Справа № 826/13012/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шейко
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Бабенка К.А., Борисюк .П.

при секретарі
Пакіж О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 вересня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алєксандрія» про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків , -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві (далі - Позивач) звернулась до
суду із адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алєксандрія» (далі -
Відповідача) у якому просила
підтвердити обґрунтованість умовного
адміністративного арешту майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алєксандрія»
застосованого рішенням Першого
заступника начальника ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 03.09.2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 вересня 2014 року подання позивача про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити зазначене подання в
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що
прибули у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова -
скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві на адресу ТОВ «Алєксандрія»
було направлено лист від 06 серпня 2014
року №36129/10/25-55-22-09 «Про надання
інформації та її документального
підтвердження» (а.с.10), який отримано
відповідачем 07 серпня 2014 року.

У зазначеному листі податковий орган
просив надати пояснення та їх
документальне підтвердження щодо
порядку відображення в
бухгалтерському та податковому
обліках господарських відносин з ТОВ
«Шератон Капітал» (), а
саме формування витрат та податкового
кредиту сум податку на додану вартість
згідно виписаних ТОВ «Шератон Капітал»
накладних, актів виконаних робіт
(послуг), податкових накладних за
квітень 2014 року та інших документів.

19 серпня 2014 року листом № 396 (а.с.12) ТОВ
«Алєксандрія» надало відповідь, у якій
відповідно до вимог пп. 20.1.2 п. 20.1 ст.20;
пп. 78.1.1 п. 78 ст. 78; пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72; п. 73.2
ст. 73 Податкового кодексу України,
зазначило, що всю свою звітність ТОВ
«Алєксандрія», зокрема розшифровку
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів
подало вчасно. Тимчасовий доступ до
документів в рамках КПК України
можливий тільки при кримінальному
провадженні в установленому порядку.
Також, додатково повідомлено, що дії
податкового органу щодо складання Акту
перевірки від 06.06.2014 ТОВ «Шератон
Капітал» оскаржило в судовому порядку
і позов товариства було задоволено, а
тому запит позивача від 06 серпня 2014
року №36129/10/25-55-22-09 не відповідає
вимогам Податкового кодексу України, є
необов'язковим до виконання платником
податків і не тягне жодних санкцій чи
дій податкового органу, передбачених
ст. 78 Податкового кодексу України.

29 серпня 2014 року в.о. начальника ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві видано наказ № 2537 «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Алєксандрія» » та
виписано направлення від 29 серпня 2014
року №1815/26-55-22-09 на проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Алєксандрія» .

Проте, відповідачем посадову особу
контролюючого органу не допущено до
перевірки. Як зазначив відповідач, в
зв'язку з порушенням ст. 81 Податкового
кодексу України.

За таких обставин, головним державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок у присутності головного
бухгалтера ТОВ «Алєксандрія» 02 вересня
2014 року було складено Акт №1969/26-55-09/38003909
відмови від допуску до проведення
перевірки (а.с.17), а першим заступником
начальника контролюючого органу,
відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України та з
урахуванням Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платників податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
від 10.10.2013 №568, - рішенням №3501/26-55-22-09 від
03 вересня 2014 року (а.с.19) застосовано
умовний адміністративний арешт майна
платників податків.

Приймаючи рішення про залишення без
задоволення подання ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, суд
першої інстанції виходив з того, що
фактично податковим органом не
проведено перевірку ТОВ «Шератон
Капітал», в результаті якої податковий
орган отримав би інформацію про
можливе допущення порушень
податкового законодавства ТОВ
«Алєксандрія», і яка, в свою чергу,
слугувала б підставою для подання
запиту та обґрунтованості проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Алєксандрія».

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він не
знайшов своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі положень Податкового кодексу
України, постанови Кабінету Міністрів
України від 27.12.2010 № 1245 та з метою
належного виконання функцій
контролюючого органу, позивачем
направлено запит від 06.08.2014р.
№36129/10/26-55-22-09 про надання інформації та
її документального підтвердження щодо
порядку відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
господарських відносин з TOB «Шератон
Капітал» (38917132) за квітень 2014 року, який
(запит) вручено наручно 07.08.2014р.
головному бухгалтеру TOB Лебедєвій І.В.

Підставами для зазначеного запиту
стало, зокрема, наявність Акта від
06.06.2014 року № 1592/26-55-22-02/37702273 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Шератон Капітал» з питань
правильності обчислення податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
взаємовідносинах з TOB «К енд К
Продакшн» (37063474) за квітень 2014 року;
постанова від 04.08.14 року, винесена
старшим слідчим СВ ФР ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві Бачинським I.A. про призначення
позапланової документальної перевірки
TOB «Шератон Капітал» (а.с.31-32); протокол
допиту свідка від 01.08.2014 року (33-36).

19 серпня 2014 року листом № 396 ТОВ
«Алєксандрія» відмовлено у наданні
пояснень та документального
підтвердження обставин, на які звертав
увагу податковий орган в своєму запиті.

Відповідно до пункту 73.3 ст. 73
Податкового кодексу України (далі по
тексту - ПК України) контролюючі органи
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на
контролюючі органи функцій, завдань, та
її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Крім того, не заслуговують на увагу
твердження відповідача про те, що Акт №
1592/26-55-22-02/37702273 від 06.06.2014 про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «Шератон Капітал» з питань
правильності обчислення податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
взаємовідносинах з TOB «К енд К
Продакшн» за квітень 2014 року не є
податковою інформацією у «сенсі» п. п
14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, оскільки зазначений
Акт оскаржується у Харківському
окружному адміністративному суді
(справа №820/12018/14), виходячи з
наступного.

Відповідно до п. п 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податкова інформація - у
значенні, визначеному Законом України
«Про інформацію».

В свою чергу, ст. 16 Закону України від
02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію»
визначено, що податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Слід зазначити, що аналіз положень
законодавства щодо визначення поняття
податкової інформації дає підстави для
висновку, що законодавець не ставить
втрату інформацією статусу податкової
в залежність від її оскарження.

Крім того, постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
22.07.2014 р. у справі № 820/12018/14, на яку
посилався у своєму листі відповідач,
оскаржена ДПІ в апеляційному порядку
до Харківського апеляційного
адміністративного суду 22.08.2014 року,
тобто, зазначене судове рішення не
набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що позивачем було правомірно
та з урахуванням зазначених правових
положень податкового законодавства,
направлено запит від 06 серпня 2014 року
№36129/10/25-55-22-09 «Про надання інформації
та її документального підтвердження»,
а відмова ТОВ «Алєксандрія» у його
задоволенні та наданні запитуваної
інформації, є підставою для вжиття
контролюючим органом заходів,
визначених статтею 78 ПК України.

Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності певних
обставин. В даному випадку
застосування п. п. 78.1.1 зазначеної
статті є правомірним, а саме: якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

На виконання зазначених положень
податкового законодавства, 29 серпня 2014
року в.о. начальника ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві видано
наказ № 2537 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Алєксандрія» » та виписано направлення від 29
серпня 2014 року №1815/26-55-22-09 на проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Алєксандрія» .

З метою проведення перевірки
контролюючим органом, відповідно до
зазначеного наказу та направлення,
здійснено вихід за місцезнаходженням
відповідача, де головному бухгалтеру
підприємства Лебедєвій І.В. були
пред'явлені копія наказу на проведення
перевірки TOB з підстав зазначених у
ньому, а також направлення на
проведення перевірки.

Проте, Лебедєвою І.В. із посиланням на
порушення ст. 81 ПК України,
перевіряючого до проведення перевірки
не допущено, про що вчинено запис у
направленні на перевірку. Документи,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків у відповідному податковому
періоді не надано, у зв'язку з чим
відповідно до вимог ст. 81 ПК України
головним державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок підприємств окремих галузей
економіки управління податкового
аудиту ДПІ Ходаковським A.B. складено
Акт від 02.09.14 № 1969/26-55-09/38003909 відмови від
допуску до проведення перевірки, який
підписано головним бухгалтером
відповідача (а.с.17).

Згодом, першим заступником начальника
контролюючого органу на підставі
обґрунтованого звернення Кошелєвої
О.В. від 02.09.2014 року (а.с.18), керуючись п.
94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України та з
урахуванням Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
від 10.10.2013 № 568, винесено Рішенням №
3501/26-55-22-09 від 03.09.2014 до TOB «Алєксандрія»
застосовано умовний адміністративний
арешт майна платника податків.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

У відповідності до норм законодавства
однією із функцій контролюючих органів
є здійснення податкового контролю.

У відповідності до положень ст. 62 ПК
України одним із способів податкового
контролю, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, є проведення
перевірок платників податків.

Поняття документальної перевірки
наведено в п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України.

Вжиття контролюючим органом заходів у
вигляді проведення документальної
позапланової перевірки закон пов'язує
із наявністю певних підстав,
визначених ПК України, зокрема, якщо за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Статтею 16 ПК України визначено
обов'язки платника податків до яких
належать, зокрема і обов'язок не
перешкоджання законній діяльності
посадової особи контролюючого органу
під час виконання нею службових
обов'язків та виконання законної
вимоги такої посадової особи;
забезпечення збереження документів,
пов'язаних з виконанням податкового
обов'язку, протягом строків,
установлених цим Кодексом; допуск
посадових осіб контролюючого органу
під час проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій (крім
житла громадян), що використовуються
для одержання доходів чи пов'язані з
утриманням об'єктів оподаткування, а
також для проведення перевірок з
питань обчислення і сплати податків та
зборів у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Статтею 81 ПК України визначено умови та
порядок допуску посадових осіб
контролюючих органів до проведення
документальних виїзних та фактичних
перевірок.

Так, посадові особи контролюючого
органу мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, фактичної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим Кодексом та за умови
пред'явлення направлення на проведення
такої перевірки, наказу та службових
посвідчень посадових осіб
контролюючого органу, які зазначені в
направленні на проведення такої
перевірки.

Підстави для проведення перевірок
платників податків визначено у ст. ст.
77, 78 та 80 ПК України.

Вимоги щодо оформлення направлення на
проведення перевірки платника
визначено п. 81.1 ст. 81 ПК України. При
цьому, непред'явлення або ненадіслання
у випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику цих
документів або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки, а відмова
платника податків та/або посадових
(службових) осіб платника податків від
допуску до перевірки на інших
підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Із змісту наведених правових норм
вбачається, що платник податків
зобов'язаний розписатися та отримати
копії зазначених документів, а відмова
від їх отримання та допуску посадових
осіб до проведення перевірки за умови
дотримання контролюючим органом
вищезазначених положень закону з боку
платника є неправомірною.

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що у
ТОВ «Алєксандрія» були відсутні
підстави відмови у допуску посадових
осіб контролюючого органу до
проведення перевірки із посиланням на
невідповідність направленого запиту
вимогам ПК України, оскільки вони не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства та порушують права
контролюючого органу на проведення
документальної перевірки з питань
дотримання платником вимог
податкового законодавства.

Контролюючий орган, в свою чергу, є
діючою юридичною особою публічного
права, входить до системи контролюючих
органів, до компетенції яких законом
віднесено здійснення контролю за
дотриманням платниками вимог
податкового законодавства.

Відповідно п. 94.1 ст. 94 ПК України
адміністративний арешт майна платника
податків є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Згідно із п. п. 94.2.3 п. 94 ст. 94 ПК України
арешт майна може бути застосовано, якщо
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб контролюючого органу.

Пунктом 94.5 ст. 94 ПК України
встановлено, що арешт майна може бути
повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається
обмеження платника податків щодо
реалізації прав власності на таке
майно, який полягає в обов'язковому
попередньому отриманні дозволу
керівника відповідного контролюючого
органу на здійснення платником
податків будь-якої операції з таким
майном. Зазначений дозвіл може бути
виданий керівником контролюючого
органу, якщо за висновком податкового
керуючого здійснення платником
податків окремої операції не призведе
до збільшення його податкового боргу
або до зменшення ймовірності його
погашення.

Між тим, в силу вимог п. 94.6 ст. 94 ПК
України, керівник контролюючого органу
(його заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених у пункті 94.2 цієї
статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків.

Аналіз наведених правових положень дає
підстави колегії суддів апеляційної
інстанції дійти висновку, що
податковим органом доведена
правомірність та обґрунтованість
винесеного Рішення № 3501/26-55-22-09 від
03.09.2014 про застосування умовного
адміністративного арешту майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алєксандрія» з
урахуванням вимог чинного
законодавства України.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
судом першої інстанції рішення
прийнято з порушення норм
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим, колегія суддів вважає
необхідним рішення суду першої
інстанції скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 183-3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - задовольнити
повністю.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 вересня 2014 року -
скасувати. Ухвалити нову постанову,
якою подання Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків
задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного
адміністративного арешту майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алєксандрія» (), застосованого на підставі
рішення Першого заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві №
3501/26-55-22-09 від 03.09.2014 року.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційну скаргу може
бути подано безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з
дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
К.А. Бабенко

Л.П. Борисюк

Головуючий суддя

Кобаль М.І.

Судді:

Бабенко К.А

Борисюк Л.П.