Справа № 808/4447/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року о 16 год. 45 хв.Справа №
808/4447/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - Стрілець О.І.,
Седлярова В.С

відповідача - Лисенко
О.В., Кравченко М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих

платників у м. Запоріжжя
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

про визнання протиправним та
скасування вимоги про сплату боргу та
рішення про

застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго",
звернувся до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якому просить визнати
протиправними та скасувати вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 23.04.2014 р. №
Ю-3 на суму 3 553,93 грн. та рішення №
від 23.04.2014 р. про застосування штрафних
санкцій за несплату єдиного внеску на
суму 1 776,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що оскаржувані
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
та рішення про застосування штрафних
санкцій за несплату єдиного внеску на
суму прийняті відповідачем з
порушенням чинного законодавства
України і підлягають скасуванню в
повному обсязі. Також зазначають, що
для забезпечення розширення та
поглиблення умінь та навичок,
підвищення професіоналізму
працівників ВАТ "Запоріжжяобленерго"
на підприємстві запроваджена система
професійної підготовки кадрів, яка
передбачає залучення до навчального
процесу громадян (фізичних осіб) за
цивільно-правовими угодами про
надання послуг з проведення учбових
занять, а укладені між ВАТ
"Запоріжжяобленерго" та громадянами
угоди з надання послуг з проведення
учбових занять за своєю правовою
природою є саме цивільно-правовими
договорами.

В судовому засіданні
представники позивача підтримали
позовні вимоги з підстав викладених в
позовній заяві, та просили
задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечили з підстав, викладених у
письмовому запереченні та просили в
задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування заперечення
зазначають, що Актом № 145/28-04-41-10/00130926
від 23.04.2014р. «Про результати
документальної планової виїзної
перевірки ВАТ «Запоріжжяобленерго»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 року»
встановлено, що на порушення вимог п.5
ст.8 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 08
липня 2010 року №2464-Т ВАТ
«Запоріжжяобленерго» для платників
застосовані ставки ЄСВ до винагород за
цивільно-правовими договорами при
наявності ознак, притаманних саме
трудовим відносинам. Також зазначили,
що особи, що надавали позивачу послуги
з проведення учбових занять,
отримували заробітну плату за
трудовими угодами, які позивачем
віднесені до угод цивільно-правового
характеру, в зв'язку з чим отримані за
цими угодами кошти не увійшли до фонду
оплати праці за трудовими угодами, чим
було зменшено базу оподаткування
єдиним соціальним внеском при
нарахуванні та сплаті страхових
внесків. ВАТ «Запоріжжяобленерго» ці
угоди укладено відповідно до ст.21
Кодексу законів про працю України, а
отже виплати за угоди на проведення
учбових занять повинні включатись до
фонду оплати праці із застосуванням
ставки ЄСВ в розмірі 37,06% до бази
оподаткування (для підприємства), і з
винагороди фізичної особи повинен
утримуватись ЄСВ в розмірі 3,6%.

Вислухавши пояснення
представників сторін, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні обставини.

Співробітниками СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів 23.04.2014 року проведена
документальна планова виїзна
перевірка ВАТ «Запоріжжяобленерго»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року» за
результатами якої складено Акт
перевірки №145/28-04-41- 10/00130926 від 23.04.2014 р.
(а.с.11-24).

Актом перевірки серед іншого
встановлено наступні порушення:

- П.5 ст.8 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010
№2464-VI, в результаті чого занижено
єдиний соціальний внесок в сумі
3553,93грн.

На підставі зазначеного акту СДПІ
з обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів прийнято вимогу про сплату
боргу (недоїмки) від 23 квітня 2014 року №
Ю-3 на суму 3 553,93 грн. та рішення №
від 23 квітня 2014 року про застосування
штрафних санкцій за донарахування
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 1 776,97 грн. (а.с.26-27).

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження та
звернувся зі скаргами на зазначені
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23
квітня 2014 року № Ю-3 та рішення №
від 23 квітня 2014 року про застосування
штрафних санкцій до СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та Міністерства доходів і
зборів України, за результатами
розгляду яких оскаржувані вимога та
рішення залишені без змін, а скарги ВАТ
«Запоріжжяобленерго» - без
задоволення.

Не погоджуючись із винесеними
вимогою та рішенням, позивач звернувся
до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним
вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 23
квітня 2014 року № Ю-3 та рішення №
від 23 квітня 2014 року про застосування
штрафних санкцій відповідача, суд
виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України,
відповідно до яких, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оскільки підставою прийняття
оскаржуваних рішень стали висновки
акту перевірки, то для вирішення
позовних вимог необхідним є
дослідження обґрунтованості цих
висновків.

Як встановлено матеріалами
справи позивач в особі начальника
Учбового Центру Сероштанова B.C. для
забезпечення розширення та
поглиблення умінь та навичок,
підвищення професіоналізму своїх
працівників, укладав з фізичними
особами трудові угоди на проведення
учбових занять, предметом яких є:
проведення учбових занять з групою
слухачів курсів підготовки і
підвищення кваліфікації за темами
згідно затверджених програм;
здійснення обліку проведених занять,
пройденого матеріалу, а також облік
відвідування занять слухачами (а.с.44-45).

Додатковими угодами до
зазначених угод на проведення учбових
занять внесені доповнення стосовно
того що: виконавець не
підпорядковується внутрішньому
трудовому розпорядку Замовника;
виконавець самостійно організовує
свою працю; виконавець самостійно несе
ризики при наданні послуг; назва
договору змінена на «Договір з надання
послуг з проведення учбових занять»
(а.с.46).

На підтвердження виконання
зобов'язань за угодами, сторонами
підписані акти наданих послуг з
проведення занять згідно угоди,
підписані між сторонами (а.с.47-49).

Згідно з актом перевірки станом
на 01.06.2012 р. було укладено 12 угод на
проведення учбових занять. Послуги
надавали фізичні особи: ОСОБА_7 згідно з
угодою від 03.05.2012 № 26, ОСОБА_5 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 11, ОСОБА_8 згідно з
угодою від 19.01.2012 № 8, ОСОБА_9 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 13, ОСОБА_10 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 6, ОСОБА_11 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 9, ОСОБА_12 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 14, ОСОБА_13 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 15, ОСОБА_14. згідно з
угодою від 03.01.2012 № 3, ОСОБА_15 згідно з
угодою від 03.01.2012 № 4, ОСОБА_16 згідно з
угодою від 01.06.2012 № 27, ОСОБА_17 згідно з
угодою від 01.03.2012 № 18 .

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №
2464-VI (далі - Закон № 2464) платниками
єдиного внеску, зокрема, є:

- роботодавці:

- підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами;

- працівники - громадяни України,
які працюють на підприємствах, в
установах та організаціях;

- фізичні особи, які виконують
роботи (надають послуги) на
підприємствах, в установах та
організаціях за цивільно-правовими
договорами.

Відповідно до частин 5, 7, 8 статті 8
Закону № 2464:

- для роботодавців, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту),
єдиний внесок встановлюється у
відсотках до визначеної бази
нарахування єдиного внеску (за
винятком винагороди за
цивільно-правовими договорами)
відповідно до класів професійного
ризику виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску, з
урахуванням видів їх економічної
діяльності (відповідно до повідомлення
від 06.06.2012 р. № 2661 Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя Позивач віднесений до 17
класу професійного ризику виробництва,
розмір єдиного внеску становить 37,06 %);

- для роботодавців, які
використовують працю фізичних осіб за
цивільно-правовими договорами, єдиний
внесок встановлюється у розмірі 34,7
відсотка винагороди за
цивільно-правовими договорами;

- для фізичних осіб, які працюють
на умовах трудового договору
(контракту), єдиний внесок
встановлюється у розмірі 3,6 відсотка
визначеної бази нарахування єдиного
внеску;

- для фізичних осіб, які виконують
роботи (надають послуги) за
цивільно-правовими договорами, єдиний
внесок встановлюється у розмірі 2,6
відсотка винагороди за
цивільно-правовими договорами.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з вказаною нормою послуги
- це дії, результат яких споживається в
процесі їх надання.

Судом встановлено, що предметом
договорів, укладених між ВАТ
"Запоріжжяобленерго" та громадянами, що
надавали послуги з проведення учбових
занять є: проведення учбових занять з
групою слухачів курсів підготовки і
підвищення кваліфікації за темами
згідно затверджених програм;
здійснення обліку проведених занять,
пройденого матеріалу, а також облік
відвідування занять слухачами;
виконання всіх методичних вказівок
Замовника щодо проведення учбового
процесу.

Таким чином, за вказаними вище
договорами виконавець надає послуги,
що споживаються замовником в процесі
їх надання і саме за це отримує
винагороду.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
свобода договору є однією із
загальних засад цивільного
законодавства. Сторони самостійно
визначають умови договорів і прив'язка
умов оплати за договором до Постанови
Кабінету Міністрів України від 30.08.02 №
1298 «Про оплату праці працівників на
основі Єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» не суперечить діючому
законодавству.

З наданих в судовому засіданні
пояснень з боку представника позивача
слідує, що цивільно-правові договори з
надання послуг з проведення учбових
занять, укладених між ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та громадянами
первісно мали назву «Трудова угода»
проте, як вже раніше ними зазначалось
ці угоди за своєю правовою природою є
цивільно-правовими договорами про
надання послуг. З метою приведення
назви договору до його правової суті,
пізніше додатковими угодами назви
договорів були змінені на «Договір з
надання послуг з проведення учбових
занять».

Суд вважає за необхідне
зазначити, що факт наявності
додаткових угод також є
підтвердженням того, що вказані
договори є цивільно-правовими,
оскільки трудове законодавство не
передбачає можливості укладання
додаткових угод до трудового договору,
укладеного відповідно до ст. 21 КЗпП
України. Оплата за отримані послуги з
певною періодичністю не суперечить
діючому законодавству і не змінює
цивільно-правову природу договорів з
надання послуг з проведення учбових
занять, укладених між ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та громадянами

На підтвердження того, що
укладені між ВАТ "Запоріжжяобленерго"
та громадянами договори про надання
послуг з проведення учбових занять є
договорами цивільно-правового
характеру свідчать також наступні
обставини:

- предметом договорів про надання
послуг з проведення учбових занять є
конкретний вид послуги (а не трудова
функція, процес праці та її
організація).

- договори про надання послуг з
проведення учбових занять між
замовником - ВАТ "Запоріжжяобленерго" і
виконавцями - фізичними особами
укладались в письмовій формі (згідно зі
ст. 208 ЦК України) і на термін,
визначений сторонами.

- надання послуг з проведення
учбових занять, не оформлені наказом
чи розпорядженням керівництва
позивача;

- згідно з довідками позивача
від 24.09.2014 № 507 та від 24.09.2014 № 872/06,
особи, що надавали послуги з
проведення учбових занять в трудових
відносинах з позивачем не перебували,
заробітну плата їм не нараховувалась
та не виплачувалась;

- виконавці за договорами на
відміну від працівників позивача не є
підпорядкованим та підконтрольним
позивачу, і вони не може бути
притягнуті до дисциплінарної
відповідальності згідно з умовами
трудового законодавства;

- розмір винагороди за надані
послуги, порядок і терміни її виплати
на відміну від заробітної плати (за
трудовим договором) установлюються
самим договором пор надання послуг з
учбових занять. Підставою для виплати
такої винагороди є акт
здавання-приймання виконаних робіт
(наданих послуг).

Таким чином, наявні характерні
відмінності між трудовою угодою (яка за
своєю правовою природою є
цивільно-правовим договором) та
трудовим договором, а отже зазначені
обставини давали позивачу всі підстави
застосувати до винагород, які
виплачувались фізичним особам на
підставі угод цивільно-правового
характеру ставки ЄСВ 34,7 % та 2,6 %.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
дійшов висновку, щодо необґрунтовані
висновків відповідача стосовно
порушення ВАТ «Запоріжжяобленерго» п.
5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» та
заниження єдиного соціального внеску
в сумі 3 553,93 грн.

Отже, вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 23 квітня 2014 року № Ю-3 на
суму 3 553,93 грн. та рішення № від 23
квітня 2014 року про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску на суму 1
776,97 грн. суперечать законодавству про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування, є протиправними
та такими, що підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує
всі здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У судовому засіданні, відповідно
до ст.160 КАС України, сторонам
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" -
задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати винесені Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів вимогу про сплату боргу від
23.04.2014 року №Ю-3 та рішення від 23.04.2014
№.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" судовий збір у
розмірі 365 грн. 40 коп. (триста шістдесят
п'ять гривень сорок копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.Шара