Справа № 1170/2а-4189/11 (2-ап/811/36/13)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/43657/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Бутенка
В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку письмового
провадження розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства внутрішніх справ України,
заступника начальника Інспекції з
особового складу Департаменту
кадрового забезпечення Паєти М.В.,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Кіровоградській
області, заступника начальника
Управління міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області - начальника Управління
кадрового забезпечення Управління
Міністерства внутрішніх справ України
Шепелева О.В. та начальника Інспекції з
особового складу Управління кадрового
забезпечення Управління міністерства
внутрішніх справ України в
Кіровоградській області Колтко О.В. про
визнання протиправним рішень та
зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року, постанову та ухвалу
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про уточнення і доповнення позовних
вимог від 28.05.2013 року (а.с.157-158 т.2),
просив:

- визнати протиправною вказівку
заступника начальника інспекції з
особового складу ДКЗ МВС України Паєти
М.В. №6/6-Х-1216 від 17.07.2009 року про
покладання на заступника УМВС України
в Кіровоградській області - начальника
УКЗ УМВС обов'язку щодо проведення
перевірки фактів, викладених у скарзі
ОСОБА_4 до Міністра внутрішніх справ
України на неправомірні дії щодо нього
окремих працівників УМВС, та щодо
надання відповіді заявнику;

- визнати протиправними дії заступника
начальника УМВС України в
Кіровоградській області - начальника
УКЗ УМВС Шепелева О.В. щодо виконання
вказівки від 17.07.2009 року №6/6-Х-1216
заступника начальника ІОС ДКЗ МВС
України, яка не містить обов'язкових
для вказівки МВС України реквізитів, та
у затвердженні висновку за матеріалами
службового розслідування, викладених у
скарзі ОСОБА_4;

- визнати протиправними дії та
бездіяльність начальника ІОС УКЗ УМВС
Колтко О.В., які полягали у фактичному
невиконання покладеного на нього
обов'язку щодо проведення службового
розслідування за фактами, викладеними
у скарзі до МВС України і наданні
керівництву УМВС та МВС України
висновку за матеріалами службового
розслідування, викладених у скарзі
ОСОБА_4, який не стосується фактів,
викладених у скарзі, не відповідає
дійсним обставинам справи, містить
недостовірну інформацію і
унеможливлює прийняття об'єктивного і
обґрунтованого рішення;

- визнати протиправним висновок за
матеріалами службового розслідування,
по фактах викладених у скарзі ОСОБА_4,
та рішення начальника УМВС України в
Кіровоградській області - начальника
УКЗ УМВС Шепелева О.В. про затвердження
вказаного висновку;

- визнати протиправною бездіяльність
МВС України, що полягає у неналежній
організації розгляду скарги ОСОБА_4 до
Міністра внутрішніх справ України та
неприйнятті рішення щодо «Заяви про
відновлення строку оскарження
дисциплінарного стягнення»;

- зобов'язати МВС України розглянути
заяву про відновлення строку
оскарження дисциплінарного стягнення
ОСОБА_4 та його скаргу про оскарження
дисциплінарного стягнення в порядку
ст. 20 Дисциплінарного статуту ОВС;

- постановити окрему ухвалу суду про
вжиття заходів для усунення причин та
умов, що сприяли порушенню закону при
розгляді звернень ОСОБА_4 до МВС
України.

Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року закрито провадження в частині
позовних вимог:

- про визнання протиправним висновку за
матеріалами службового розслідування,
по фактах викладених у скарзі ОСОБА_4 та
рішення начальника УМВС України в
Кіровоградській області - начальника
УКЗ УМВС Шепелева О.В. про затвердження
вказаного висновку;

- про визнання протиправною
бездіяльності МВС України, що полягає у
неналежній організації розгляду
скарги ОСОБА_4 до Міністра внутрішніх
справ України та неприйнятті рішення
щодо «Заяви про відновлення строку
оскарження дисциплінарного
стягнення»;

- зобов'язання МВС України розглянути
заяву про відновлення строку
оскарження дисциплінарного стягнення
ОСОБА_4 та його скаргу про оскарження
дисциплінарного стягнення в порядку
ст.20 Дисциплінарного статуту ОВС.

Суди попередніх інстанцій, закриваючи
провадження в частині позовних вимог,
мотивували свої рішення тим, що
правомірність дій, рішень та
бездіяльності МВС України при розгляді
скарги ОСОБА_4 від 09.07.2009 року були
предметом розгляду в адміністративній
справі № 2-а-7250/09/1170 та даний спір було
вирішено постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
11.11.2009 року, що набрала законної сили.
Крім того, висновок за матеріалами
службового розслідування та його
затвердження не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, оскільки вони не
встановлюють прав та обов'язків для
позивача, а є лише суб'єктивною думкою
осіб, які проводили службове
розслідування.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позовні вимоги
позивача спрямовані на відновлення
розгляду його скарги, якою він
оскаржував факт притягнення його до
дисциплінарної відповідальності.
Однак, станом на день розгляду справи в
суді першої інстанції, питання щодо
правомірності притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з ОВС вже було
вирішено в адміністративній справі №
2-а-6930/09/1170.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанції, як таких,
що ухвалені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а справу направити до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

У доводах касаційної скарги позивач
зазначає, що позовні вимоги в даній
справі та у № 2-а-7250/09/1170 не є тотожними;
вказує що ним не пропущено річний строк
звернення до суду за захистом своїх
прав.

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Згідно наказу ОВС №63 о/с від 15.08.1999 року
ОСОБА_4 зарахований до ОВС та
звільнений з ОВС згідно наказу від
18.08.2008 року №450 о/с (т. 2 а.с.166-174).

ОСОБА_4 звернувся до Міністра
внутрішніх справ зі скаргою від 09.07.2009
року про оскарження дисциплінарного
стягнення в порядку ст. 20 Статуту ОВС,
яка містила додатки на 18 арк. та 1 схему
(т.1 а.с.7-8).

Отриману скаргу заступником
начальника інспекції з особового
складу ДКЗ МВС України Паєтою М.В. (далі
відповідач-1) було скеровано для
перевірки до УМВС України в
Кіровоградській області (т.1 а.с.42).

Листом від 06.08.2009 року №3/х-146 УМВС
України в Кіровоградській області
повідомило позивача про те, що скарга
на неправомірні дії працівників УМВС
України в Кіровоградській області
розглянута. По фактах, викладених в
скарзі проведено службове
розслідування, під час якого з'ясовано,
що позивач звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання незаконними наказів щодо
застосування крайнього заходу
дисциплінарного впливу (т.1 а.с.8 зворот).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

З приводу ухвали Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2013 року, залишеної без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року, про закриття
провадження в частині позовних вимог,
суд касаційної інстанції зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 09.11.2009 року
у адміністративній справі № 2-а-7250/08/1170
визнано протиправними дії МВС України
щодо направлення скарги на
неправомірні дії працівників УМВС
України в Кіровоградській області для
розгляду до УМВС України в
Кіровоградській області та зобов'язано
МВС України розглянути скаргу ОСОБА_4
від 09.07.2009 року про оскарження
дисциплінарного стягнення (разом з
додатками серед яких і заява про
відновлення строку оскарження
дисциплінарного стягнення) відповідно
до ст. 20 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» (т. 1 а.с. 4-5).
Тобто спір в частині позовних вимог вже
вирішений рішенням, що набрало
законної сили.

Суди попередніх інстанцій, дійшли
правильного висновку, що висновок за
матеріалами службового розслідування
та його затвердження не є рішеннями
суб'єкта владних повноважень, які
можуть бути оскаржені до суду, оскільки
вони не встановлюють прав та обов'язків
для позивача в розумінні ст.ст. 2, 3, 17 КАС
України.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства чи є
такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

При цьому, право звернутися до суду із
заявою про визнання протиправними
рішень, дій чи бездіяльності, вчинених
суб'єктом владних повноважень на
виконання постанови Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
09.11.2009 року у адміністративній справі №
2-а-7250/08/1170 або порушення прав позивача,
підтверджених такою постановою суду,
може бути реалізовано в порядку
передбаченому ч. 9 ст. 267 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що судами попередніх
інстанцій правильно закрито
провадження в частині позовних вимог
на підставі ст. 157 КАС України.

З приводу постанови Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2013 року, залишеної без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року, суд касаційної
інстанції зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій правильно
відмовлено у задоволенні позовних
вимог про визнання протиправною
вказівки заступника начальника
інспекції з особового складу ДКЗ МВС
України Паєти М.В. №6/6-Х-1216 від 17.07.2009
року про покладання на начальника УМВС
України в Кіровоградській області -
начальника УКЗ УМВС обов'язку щодо
проведення перевірки фактів,
викладених у скарзі ОСОБА_4 до Міністра
внутрішніх справ України на
неправомірні дії щодо нього окремих
працівників УМВС та щодо надання
відповіді заявнику, з огляду на таке.

ОСОБА_4 звернувся до Міністра
внутрішніх справ зі скаргою від 09.07.2009
року про оскарження дисциплінарного
стягнення в порядку ст. 20 Статуту ОВС,
яка містила додатки на 18 арк. та 1 схему
(т. 1, а.с.7-8).

Отриману скаргу заступником
начальника інспекції з особового
складу ДКЗ МВС України Паєтою М.В. (далі
відповідач-1) було скеровано для
перевірки до УМВС України в
Кіровоградській області (т. 1, а.с. 42).

Не погодившись з такими діями, позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання рішенням МВС України щодо
направлення скарги на неправомірні дії
працівників УМВС України в
Кіровоградській області та скасування
рішення від 06.08.2009 року №3/Х-146 УМВС
України в Кіровоградській області.

Відповідно частини 1 статті 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як зазначалось вище, постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 09.11.2009 року
у справі 2-а-7250/08/1170 визнано
протиправними дії МВС України щодо
направлення скарги на неправомірні дії
працівників УМВС України в
Кіровоградській області для розгляду
до УМВС України в Кіровоградській
області та зобов'язано МВС України
розглянути скаргу ОСОБА_4 від 09.07.2009
року про оскарження дисциплінарного
стягнення відповідно до ст. 20 Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України», в
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено (а.с. 4-5 т.1).

Тобто, питання правомірності дій,
рішень та бездіяльності МВС України та
УМВС України в Кіровоградській області
при розгляді скарги ОСОБА_4 від 09.07.2009
року вже були перевірені судом під час
ухвалення вищезазначеної постанови.

В силу ч. 1 ст. 72 КАС України, позовна
вимога про визнання протиправним дій
заступника начальника УМВС України в
Кіровоградській області - начальника
УКЗ УМВС Шепелева О.В. (відповідач-2)
щодо виконання вищезазначеної
вказівки також не підлягає
задоволенню, з огляду на те, що
Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 09.11.2009 року
у справі № 2-а-7250/08/1170 встановлено
відсутність у діях працівників УМВС
України в Кіровоградській області при
розгляді скарги позивача 09.07.2009 року
порушень чинного на той момент
законодавства.

Крім того, не підлягає задоволенню і
вимога про постановлення окремої
ухвали, оскільки дана вимога не є
позовною вимогою з огляду на ст. 105 КАС
України, більш того, постановлення
такої ухвали є правом суду, а не
обов'язком в розумінні ст. 167 КАС
України.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 20
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, дисциплінарне
стягнення може бути оскаржено
протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено.

Як зазначалось вище, дисциплінарне
стягнення накладено на позивача ще у 2009
році, в той же час до суду він звернувся
лише у липні 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що позивачем пропущено
тримісячний строк звернення до суду
передбачений ч. 1 ст. 20 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ, а
тому в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити з огляду на вимоги
ст. 100 КАС України (в редакції чинній на
момент звернення позивача до суду
першої інстанції), що є окремою
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог.

Крім того, суди попередніх інстанцій
правильно встановили, що позовні
вимоги позивача спрямовані на
відновлення розгляду його скарги, якою
він оскаржував факт притягнення його
до дисциплінарної відповідальності.
Однак, станом на день розгляду справи в
суді першої інстанції, питання щодо
правомірності притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з ОВС вже було
вирішено в адміністративній справі
постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26.11.2009 року
у справі № 2-а-6930/09/1170, копія якої
знаходиться в матеріалах справи (том ІІ
а.с. 183).

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваного судового
рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального чи
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року, постанову та ухвалу
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року у справі № 1170/2а-4189/11 (2-ап/811/36/13) -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутнко

Т.О. Лиска