
умови надання пенсій за віком особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1
позивач є особою, яка постійно
проживала на території зони посиленого
радіологічного контролю (категорія 4).
Також Пенсійним фондом України ОСОБА_3
15.02.2007 видано пенсійне посвідчення.

Таким чином, наявні документи
підтверджують статус позивачки, як
особи, що отримує пенсію за віком та
користується у зв'язку з цим
встановленими законодавством
пільгами, зокрема, і в частині сплати
єдиного внеску до Пенсійного фонду
України.

Крім того, судова колегія не може не
зауважити, що ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах на підставі ст. 13
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, висновків
суду не спростовують.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 червня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 30.10.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
М.І. Кобаль

В.В. Файдюк

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Файдюк В.В.