Справа № 2а-2773/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 2а-2773/11/1370
зал судових
засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Чопко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних предмет спору, Львівський
відділ реєстраційно-екзаменаційної
роботи управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
стягнення податку з власників
транспортних засобів, -
Державна податкова інспекція у
Галицькому районі м. Львова звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить суд стягнути з відповідача
суму податку з власників транспортних
засобів, самохідних машин та
Ухвалою суду від 24.03.2011 р. суд залучив до
участі у справі третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,
реєстраційно-екзаменаційної роботи
управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області (далі - Львівський
ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській
Ухвалою від 23.03.2011р. позивачу поновлено
строк звернення до суду з
адміністративним позовом.
Позовні вимоги мотивовані несплатою
відповідачем податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, а також
невжиттям відповідачем заходів щодо
погашення вказаного податку.
Відповідач заяву подав до суду
заперечення на позовну заяву, в якому
просив суд відмовити у задоволенні
позову. Свої заперечення обґрунтовує
тим, що відповідач сплатив податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів та
надав оригінал квитанції про сплату
інспектору ДАІ. Крім того, відповідач
зазначає, що законодавством заборонене
здійснення першої реєстрації
транспортного засобу при відсутності
документів про сплату податку. З огляду
на наведене, вважає позовні вимоги
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
проведення судового засідання.
Клопотань про розгляд справи без
участі відповідача до суду не
надходило. У судових засіданнях, в яких
брав участь представник відповідача
він проти задоволення позову
заперечував з підстав, наведених у
письмових запереченнях.
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача УДАІ ГУ МВС України у
Львівській області явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечила, хоча
належним чином повідомлялась про дату,
час і місце проведення судового
засідання. Проте, подала до суду
клопотання про розгляд справи без
участі уповноваженого представника
Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.
Суд встановив, що 17.12.2009 р. Львівським
ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській
області на ім'я відповідача здійснено
першу реєстрацію в Україні
транспортного засобу марки RENAULT MASTER, 2001
р.в., д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується
листом Львівського ВРЕР ДАІ ГУМВС
України у Львівській області від
31.08.2010р. №9/2074, даними облікової картки
вказаного транспортного засобу.
З матеріалів справи вбачається, що при
здійсненні державної реєстрації
автомобіля марки RENAULT MASTER, 2001 р.в., д.н.з.
НОМЕР_1 не сплачено податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, що
підтверджується довідкою ДПІ у
Галицькому районі м.Львова від 14.12.2010р.
Відповідно до розрахунку ДПІ у
Галицькому районі м.Львова сума
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, яка підлягала сплаті
відповідачем при першій реєстрації
автомобіля марки RENAULT MASTER, 2001 р.в., д.н.з.
З огляду на наведене позивач звернувся
до суду з позовом про стягнення з
є заборгованістю з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.
При вирішенні спору по суті суд виходив
Принципи побудови системи
оподаткування в Україні, податки і
збори (обов'язкові платежі) до бюджетів
та до державних цільових фондів, а
також права, обов'язки та
відповідальність платників
визначається Законом України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року
№ 1251-ХІІ.
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під
податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних
цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року
№ 1251-ХІІ встановлює обов'язок платника
податків і зборів сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законами
терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної
статті, обов'язок фізичної особи щодо
сплати податків і зборів припиняється
із сплатою податку і збору або його
скасуванням, а також у разі смерті
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про систему оподаткування» від 25.06.1991
року № 1251-ХІІ, податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів належить
до загальнодержавних податків.
Податок з власників транспортних
засобів, самохідних машин і механізмів,
порядок його обчислення і сплати
встановлюються Законом України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ
(надалі Закон від 11.12.1991 року №1963-ХІІ).
Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачає, що
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст. 2 цього Закону є об'єктами
Згідно з положенням ст. 5 Закону від
11.12.1991 року № 1963-ХІІ податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд. При цьому, фізичні особи -
платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.
Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року
№1963-ХІІ передбачено, що у разі
приховування (заниження) об'єктів
оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року N1388, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться в числі іншого, з метою
здійснення контролю за дотриманням
законодавства, що визначає порядок
сплати податків і зборів.
Відповідно до пункту 8 вказаного
Порядку державна реєстрація
(перереєстрація) транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
Державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів).
Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку, що обов'язковими
умовами здійснення першої реєстрації
транспортних засобів є особисте
подання до органу ВРЕР заяви про
реєстрацію транспортного засобу,
необхідних документів для вчинення
реєстраційної дії, а також документів
про сплату податку з власників
транспортних засобів або документів,
що дають право на користування
Суд звертає увагу, що у разі
відсутності документів про сплату
податку або документів, що дають право
користування пільгами, перша
реєстрація в Україні транспортних
засобів не проводиться.
Крім того, суд враховує, що відповідач
звертався до прокуратури Львівської
області із заявою про скоєння
службовими особами Львівського ВРЕР
ДАІ ГУМВС України злочину, який полягає
у незаконній реєстрації на ім'я
відповідача транспортного засобу, що
підтверджується листом-відповіддю
прокуратури Львівської області від
09.06.2011р. №06/3-2651вих11.
Позивачем під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо наявності в
діях відповідача ознак протиправності,
як і не доведено правомірності
стягнення з нього сум податку з
власників транспортних засобів.
Вказаний висновок суду узгоджується з
практикою Європейського суду з прав
людини. Так, у пункті 110 рішення від 23
липня 2002 року у справі "Компанія
"Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч
проти Швеції" Суд визначив, що
"…адміністративні суди, які
розглядають скарги заявників стосовно
рішень податкового управління, мають
повну юрисдикцію у цих справах та
повноваження скасувати оскаржені
рішення. Справи мають бути розглянуті
на підставі поданих доказів, а довести
наявність підстав, передбачених
відповідними законами, для призначення
податкових штрафів має саме податкове
управління".

З врахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що відсутні підстави для
стягнення з відповідача податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів за
державну реєстрацію вказаного
автомобіля у сумі 21880грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Галицькому районі м. Львова до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
предмет спору, Львівський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про стягнення
податку з власників транспортних
засобів відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 04.11.2014р.

Суддя
А.Г. Гулик