Справа № 804/3549/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2014 рокусправа № 804/3549/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу Держземагенства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області про скасування наказу та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області про скасування наказу та
зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено частково: скасовано наказ
Відділу Держземагентства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області №112-к від 19.11.2013 року "Про
переведення ОСОБА_1"; скасовано наказ
Відділу Держземагентства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області №118-од від 19.11.2013 року. В решті
задоволення позовних вимог позивача
відмовлено.

Відповідач - Відділ Держземагенства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, не
погодившись з вказаною постановою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні його позовних
вимог у повному обсязі.

Позивач своїм правом на апеляційне
оскарження не скористався і не
оскаржив рішення суду першої інстанції
в частині незадоволених позовних
вимог. У разі часткового оскарження
судового рішення, суд апеляційної
інстанції не має права робити правові
висновки щодо неоскарженої частини
судового рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом №16-к від 19.11.2013 року "Про
переведення ОСОБА_1" Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області ОСОБА_1 за її
згодою призначено на посаду головного
спеціаліста сектору державного
земельного кадастру відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області за
переведенням з Відділу Держкомзему у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, про що
зроблено запис в трудовій книжці.

На забезпечення виконання функцій
державного кадастрового реєстратора
ОСОБА_1 відповідно до Закону України
"Про державний земельний кадастр"
Відділом Держземагенства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області було видано наказ №53-ОД від
30.04.2013 року "Про визначення
відповідальної особи" яким ОСОБА_1
визначено відповідальною особою, яка
буде здійснювати повноваження
державного кадастрового реєстратора
та видано наказ №54-ОД від 30.04.2013 року
"Про призначення відповідальної особи"
яким ОСОБА_1 надано право застосування
(використання) електронного цифрового
підпису.

Наказом №112-к від 19.11.2013 року "Про
переведення ОСОБА_1" Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області головного
спеціаліста сектору державного
земельного кадастру Відділу
Держземагенства у м.Дніпродзержинську
Дніпропетровської області ОСОБА_1
переведено на посаду головного
спеціаліста сектору землеустрою,
оцінки та ринку земель терміном на три
місяці, про що зроблено запис в
трудовій книжці. Підстава видання
наказу: службова записка завідувача
сектору землеустрою, оцінки та ринку
землі ОСОБА_2 та службова записка
головного спеціаліста сектору ДЗК
ОСОБА_1.

Також, наказом №18-ОД від 19.11.2013 року
Відділу Держземагенства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області з метою оптимізації роботи
працівників сектору державного
земельного кадастру та згідно з
Порядком надання посадовим особам
права застосування електронного
цифрового підпису, ведення обліку,
зберігання та знищення їх особистих
ключів підписувачів у системі
Державного агентства земельних
ресурсів України, затверджених наказом
Держземагенства України №644 від 10.12.2012
року, накази №54-ОД та №53-ОД від 30.04.2013
року "Про визначення відповідальної
особи" визнано такими, що втратили
чинність.

Не погодившись з вказаними наказами
№112-к та №18-ОД від 19.11.2013 року, позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Дослідивши дані обставини справи та
правовідносини, що їм відповідають,
колегія суддів приходить до
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 КЗпП
України переведення на іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації, а також переведення на
роботу на інше підприємство, в
установу, організацію або в іншу
місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 32 КЗпП України не
вважається переведенням на іншу роботу
і не потребує згоди працівника
переміщення його на тому ж
підприємстві, в установі, організації
на інше робоче місце, в інший
структурний підрозділ у тій же
місцевості, доручення роботи на іншому
механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором.
Власник або уповноважений ним орган не
має права переміщати працівника на
роботу, протипоказану йому за станом
здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КЗпП України
тимчасове переведення працівника на
іншу роботу, не обумовлену трудовим
договором, допускається лише за його
згодою.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено та матерілами справи
підтверджено, що наказ №112-к від 19.11.2013
року "Про переведення ОСОБА_1" є наказом
про тимчасове переведення ОСОБА_1 на
іншу роботу посаду (роботу), не
обумовлену трудовим договором та, з
огляду на вказані вище норми права,
може бути винесено з дотриманням вимог
ч. 1 ст. 33 КЗпП України в частині згоди
працівника на його переведення,
оскільки ОСОБА_1 було переведено на
іншу посаду, з іншими функціональними
обов'язками та з іншими вимогами до
цієї посади.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці допускається зміна
істотних умов праці при продовженні
роботи за тією ж спеціальністю,
кваліфікацією чи посадою. Про зміну
істотних умов праці - систем та
розмірів оплати праці, пільг, режиму
роботи, встановлення або скасування
неповного робочого часу, суміщення
професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Матеріалами справи підтверджено, що
істотні умови ОСОБА_1 за результатами
переведення на підставі наказу №112-к
від 19.11.2013 року "Про переведення ОСОБА_1"
не змінювалися, наказ №112-к від 19.11.2013
року "Про переведення ОСОБА_1" було
видано на підставі службової записки
завідувача сектору землеустрою, оцінки
та ринку землі ОСОБА_2 та службової
записка головного спеціаліста сектору
ДЗК ОСОБА_1, а не у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці.

З урахуванням вказаних норм
законодавства та досліджених судом
обставин справи, колегія суддів вважає
необґрунтованими заперечення
відповідача про те, що згідно з наказом
№112-к від 19.11.2013 року відбулося не
переведення ОСОБА_1 з посади головного
спеціаліста сектору державного
земельного кадастру на посаду
головного спеціаліста сектору
землеустрою, оцінки та ринку земель, а
переміщення, оскільки істотні умови
праці позивача не змінилися,
заперечення про те, що назва наказу "Про
переведення ОСОБА_1" обумовлена тим
фактом, що КЗпП України не містить
окремої норми про переміщення, назва
наказу походить від ст. 32 КЗпП України,
а суть переміщення роз'яснена в ч. 2 ст. 32
КЗпП України та заперечення про те, що
посадові інструкції зазначених посад
різняться дуже незначно і полягають у
специфікації дій виконавця із
документами щодо земельних відносин.

Також, судом першої інстанції було
вірно зазначено, що службова записка
головного спеціаліста сектору ДЗК
ОСОБА_1 від 15.11.2013 року стосувалася
порядку відвідання міського центру
муніципальних послуг державними
кадастровими реєстраторами та її
використання як підстави видання
наказу №112-к від 19.11.2013 року не є
обґрунтованим.

Отже, беручи до уваги той факт, що згоди
на тимчасове переведення за наказом
№112-к від 19.11.2013 року "Про переведення
ОСОБА_1" остання не надавала, колегія
суддів приходить до висновку про
протиправність наказу №112-к від 19.11.2013
року "Про переведення ОСОБА_1" Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області та
необхідність його скасування.

З тих же підстав, колегія суддів робить
висновок про протиправність наказу
№118-ОД від 19.11.2013 року, за яким визнано
такими, що втратили чинність накази
Відділу Держземагенства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області №54-ОД та №53-ОД від 30.04.2013 року
"Про визначення відповідальної особи"
про визначення ОСОБА_1 відповідальною
особою, яка буде здійснювати
повноваження державного кадастрового
реєстратора та надано право
застосування (використання)
електронного цифрового підпису,
оскільки наказ №118-ОД від 19.11.2013 року
було прийнято на виконання наказу №112-к
від 19.11.2013 року "Про переведення ОСОБА_1".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Так, надаючи аналіз даним обставинам
справи, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає, що відповідачем не доведено
правомірність винесення ним наказів
від 19.11.2013 року №112-к та №118-ОД, з огляду
на це, позовні вимоги позивача в
частині скасування наказів від 19.11.2013
року №112-к та №118-ОД Відділу
Держземагентства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області є цілком обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко