Справа № 688/850/13а (2а/688/55/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/38233/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07.05.2013 та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2013 у
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Шепетівської міської ради,
Реєстраційної служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції м.
Шепетівка, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7
про зобов'язання вчинити певні дії та
зобов'язання утримуватися від вчинення
певних дій,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулисьіз
адміністративним позовом, в якому
просили: зобов'язатиМіськраду не
виносити на сесію питання щодо
передачі ОСОБА_6 земельної ділянки в
оренду по АДРЕСА_1 до вирішення питання
першочерговості передачі ОСОБА_4 у
приватну власність земельної ділянки
для обслуговування житлового будинку
по АДРЕСА_2; зобов'язати у першу чергу
винести на сесію міської ради питання
передачіОСОБА_4 у приватну власність
земельної ділянки площею 1000 кв.м. для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_2; зобов'язати Реєстраційну
служби Шепетівського міськрайонного
управління юстиціїзняти з реєстру
речових прав на нерухоме майно
самочинно побудовану літню кухню,
сарай, гараж по АДРЕСА_1 згідно ухвали
апеляційного суду Хмельницької
області від 10.06.2009 року та рішення
Шепетівського міськрайонного суду від
20.04.2010 р.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4із
ОСОБА_6 мають суміжні земельні ділянки,
їй належить земельна ділянка розміром
0,10 га на підставі технічного паспорта
на житловий будинок, яку ОСОБА_4 хоче
приватизувати, але через те, що ОСОБА_6
не погоджує межі земельної ділянки не
може це зробити. Вважає, що рішенням
суду ОСОБА_6 відмовлено у визнанні
права власності на самовільно
побудовані літню кухню, сарай, гараж по
АДРЕСА_1, а тому вони мають бути зняті з
реєстрації у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно, оскільки вони
знаходяться на її земельній ділянці.

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 травня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 27 червня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій ОСОБА_4 просить, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій,
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення яким справу в частині позовних
вимог про зобов'язання вчинити певні
дії, а саме зняти з реєстру речових прав
на нерухоме майно самочинно побудовану
літню кухню, сарай, гараж по АДРЕСА_1
згідно ухвали апеляційного суду
Хмельницької області від 10.06.2009 року та
рішення Шепетівського міськрайонного
суду від 20.04.2010 р, направити на новий
розгляд до суду першої інстанції, в
іншій частині позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно договору
дарування від 28.12.2006 року ОСОБА_4
отримала у власність від її батьків
будинок з надвірними будівлями та має в
користуванні 0,10 га землі для
обслуговування будинку по АДРЕСА_2

У 2008 році звернулась до Шепетівської
міської ради щодо приватизації
земельної ділянки по АДРЕСА_2, однак
досі земельну ділянку не передано у
приватну власність.

04.05.2011 року рішенням № 18 Шепетівської
міської ради було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації,
що посвідчує право власності на
земельну ділянку у розмірі 0,10 га по
АДРЕСА_2 для ОСОБА_4, але приватизація
земельної ділянки не відбувається.
Вважає дії відповідача незаконними,
оскільки має право на безоплатну
передачу у власність шляхом
приватизації 1000 м.кв. землі. Вважає, що
має переважене та першочергове право
на передачу земельної ділянки,
оскільки її чоловік
військовослужбовець-пенсіонер.

31.07.2007 року рішенням Шепетівського
міськрайонного суду визнали за ОСОБА_6
право власності на самочинно
побудовану будівлю літньої кухні з
госпприміщеннями по АДРЕСА_2

10.06.2009 року апеляційним судом
Хмельницької області рішення
Шепетівського міськрайсуду від 31.07.2007
року скасовано, справу направлено на
новий розгляд.

20.04.2010 року рішенням Шепетівського
міськрайонного суду відмовлено ОСОБА_6
у визнанні права власності на сарай,
літню кухню і гараж, водночас в
технічній документації такі об'єкти
значаться. Рішенням Шепетівської
міської ради від 27.09.2012 року № 16 «Про
надання дозволів на виготовлення
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право
оренди на земельну ділянку» ОСОБА_6
дозволено виготовити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів , що посвідчують
право оренди на земельну ділянку
орієнтовною площею 500 кв.м. по АДРЕСА_1
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд із
земель житлової та громадської
забудови за рахунок земель державної
власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 4 цього Закону, в свою чергу,
передбачено, що право власності на
нерухоме майно підлягає обов'язковій
державній реєстрації.

Згідно ст.26 Закону у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Згідно рішення Шепетівського
міськрайонного суду від 20.04.2010 року
ОСОБА_6 відмовлено у визнанні права
власності на самочинне будівництво -
будівлю літньої кухні та сарай по
АДРЕСА_1 з тих підстав, що легалізація
будівництва названих приналежних
речей відповідно до ст.186 ЦК України
здійснюється шляхом внесення їх до
технічного паспорту із зазначенням
технічного стану цих об'єктів з
наступним прийняттям відповідного
рішення місцевим органом виконавчої
влади згідно ст.30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Згідно довідки КП «Шепетівське бюро
технічної інвентаризації» № 226а від
10.08.2011 року надвірні будівлі - гараж,
сарай, літня кухня - побудовані після
реєстрації договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки від 01.03.1979 року і являються
самовільно побудованими, що
автоматично виключає їхню реєстрацію.
Крім того, надвірні господарські
будівлі входять до складу
будинковолодіння і окремій реєстрації
не підлягають.

Судами встановлено, що матеріалами
справи не підтверджується факт
реєстрації в Державному реєстрі прав
права власності ОСОБА_6 на будівлі
літню кухню, сарай та гараж по АДРЕСА_1,
в зв'язку з чим зроблено вірний
висновок, що позовні вимоги про
зобов'язання Реєстраційну службу зняти
з реєстру речових прав на нерухоме
майно самочинно побудовану літню
кухню, сарай, гараж по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 не
можуть бути задоволені.

Відповідно до ч.2 ст.118 ЗК України
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до ст.12 ЗК України передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу належить до повноважень
сільських, селищних, міських рад.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01.07.2008 року ОСОБА_4
звернулась із заявою до міської ради
про передачу їй у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_2, яка рахується за
нею по земельно-облікових документах.

Згідно рішення міської ради № 18 від
04.05.2011 року ОСОБА_4 дозволено виготовити
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку орієнтовною площею1000
кв.м для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_2.

При цьому встановлено, що технічну
документацію на вказану земельну
ділянку позивачем не виготовлено, а
відтак колегія суддів погоджується з
рішеннями судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом допущені порушення норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити, а постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07.05.2013 та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2013
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець