Справа № 872/2133/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" березня 2014 р. справа №
0870/8803/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.11.2012 р. у
справі № 0870/8803/12

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Запорізький металургійний
комбінат "Запоріжсталь"

до Запорізької митниці

про визнання протиправним та
скасування рішення про визначення
митної вартості товарів, -

встановив:

У вересні 2012 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення Запорізької митниці
№ 112030000/2012/000143/1 від 27.04.2012 р. про
визначення митної вартості товарів.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.11.2012 р. в
задоволені позову відмовлено повністю.
Постанова мотивована тим, що позивачем
не виконано законні вимоги митниці
щодо надання додаткових документів,
необхідних для розгляду питання щодо
встановлення дійсної митної вартості
товару, тому подальші дії відповідача
щодо визначення митної вартості товару
за резервним методом є такими, що
вчинені у межах та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову про
задоволення позову.

Позивач та відповідач, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, з наступних

підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 10
жовтня 2011 року між ВАТ "Запоріжсталь" та
компанією "Cargowest Limited" (Нова Зеландія)
було укладено контракт купівлі-продажу
№ ВП.1323.37515.11.92И (далі - контракт),
відповідно до якого компанія "Cargowest
Limited" взяла на себе зобов'язання
передати у власність покупця ВАТ
"Запоріжсталь", а покупець прийняти та
оплатити на умовах, визначених у
специфікаціях до контракту вугілля
(далі - товар) для приготування
пиловугільного палива та вдування в
доменні печі.

На виконання умов контракту компанія
"Cargowest Limited" у квітні 2012 року поставила
на умовах DAF - кордон Росії/України
(згідно "Інкотермс-2000") на ВАТ
"Запоріжсталь" вугілля кам'яне
бітумінозне марки ССОМСШ 0-50 MM за ціною
144 долари США за тонну.

При митному оформленні вказаного
товару, який надійшов на адресу ВАТ
"Запоріжсталь" за контрактом від
компанії "Cargowest Limited", на Запорізьку
митницю комбінатом була подана ВМД №
112030000/2012/012489 від 26.04.2012 р. для митного
оформлення вантажу у режимі "Імпорт".
Митна вартість товару була визначена
декларантом відповідно до вимог ст.
ст.266, 267 Митного Кодексу України у
розмірі відповідно до ціни угоди (метод
визначення митної вартості № 1), а саме
вугілля кам'яне бітумінозне марки
ССОМСШ0-50мм за ціною 144 дол. США за тонну,
виходячи з ціни, встановленої
сторонами у Контракті (специфікація № 6
до Контракту) на умовах поставки DAF -
кордон Російська Федерація/України,
станція прикордонного переходу
Соловій/Тополі згідно "Інкотермс-2000".

Витребувавши додаткові документи та не
отримавши їх, Запорізька митниця
самостійно здійснила митну оцінку
вартості товарів, які поставлялись за
контрактом, про що було видане рішення
про визначення митної вартості товарів
(здійснення митної оцінки)
№112030000/2012/000143/1 від 27.04.2012 р.

Керуючись положеннями Порядку випуску
товарів у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання при ввезенні їх на митну
територію України, затвердженого
Наказом Державної митної служби
України №230 від 17.03.2008 р., у зв'язку з
виникненням потреби в уточненні митної
вартості товару, заявленої за ВМД
№112030000/2012/012489 від 26.04.2012 р. ВАТ
"Запоріжсталь" звернулось листом №
95/2034815 від 27.04.2012 р. до Запорізької
митниці з проханням надати дозвіл на
випуск товару під гарантійне
зобов'язання у вигляді сплати до
державного бюджету України суми
податків та зборів згідно з митною
вартістю товару, визначеною митним
органом.

27.04.2012 р. Запорізька митниця прийняла
рішення № 07-02-10-24/5180 щодо можливості
випуску товарів, які імпортовані за
контрактом № ВП.1323.37515.11.92И під
гарантійні зобов'язання - сплата до
державного бюджету суми податків і
зборів (обов'язкових) платежів, згідно з
митною вартістю товарів, визначених за
Рішенням №112030000/2012/000143/2 від 27.04.2012 р.

04.07.2012 р. листом № 95/2052651 ВАТ
"Запоріжсталь" звернулось з проханням
до Запорізької митниці переглянути
рішення про здійснення митної оцінки
товару та застосувати митну вартість
за методом № 1 і у разі прийняття
рішення про застосування митної
вартості визначеної декларантом,
повернути надмірно сплачені податки та
збори.

Відповідач листом №07-02-10-24/7094 від 10.07.2012
р. про (неможливість застосування
митної вартості, заявленої
декларантом) повідомив, що ВАТ
"Запоріжсталь" не надано документи, які
були витребувані митницею на момент
прийняття рішення про визначення
митної вартості, у зв'язку з чим,
застосування заявленої декларантом
митної вартості не є можливим.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
правомірність рішення відповідача про
визначення митної вартості товарів, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 259 Митного Кодексу
України (був чинний на момент
виникнення спірних відносин, далі - МК
України), митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень МК України (ч. 1
ст.260 МК України).

Згідно з ч. 1 ст.262 МК України митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Відповідно до ст.266 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції):
(метод 1): за ціною договору щодо
ідентичних товарів (метод 2); за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3); на основі віднімання
вартості (метод 4): на основі додавання
вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Митна вартість товару була визначена
декларантом відповідно до ст. ст.266. 267
МК України в розмірі відповідно до ціни
угоди (метод визначення митної
вартості № 1).

Відповідно до п. 7 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів від
20.12.2006 №1766 (далі - Порядок № 1766), для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього:
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу: банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом): пакувальні листи: копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
Постановою КМУ від 09.04.2008 р. №339 (був
чинний на момент оформлення вантажу),
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється відповідно до ст. 41 МК
України шляхом:

1) проведення: перевірки документів,
поданих для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, і відомостей,
що необхідні для здійснення митного
контролю, згідно з Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
Постановою КМУ від 20.12.2006 р. №1766; усного
опитування посадових осіб підприємств
і громадян, а також консультацій з
декларантом з метою обміну
інформацією, що стосується певної
зовнішньоекономічної операції та
впливає на митну вартість товарів;
митного огляду товарів для визначення
характеристик, які впливають на рівень
їх митної вартості;

2) співставлення рівня заявленої
митної вартості товарів з: рівнем
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено; наявною
у митного органу інформацією про
рівень цін на такі товари або вартість
прямих витрат на їх виробництво, у тому
числі сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів;

3) застосування інших передбачених
Митним кодексом України та іншими
законами з питань митної справи форм
контролю.

Послідовність дій посадових осіб
митного органу під час здійснення
передбаченого цим пунктом контролю та
оформлення результатів такого
контролю визначається Держмитслужбою.

Відповідач, при здійснені митного
оформлення товару, на підставі п. 11
Порядку № 1766 витребував від декларанта
ряд додаткових документів для
визначення митної вартості, а саме:

- сертифікат про походження товару;

- відповідну бухгалтерську
документацію;

- копії первинних бухгалтерських
документів згідно з якими товар було
знято з обліку/балансу, випущено зі
складу, видаткові накладні тощо;

- інші документи для підтвердження
заявленої у декларації митної вартості
товарів за власним бажанням
декларанта.

Судом першої інстанції встановлено, що
вартість аналогічного товару,
відповідно до інформації Єдиної
автоматизованої системи Державної
митної служби України, перевищує
заявлений декларантом рівень митної
вартості, тому у митниці були підстави
для сумніву в правильності митної
оцінки товару.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вимоги митниці про витребування
відповідної бухгалтерської
документації були сформулювані не
коректно, оскільки не зазначено які
саме документи слід надати, що в свою
чергу суперечить вимогам Методичних
рекомендацій із застосування окремих
положень Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженими Наказом ДМСУ від 19.10.2010
№: 1242 "Про забезпечення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів". В решті, заявлені
митницею вимоги щодо надання
додаткових документів ґрунтуються на
законі та мали бути виконані ВАТ
"Запоріжсталь".

Уповноважена особа позивача за фактом
пред'явлення вищезазначених вимог
митницею здійснила відповідний запис
на декларації митної вартості щодо
ознайомлення з їх змістом, зазначивши,
що надати документи, які витребувані
митним органом на час митного
оформлення не має можливості.

Колегія суддів погоджується висновком
суду першої інстанції, що висновок
Запорізької ТПП від 05.04.2012 вих. № 22.2/414
долучений позивачем до ВМД не свідчить
та не може підтверджувати
обґрунтованість договірної вартості
товару у розмірі 144 долари США за 1 тону,
оскільки:

- досліджений діапазон ринку товарів за
період 01.01.2012р. - 01.03.2012р., а спірна
поставка відбувалась у квітні 2012 року;

- у висновку зазначений діапазон
можливих цін з 167 до 148 доларів США за 1
тону.

Наказом ДМСУ № 1242 від 19.10.2010 р. "Про
забезпечення контролю за правильністю
визначення митної вартості
товарів" було зобов'язано забезпечити
дотримання вимог Порядку заповнення
рішення про визначення митної вартості
товарів, затвердженого Наказом
Держмитслужби від 29.05.2009 р. №506.
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.06.2009 р. за № 534/16550, в
частині заповнення графи 33 рішення про
визначення митної вартості товарів
(далі - Рішення) шляхом:

1.1. Чіткого зазначення причин, через
які митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції):

- наявність висновку, що визначена
декларантом митна вартість товару
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару: неподання
декларантом додаткових документів або
відмова від їх подання з урахуванням
Методичних рекомендації із
застосування окремих положень Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження:

- наявність сумнівів щодо
достовірності відомостей, необхідних
для підтвердження заявленої митної
вартості тощо.

1.2. Зазначення послідовності
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

1.3. Проведення процедури консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 268 та 269 МК
України. Результати проведеної
консультації, а також причини, через
які не можуть бути застосовані методи
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних,
подібних (аналогічних) товарів
(наприклад, відсутня інформація щодо
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів), фіксуються у
графі.

1.4. Зазначення докладної інформації та
джерел, які використовувалися митним
органом при визначенні митної вартості
товарів і прийнятті Рішення із
застосуванням резервного методу
(стаття 273 Кодексу).

27.04.2012 Запорізька митниця прийняла
рішення про визначення митної вартості
товарів № 112030000/2012/000143/1, якими
визначила митну вартість товару за
методом № 6.

В оскаржуваному рішенні митниця
послалась на те, що "відмова від подання
додаткових документів згідно п.11, 14
ПКМУ від 20.12.2006 р. № 1766. Метод № 1
неможливо застосувати в зв'язку із
відмовою декларанта надати додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товару.

З декларантом проведено консультацію,
за результатами якої прийнято рішення
про неможливість використання методів
№№ 2, 3 в зв'язку з невідповідністю умов
статей 268, 269 МКУ. При визначенні митної
вартості застосована наявна у митного
органу інформація щодо вартості
товару. Застосовано метод № 6 у
відповідності з вимогами ст. 273 МК
України. ВМД №112030000/20121)12489 від 26.04.2012".

Тобто, основною підставою для
визначення митницею вартості товару за
резервним методом була відмова
декларанта надати витребувані
додаткові документи, які необхідні для
підтвердження митної вартості товару
за першим методом.

Відповідно до ст.265 МК України, у разі
відсутності даних, що підтверджують
правильність визначення заявленої
декларантом митної вартості товарів,
або за наявності обґрунтованих
сумнівів у достовірності поданих
декларантом відомостей митний орган
може самостійно визначити митну
вартість товарів, що декларуються
послідовно застосовуючи методи
визначення митної вартості,
встановлені цим Кодексом, на підставі
наявних у нього відомостей, у тому
числі цінової інформації щодо
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів.

Відповідно до ч.1 ст.273 МК України, у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 267-272 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Частиною 2 ст.273 МК України передбачено,
що митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
щонайбільшою мірою ґрунтуватися на
раніше визначеній за методами 1-6 митної
вартості, однак при визначенні митної
вартості відповідно до цієї статті
допускається гнучкість при
застосуванні цих методів.

Згідно з вимогами ст.ст. 88, 264, 265, 267 МК
України у разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх
перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем не міг бути застосований
метод №2 через відсутність
інформації про вартість операції з
ідентичними товарами, які
продавались на експорт в Україну
час експорту яких збігався з
часом експорту оцінюваних товарів або
був максимально наближеним до нього.
Метод №3 не міг бути застосований через
те, що а ні митний орган, а ні декларант
не володів інформацією про вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продавались на експорт в
Україну і час експорту яких збігався
з часом експорту оцінюваних товарів
або був максимально наближеним до
нього. Методи №4, 5 не застосовані
через відсутність документально
підтвердженої інформації про ціни
товарів найбільшої партії оцінюваних,
ідентичних чи подібних (аналогічних)
імпортних товарів, що продається на
території України та цілої низки
компонентів (витрат на виплату
комісійних, звичайних торговельних
надбавок, суми прибутку та загальних
витрат; звичайних витрат, понесених в
Україні на навантаження,
вивантаження, транспортування,
страхування, та інших пов'язаних з
такими операціями витрат; сум ввізного
(імпортного) мита, податків, зборів та
інших обов'язкових платежів, що
підлягають сплаті в Україні у зв'язку з
ввезенням (імпортом) чи продажем
(відчуженням) товарів.

Відповідно до ч.3 ст.266 МК України з
декларантом була проведена процедура
консультацій з метою вибору підстав
для визначення митної вартості,
ознайомленням його з наявною у митниці
ціновою інформацією щодо вартості
товару, що засвідчено підписом
уповноваженої особи позивача на
поданій ним декларації митної вартості
та спростовує доводи, позивача про те,
що консультації між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості не проводились.

У зв'язку з неможливістю застосувати
попередні методи відповідачем,
відповідно до ст. 273 МК України,
застосовано шостий - резервний метод.
Як джерело цінової інформації (згідно
Цінової бази Держмитслужби України)
взята митна вартість вже оформлених
ВМД №112030000/2012/009723 від 30.03.2012 р.
(Запорізька митниця), №209040000/2/1436 від
22.03.2012 р. (Львівська митниця), №209040000/2/1447
від 23.03.2012 р. (Львівська митниця).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що оскаржене рішення
прийнято відповідачем в межах
повноважень, в порядку та у спосіб,
встановлений чинним законодавством,
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.11.2012 р. у
справі № 0870/8803/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун