Справа № 2а-1870/7271/12
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 2а-1870/7271/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

за участю представника позивача
Антоненко Д.О.

представника відповідача Соловей Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженною
відповідальністю " Сумиреспект" на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.06.2014р.
по справі № 2а-1870/7271/12

за позовом Товариства з обмеженною
відповідальністю " Сумиреспект"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сумиреспект»
звернулося до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Сумської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012 р..
яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013 р..
було відмовлено в задоволенні позову
про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 13.07.2012 р. № 49 та
№ 50.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 квітня 2014 р. постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 03.12.2012 р. та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013 р.
скасовано, а справу направлено на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 26.06.2014 р.
відмовлено в задоволенні позову ТОВ
«Сумиреспект» до Сумської митниці
Міндоходів про скасування вказаних
податкових повідомлень-рішень.

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Сумиреспект», не
погодившись з вказаним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просив скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 26.06.2014 р. та постановити нову
постанову. якою задовольнити
адміністративний позов повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що
оскаржувана постанова суду с
незаконною у зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та порушенням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
докази, які не досліджувалися у суді
першої інстанції, з власної ініціативи
або за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі, якщо визнає
обґрунтованим попадання їх до суду
першої інстанції або необґрунтованим
відхилення їх судом першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції може
дослідити також докази, які
досліджувалися судом першої інстанції
з порушенням вимог цього Кодексу. Суд
апеляційної інстанції може встановити
нові обставини, якщо вони не
встановлювалися судом першої
інстанції у зв'язку неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах доводів апеляційної скарги
рішення суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 12.06.2012
р. по 14.06.2012 р. відповідачем було
проведено документальну невиїзну
перевірку 'ГОВ «Сумиреспект» з питань
з'ясування правильності класифікації
товарів згідно УКТ ЗЕД, правильності
визначення бази оподаткування,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
за товари, що надійшли на адресу ТОВ
«Сумиреспект» за такими вантажними
митними деклараціями: №805000009/2011/010167 від
17.08.2011p., 805000009/2011/009811 від 10.08.2011 p.,
805000009/2011/009342 від 01.08.2011 p., 805000009/2011/009002 від
25.07.2011р., 805000009/2011/008458 від 13.07.2011 p.,
805000009/2011/008390 від 12.07.2011 p.,
805000009/2011/008389 від 12.07.2011 р.,
805000009/2011/008387 від 12.07.2011 р., 805000009/2011/008385
від 12.07.2011 p., 805000009/2011/008229 від
07.07.2011 p., 805000009/2011/008226 від 07.07.2011 p.,
805000009/2011/008190 від 06.07.2011 р.

Результати перевірки оформлено актом
№ н/0012/2/805000006/ від 15 червня 2012
року.

В акті перевірки зазначено наступне.

Листом від 30.09.2011 р. №05/05-03/2898-ЕП Сумська
митниця звернулась до Державної митної
служби України з проханням направлення
офіційного запиту до митних органів
Республіки Туреччина з питань
встановлення відповідності опису,
кількості і ціни товарів вивезених з
території Туреччини та на адресу якого
підприємства дані товари були
експортовані. Листом від 13.04.2012 р. №
20/1-11/03772 (вхідний № 6852/10/11-78 від 24.04.2012)
Державна митна служба України
надіслала до Сумської митниці
документи офіційно отримані від митних
органів Республіки Туреччина стосовно
запитуваної інформації.

В результаті аналізу отриманих
документів відповідач при здійсненні
перевірки дійшов висновку про не
підтвердження їх автентичності та
недостовірність відомостей, що в них
містяться, поданим Сумській митниці
при митному оформленні товарів, які
надійшли на адресу Товариства.

У якості прикладу в акті перевірки
зазначено, що Сумською митницею за ВМД
№ 805000009/2011/008229 від
07.07.2011 в режимі ІМ 40 було здійснено
митне оформлення товару: тканина з
ноліефірних штапельних волокон Fabric -
837,74 м/ті, пофарбована з синтетичних
волокон, склад: 65% поліефір, 35% віскоза
полотняного переплетіння, для
виробництва верхнього одягу, без
просочення та покриття, поверхнева
щільність 491 г/м2, торгівельна марка
відсутня, виробник невизначений,
країна виробництва Туреччина, 11 місць у
поліетилені з маркуванням виробника за
кодом УКТЗЕД (ставка мита 0%) на
умовах поставки СРТ м. Суми, вагою 620 кг.
(брутто), фактурною вартістю 1295,7 дол.
США (10328,67 грн.) за курсом ГІБУ 7,9715 на
07.07.2011. Сума митних платежів за даною
ВМД склала: мито (020 вид платежу) - 0,0 грн.,
податок на додану вартість (028 вид
платежу) - 2065,73 гри. Для підтвердження
відомостей, заявлених у ВМД позивачем
до митного оформлення надавалась
декларація митної вартості,
рахунок-фактура від 24.06.2011 № 67887, CMR від
30.06.2011 № 108883, CARNET TIR VX67596987, контракт № 1728
MR від 01.03.2011.

В акті перевірки вказано, що згідно
документів, отриманих від митних
органів Республіки Туреччина митне
оформлення експорту даної партії
вантажу було здійснено за ВМД
№11341300ЕХ308410 від 22.06.2011, додатковим
аркушем до неї та фактурою № 067887 від
22.06.2011, на умовах поставки РОВ м.
Стамбул.

Відповідно до документів, отриманих
від митних органів Республіка
Туреччина, митне оформлення здійснено
за двома кодами товарів: - товар № 1: 100%
бавовняні рушники, за кодом , 8
місць, вагою нетто 499,0 кг., брутто 510,0 кг.,
фактурною вартістю 5167,64 дол. США (41193,84
грн. за курсом Національного банку
України 7,9715 на 07.07.2011 року на день
подання ВМД 805000009/2011/008229 до митного
оформлення); - товар № 2: 100% бавовняні
халати, за кодом , 3 місця, вагою
нетто 406.0 кг., брутто 110.0 кг.. фактурною
вартістю 1644,00 дол. (13105.15 гри. за курсом
НБУ 7.9715 на 07.07.2011 року на день подання
ВМД 805000009/2011/008229 до митного оформлення).

Загальна кількість товарів, оформлених
на експорт у Республіці Туреччина за
ВМД № 11341300EX308410 від 22.06.2011 становить 620.0
кг. вартістю 6811,64 дол. США (54298.99 грн. на
день подання ВМД 805000009/2011/008229 до митного
оформлення).

В акті перевірки вказано, що
ідентифікувати товари, які надавалися
на експортне оформлення до митних
органів Турецької Республіки і до
Сумської митниці можливо за наступними
даними: помер фактури, надісланої до
Сумської митниці співпадає з номером
рахунка-фактури, поданим до митного
оформлення, кількість місць та вага
брутто товарів, вказана у ВМД
№805000009/2011/008229 від 07.07.2011.
рахунку-фактурі від 24.06.2011 року № 67887, CMR
від 30.06.2011 № 108883. CARNET TIR VX67596987 повністю
співпадає з кількістю місць та вагою
брутто товарів, вказаних у турецькій
ВМД № 11341300НХ308410
від 22.06.2011 p.. додатковому аркуші до неї
та фактурі № 067887 від 22.06.2011, наданих
митними органами Турецької Республіки.

На підставі зазначеного в акті
перевірки зроблено висновок, що
заявленому коду товару у ВМД №
11341300НХ308410 від 22.06.2011 Турецької
Республіки відповідає код товару
за УКТЗЕД (ставка мита 12%), коду
товару відповідає код товару за
УКТЗЕД (ставка мита 12%).

Колегія суддів зазначає, що стосовно
інших ВМД, за якими здійснювалася
перевірка, відповідачем не здійснено
співставленим товаросупровідних
документів, не визначено, за якими саме
даними ідентифіковано товар, не
визначено те, даним яких документів з
числа наданих митницею Турецької
республіки, не відповідають дані
документів, наданих позивачем
відповідачу при митному оформленні
товарів.

На стор. 10 акту перевірки відповідачем
лише було вказано про аналогічний
характер порушень без викладення їх
змісту при митному оформленні товарів
за ВМД № 805000009/2011/010167 від 17.08.2011p.,
805000009/2011/009811 від 10.08.2011, 805000009/2011/009342
від 01.08.2011 p., 805000009/2011/009002 від 25.07.2011
р. 805000009/2011/008458 від 13.07.2011 p.,
805000009/2011/008390 від 12.07.2011р. 805000009/2011/008389
від 12.07.2011 Р-805000009/2011/008387 від
12.07.2011р., 805000009/2011/008385 від 12.07.2011
p.,805000009/2011/008226 від 07.07.2011 р. 805000009/2011/008190
від 06.07.2011 р.

Інформація, наведена в додатку №1
до акту перевірки, є тільки
узагальнення висновків відповідача на
підставі співставлення відомостей
вищезазначених ВМД і отриманих від
митних органів Туреччини ВМД без
посилання на невідповідності у
характеристиках товару, зміст порушень
митних правил, без обґрунтування
ідентичності товару, тобто без
викладення конкретних фактів
протиправності дій позивача.

За наслідками перевірки 13 липня 2012 року
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення № 49, яким
визначено зобов'язання зі сплати
ввізного мита в сумі 474713 грн. 08 кой. та
застосовано штрафні санкції в сумі 118678
грн. 27 коп.; № 50, яким визначено
зобов'язання з податку па додану
вартість в сумі 1180502 грн. 14 коп. та
застосовано штрафні санкції в сумі 295125
грн. 54 коп.

Харківським апеляційним
адміністративним судом долучено до
матеріалів справи за клопотанням
позивача такі докази у вигляді
засвідчених відповідачем копій:
рішення про коригування митної
вартості товарів № 805000006/2011/000628/2 від
12.07.2011 р., №805000006/2011/000608/2 від 06.07.2011 р.,
№ 805000006/2011/000615/2 від 07.07.2011 р., №
805000006/2011/000630/2 від 12.07.2011 р.
№ 805000006/2011/000629/2 від 12.07.2011 р., №
805000006/2011/000624/2 від 12.07.2011 р.; акти про
проведення огляду (переогляду),
товарів, транспортних засобів, ручної
поклажі та багажу від 07.07.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/008226, від 07.07.2011 р. за ВМД
805000009/2011/008229. від 12.07.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/008387, від 12.07.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/008389, від 12.07.2011 р. за ВМД
805000009/2011/008390. від 13.07.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/008458, від 25.07.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/009002, від 01.08.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/009342, від 10.08.2011 р. за ВМД №
805000009/2011/009811.

Колегією суддів визнано обґрунтованим
їх ненадання до суду першої інстанції,
оскільки вказані документи були
складені відповідачем без участі
позивача і були отримані позивачем вже
після розгляду справи судом першої
інстанції. Відповідач проти залучення
вказаних документів до матеріалів
справи в судовому засіданні не
заперечував.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України 2002 р.,
який був чинним на час прийняття
вищезазначених рішень про коригування
митної вартості товарів, декларант має
право оскаржити рішення митного органу
щодо визначення митної вартості
оцінюваних товарів до митного органу
вищого рівня та/або до суду.

В п. 16 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження, який
був затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 р. N
1766, було вказано, що на підставі рішення
митного органу про визначення митної
вартості товарів зазначена вартість
перераховується у гривні за офіційним
курсом гривні до відповідної іноземної
валюти, установленим Національним
банком України надень прийняття
вантажної митної декларації для
оформлення.

Відповідно до п. 2 Порядку роботи
посадових осіб митного органу при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, який затверджено наказом
Державної митної служби України від 24
червня 2009 р. N 602 і зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 липня
2009 р. за N 669/16685, контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
операцій їх митного контролю і митного
оформлення здійснюється виключно
після перевірки правильності
класифікації товарів за УКТЗЕД.

В п. 16 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження, який
був затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 р. N
1766, було вказано, що на підставі рішення
митного органу про визначення митної
вартості товарів зазначена вартість
перераховується у гривні за офіційним
курсом гривні до відповідної іноземної
валюти, установленим Національним
банком України надень прийняття
вантажної митної декларації для
оформлення.

Відповідно до п. 2 Порядку роботи
посадових осіб митного органу при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, який затверджено наказом
Державної митної служби України від 24
червня 2009 р. N 602 і зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 липня
2009 р. за N 669/16685, контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
операцій їх митного контролю і митного
оформлення здійснюється виключно
після перевірки правильності
класифікації товарів за УКТЗЕД.

Таким чином, рішення відповідача про
коригування митної вартості товарів,
якими також підтверджено правильність
класифікації товарів за УКТЗЕД, є
окремими актами індивідуальної дії і є
обов'язковими для виконання.

У зв'язку з їх прийняттям митна
вартість товарів з перевіркою їх
класифікації за УКТЗЕД за відповідними
ВМД була визначена вже саме на їх
підставі, а не на підставі наданих
позивачем декларацій митної вартості.

За наслідками огляду товарів, які
імпортувалися позивачем за
вищезазначеними деклараціями,
службовими особами відповідача також
було встановлено відповідність
фактично імпортованого товару
відомостям, які були зазначені
позивачем в вантажних митних
деклараціях.

Відповідно до 54.5 ст. 54 ПК України, якщо
згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

В постанові Верховного Суду України
від 07 листопада 2011 р. у справі за
позовом ТОВ "Хенкель Україна" до
Київської регіонально митниці
Державної митної служби України, третя
особа - Департамент аналітичної роботи
та інформаційного моніторингу ДМС
України вказано, що якщо митний орган,
приймаючи вантажну митну декларацію,
самостійно визначає митну вартість
товару та пропускає товар па митну
територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому він
не мас правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань,
за винятком випадку коли за наслідками
службової перевірки або розгляду
кримінальної справи встановлено змову
між декларантом і митним органом,
спрямовану на заниження обов'язкових
платежів.

Відповідач не надав доказів наявності
обставин, що свідчать про наявність
винятку із зазначеного правила в
даному спорі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 28 квітня 2014 р. вказано, що
суди попередніх інстанцій, вирішуючи
спір по даній справі, обмежились
наявністю документів, отриманих від
Міністерства митної справи та торгівлі
Республіки Туреччина на запит
Державної митної служби України, та не
встановили реальності здійснення
експортних операцій, наявності
реєстрації контрагента - нерезидента
па момент укладання контракту та його
виконання, та в залежності від цього
правомірність застосування позивачем
нульової ставки до таких операцій.

Однак в оскаржуваній постанові
вказані обставини не були досліджені.

На виконання вказівок Вищого
адміністративного суду України
колегія суддів досліджено вказані
обставини та встановлено, що фірма
РІЕМОТЕ (NZ) LIMITED є належним чином
зареєстрованою юридичною особою за
законодавством країни місця
знаходження.

Вищевказане підтверджується
реєстраційними документами на вказану
юридичну особу, засвідчені копії яких
були надані позивачем.

01 березня 2011 року позивачем укладено
контракт № 1728 MR купівлі-продажу
тканини з Piemont (NZ) Limited па загальну суму
3000000 доларів СІІІА. На підтвердження
виконання умов контракту позивачем
подано копії інвойсів, рахунків-фактур,
вантажних митних декларацій,
декларацій митної вартості, договорів
міжнародного перевезення вантажу,
відповідно до яких позивачем отримано
вантажі тканини з поліефірних
синтетичних волокон (т.1 а.с.42-53,211-224, т.2
а.с.96-141).

На підставі вказаних документів було
здійснено митне оформлення товарів, що
були імпортовані ТОВ «Сумиреспект» за
спірними вантажними митними
деклараціями.

ТОВ «Сумиреспект» оплатило
імпортований товар саме Piemont (NZ) Limited, що
підтверджується платіжними
документами, копії яких були надані
позивачем.

Жодним турецьким фірмам платежі за
імпортований товар не здійснювалися.

Позивачем до матеріалів справи були
надані засвідчені копії договорів та
первинних документів па підтвердження
фактичного використання у власній
господарській діяльності товарів саме
з тими характеристиками та описом, які
були зазначені в досліджуваних
вантажних митних деклараціях позивача
(т. є. La. с. 95 - 184). Імпортовані позивачем
товари були продані іншим суб'єктам
господарювання та використані для
виробництва одежі за договорами про
переробку давальницької сировини.

Відповідачем заперечує лише
характеристики, опис і класифікацію
товару, який був імпортований за
досліджуваними вантажними митними
деклараціями, але не надав доказів на
підтвердження нереальності або
недійсності вказаного
зовнішньоекономічного договору, а
також договорів позивача щодо
подальшого розпорядження товарами, які
були визначені в досліджуваних
вантажних митних деклараціях.

Сторони по справі визнають, що зразки
імпортованих товарів не відбиралися,
про що також зазначено в п. 9 актів про
проведення огляду (переогляду),
товарів, транспортних засобів, ручної
поклажі та багажу, копії яких наявні у
справі.

Імпортований товар після завершення
митних процедур було продано позивачем
іншим суб'єктам господарювання та
перероблено, що підтверджується
копіями відповідних договорів та
первинних документів.

Оскільки не збереглися зразки товарів,
які були імпортовані за досліджуваними
у справі вантажними митними
деклараціями, то призначення та
проведення експертного дослідження на
предмет відповідності найменування,
вартості та коду УКТ ЗЕД за ВМД,
поданими позивачем до митного
оформлення та за документами, що
отримані від митних органів Республіки
Туреччина, є на час розгляду справи
неможливим.

Аналізуючи вищезазначене в його
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги ТОВ
«Сумиреспект», визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень Сумської митниці №
49 від 13.07.2012 р. № 50 від 13.07.2012 р.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши судове рішення суду
першої інстанції, вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 26.06.2014 року прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та підлягає скасуванню
відповідно до приписів ст. 202 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Сумиреспект" задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.06.2014р. по
справі №2а-1870/7271/12
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумиреспект" до
Сумської митниці Міндоходів про
скасування податкових повідомлень -
рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення -
рішення Сумської митниці Міндоходів
№49 і №50 від 13.07.2012 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М. Повний
текст постанови виготовлений 27.10.2014 р.