Справа № 806/4517/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
Житомир справа № 806/4517/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко Є.Ю.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області до Приватного акціонерного
товариства "Житомирльон" про
стягнення 2891,32 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, у якому просив стягнути з
Приватного акціонерного товариства
"Житомирльон" заборгованість по
відшкодуванню суми витрат на виплату
пенсій, що становлять різницю між сумою
пенсії, призначеної згідно із Законом
України "Про наукову і науково -
технічну діяльність", та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, за липень - серпень
2014 року в розмірі 2891,32 грн. В
обґрунтування своїх позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
зазначало, що сума боргу є узгодженою,
оскільки повідомлення про суму витрат
на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій відповідачем
оскаржено не було, кошти у
добровільному порядку до Пенсійного
фонду в установлений строк не сплачено.

Представник позивача прибула до суду,
подала клопотання про розгляду справи
в письмовому провадженні. Позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не
прибув, про час і місце розгляду справи
був повідомлений належним чином. У
надісланих до суду запереченнях
відповідач просив відмовити у
задоволенні позовних вимог за
безпідставністю, оскільки Приватне
акціонерне товариство "Житомирльон" не
відноситься до наукових
(науково-педагогічних) недержавних
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-IV рівнів
акредитації. Також просив розгляд
справи провести без представника ПрАТ
"Житомирльон".

Зважаючи на відсутність перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
та приймаючи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно статті 128 КАС України, на
підставі наявних у ній доказів.

У силу приписів ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
від 13.12.1991 року № 1977-XII (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1977)
встановлено, що держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991
року № 1788-XII (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1788),
пенсійне забезпечення відповідно до
цього Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Виплата пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України (ч. 1 ст. 8
Закону № 1788).

Згідно зі статтею 81 Закону № 1788,
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

У статті 6 цього Закону зазначено, що
особам, які мають одночасно право на
різні державні пенсії, призначається
одна пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії або каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини чи при
виконанні інших обов'язків військової
служби, або внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті чи
з виконанням інтернаціонального
обов'язку.

Отже, у разі, якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" та інших
законодавчих актів, призначається одна
пенсія за її вибором.

При цьому, частина 9 статті 24 Закону №
1977 передбачає, що різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується:

для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів - за рахунок коштів
державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів - за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів, а також коштів
державного бюджету в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. При цьому за рахунок коштів
державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів - за рахунок коштів
цих установ, організацій та закладів.

У відповідності із статтею 1 Закону №
1977 науково-дослідна (науково-технічна)
установа (далі - наукова установа) -
юридична особа незалежно від форми
власності, що створена в установленому
законодавством порядку, для якої
наукова або науково-технічна
діяльність є основною і становить
понад 70 відсотків загального річного
обсягу виконаних робіт.

Механізм фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи (далі - різниця у
розмірі пенсії) визначено Порядком
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 № 372 (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, надані - Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено, що за
рахунок коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Різниця у розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку
(пункт 9 Порядку).

Як видно із матеріалів справи
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області ПАТ
"Житомирльон" направлено повідомлення
№ 2 від 15.01.2014 року про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково -
технічну діяльність", і сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на 2014 рік (з 01 січня
2014 року по 31 грудня 2014 року).

У вказаному повідомленні позивач
зазначив про необхідність сплатити
відповідачем 50% різниці між сумою
пенсії призначеної згідно із Законом
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність", та сумою
пенсії обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, яка призначена та
виплачується бувшому працівнику
товариства ОСОБА_1. Місячна сума витрат
на фінансування різниці між сумою
пенсій складає 1445,66 грн.

Судом з'ясовано, що Приватне акціонерне
товариство "Житомирльон" не
відноситься наукових недержавних
установ і не є вищим навчальним
закладом III - IV рівнів акредитації.
Відповідач є виробничим підприємством,
видами діяльності якого є виробництво
готових текстильних виробів, прядіння
лляних волокон, тощо, а тому на нього
Законом не покладено обов'язку
відшкодовувати різницю пенсії.

Подібна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 15 грудня 2011 року (К-26698/09).

За таких обставин, коли у відповідача
відсутні правові підстави для
відшкодування різниці пенсії, яка
виплачена колишньому працівнику
ОСОБА_1, твердження позивача щодо
наявності у Приватного акціонерного
товариства "Житомирльон"
заборгованості з відшкодування суми
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначеної
згідно із Законом України "Про наукову
і науково - технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за липень - серпень
2014 року в сумі 2891,32 грн є
необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області до Приватного
акціонерного товариства "Житомирльон"
про стягнення 2891,32 грн відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю.
Романченко