Справа № 826/14648/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2014 року 08:14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючий суддя Кобилянський К.М.,
судді Санін Б.В., Скочок Т.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
Абсолют Фінанс»до Національного банку
України в особі Управління
Національного банку України у
Харківській областіпро визнання
протиправними дій, визнання
протиправними висновків, зобов'язання
вчинити дії,ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
Абсолют Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «ФК
Абсолют Фінанс») звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
Національного банку України в особі
Управління Національного банку
України у Харківській області (далі -
відповідач), у якій просить суд:
1. Визнати протиправними дії
відповідача щодо проведення 19.08.2014
позапланової, за окремим питанням,
перевірки каси Харківського
відділення № 44 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б. 323.
2. Визнати протиправними дії
відповідача щодо встановлення
порушення у ході проведення 19.08.2014
позапланової, за окремим питанням,
перевірки каси Харківського
відділення № 44 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б. 323.
3. Визнати протиправними та такими, що
не відповідають дійсності, висновки
позапланової, за окремим питанням,
перевірки каси Харківського
відділення № 44 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б. 323, викладені в
акті перевірки від 19.08.2014.
4. Зобов'язати відповідача не
враховувати в якості порушення з боку
ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» висновки акту
перевірки від 19.08.2014 каси Харківського
відділення №44 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б. 323.
В судовому засіданні 13.10.2014
представники сторін заявили
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, на підставі чого суд,
керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив розглядати справу у порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
На виконання статті 44 Закону України
«Про Національний банк України» від
20.05.1999 №679-ХІV, статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» від 19.02.1993 №15-93, Положення про
порядок проведення виїзних, невиїзних
(камеральних) перевірок щодо
дотримання банками, іншими фінансовими
установами, національним оператором
поштового зв'язку вимог валютного
законодавства України та перевірок
пунктів обміну іноземної валюти на
території України, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України №338 від 21.07.2007 та листа
Департаменту контролю, методології та
ліцензування валютних операції
Національного банку України від 09.04.2013
№28-211/1179/4266 зобов'язано працівників
відділу валютного контролю та
ліцензування Управління Національного
банку України в Харківській області з
15.04.2013 і до особливого розпорядження
Національного банку України щотижня
здійснювати перевірки діяльності
операційних кас, пунктів обміну
іноземних валют, кас структурних
підрозділів банків та небанківських
установ шляхом здійснення
позапланових виїзних перевірок з
питань дотримання встановленого
порядку організації та здійснення
валюто обмінних операцій.
За результатом проведеної 19.08.2014
перевірки відповідач склав акт
позапланової перевірки каси
Харківського відділення №44 ТОВ
«Фінансова компанія Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, 323 з питання
дотримання порядку організації та
здійснення валютно-обмінних операцій
Згідно вказаного акта, в ході перевірки
відповідач встановив порушення пункту
5 розділу II Інструкції про порядок
організації та здійснення
валютно-обмінних операцій на території
України, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
№502 від 12.12.2002 (далі - Інструкція №502), в
частині обладнання робочого місця
касира Відділення №44 таким чином, що
клієнт не має можливості спостерігати
за перерахуванням готівки.
Електронним повідомленням
Національного банку України в особі
Управління національного банку
України в Харківській області від
19.08.2014 позивача зобов'язано у строк до
26.08.2014 подати на електронну адресу
Управління повідомлення про
результати проведеної роботи з
усунення виявленого порушення.
Позивач електронним повідомленням від
26.08.2014 повідомив відповідача про те, що
робоче місце касира каси відділення,
розташованого за адресою: м. Харків,
вул. Академіка Павлова, 323, приведено у
відповідність з вимогами пункту 5
розділу ІІ Інструкції №502 та обладнане
таким чином, щоб клієнт міг остерігати
за перерахуванням готівки.
Листом Управління національного банку
України в Харківській області від
дотриманні вимог Інструкції №502 та на
необхідності посилення контролю з боку
керівництва фінансової установи за
діяльністю підлеглих структурних
підрозділів, розташованих в
Харківській області.
На думку позивача зазначена перевірка
є незаконною, а її результати - такими,
що не відповідають фактичним
обставинам, зокрема: останній
наголошує на порушенні пункту 2.12
Положення про порядок проведення
виїзних, невиїзних (камеральних)
перевірок щодо дотримання банками,
іншими фінансовими установами,
національним оператором поштового
зв'язку вимог валютного законодавства
України та перевірок пунктів обміну
іноземної валюти на території України,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 21.09.2007
№338.
Представник відповідача з посиланням
на необґрунтованість позовних вимог та
законність дій перевіряючих під час
призначення та проведення перевірки,
просить суд відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 14 статті 7 Закону
України «Про Національний банк
України» Національний банк виконує
такі функції здійснює відповідно до
визначених спеціальним законом
повноважень валютне регулювання,
визначає порядок здійснення операцій в
іноземній валюті, організовує і
здійснює валютний контроль за банками
та іншими фінансовими установами, які
отримали ліцензію Національного банку
на здійснення валютних операцій.
Положення про порядок проведення
виїзних, невиїзних (камеральних)
перевірок щодо дотримання банками,
іншими фінансовими установами,
національним оператором поштового
зв'язку вимог валютного законодавства
України та перевірок пунктів обміну
іноземної валюти на території України,
затверджене постановою Правління
Національного банку України від 21.09.2007
№338 (далі - Положення №338) визначає
порядок проведення виїзних та
невиїзних (камеральних) перевірок
банків, філій іноземних банків та їх
підрозділів (далі - банки), інших
фінансових установ, їх відокремлених
підрозділів і структурних одиниць цих
підрозділів, а також національного
оператора поштового зв'язку та його
об'єктів поштового зв'язку (далі -
фінансові установи), що отримали
генеральну ліцензію Національного
банку на здійснення валютних операцій,
щодо дотримання ними вимог валютного
законодавства України, а також
установлює порядок проведення
перевірок пунктів обміну іноземної
валюти банків, фінансових установ та
юридичних осіб, які діють на підставі
агентських договорів з банками та
фінансовими установами (далі - пункти
Пунктом 2.2 Положення №338 встановлено,
що позапланові виїзні або невиїзні
перевірки проводять уповноважені
працівники за наявності обґрунтованих
підстав, до яких належать: результати
аналізу статистичної звітності, що
свідчать про можливі порушення
валютного законодавства; результати
аналізу отриманої Національним банком
інформації про порушення валютного
законодавства; негативні тенденції на
валютному ринку України, що виявлені
під час виконання Національним банком
законодавчо закріпленої за ним функції
із забезпечення стабільності грошової
одиниці України; інші підстави, які
передбачені законодавством України.
Відповідно до пункту 2.11 Положення №338
письмове доручення начальника
територіального управління
Національного банку або вповноважених
ним посадових осіб територіального
управління Національного банку, які за
розподілом функціональних обов'язків
здійснюють загальне керівництво
валютним підрозділом, є підставою для
проведення валютним підрозділом
позапланової виїзної перевірки кас
банків (фінансових установ) щодо
дотримання встановленого порядку
організації та здійснення
валютно-обмінних операцій та надається
відповідно до розпорядження Голови
Національного банку, директора
Департаменту, начальника
територіального управління або
уповноважених ними посадових осіб
Національного банку, територіального
управління Національного банку, які за
розподілом функціональних обов'язків
здійснюють загальне керівництво
Департаментом, валютним підрозділом.
Матеріали справи свідчать про те, що
спірну перевірку каси Харківського
відділення №44 ТОВ «Фінансова компанія
Абсолют Фінанс», розташованої за
адресою: м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 323, проведено на підставі
доручення начальника Управління
Національного банку України в
Харківській області від 14.08.2014 №06-011/9815
на виконання розпорядження начальника
Управління №80-р від 12.04.2013 та листа
Національного банку України від 09.04.2013
№ 28-211/1179/4266, що узгоджується із
приписами пункту 2.11 Положення № 338.
З урахування доводів позивача, суд
перевірив зміст доручення та встановив
його відповідність пункту 2.12 Положення
№338, зокрема, у зазначеному документі
вказано: повне найменування та
місцезнаходження банку (фінансової
установи), що перевірятиметься;
підстава проведення перевірки;
прізвища та ініціали вповноважених
працівників; період, що підлягає
перевірці; строк проведення перевірки
(дати початку та закінчення перевірки).
Також, у вказаному дорученні міститься
перелік питань на проведення
перевірки, зокрема, дотримання
встановленого порядку організації та
здійснення валютно-обмінних операцій,
що узгоджується із пунктом 11 Додатку до
Положення №338 (Перелік питань, які
підлягають виїзній або невиїзній
(камеральній) перевірці в банку
(фінансовій установі).
Наведені обставини спростовують
доводи позовної заяви в частині
посилань на порушення відповідачем
пункту 2.12 Положення.
Не приймаються до уваги доводи
позивача про необхідність
застосування до спірних правовідносин
положення статті 31 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
виходячи з наступного.
Стаття 31 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» встановлює,
що перевірки підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються протягом серпня -
грудня 2014 року виключно з дозволу
Кабінету Міністрів України або за
заявкою суб'єкта господарювання щодо
Постановою Кабінету Міністрів України
«Питання запровадження обмежень на
проведення перевірок державними
інспекціями та іншими контролюючими
органами» від 13.08.2014 №408, у зв'язку із
запровадженням статтею 31 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» обмежень на проведення
перевірок державними інспекціями та
іншими контролюючими органами Кабінет
Міністрів України, затверджено Перелік
державних інспекцій та інших
контролюючих органів, яким
надаватиметься дозвіл Кабінету
Міністрів України на проведення
перевірок підприємств, установ,
організацій, фізичних осіб -
Як встановлено, Національний банк
України у значений перелік державних
інспекцій та інших контролюючих
органів не включено, відтак,
призначення та проведення перевірок
Національним банком України та
Управліннями Національного банку
України здійснюється у порядку
встановленому спеціальними законами.
З урахуванням викладеного, суд вважає
вимогу про визнання протиправними дій
Національного банку України в особі
Територіального управління
Національного банку України в
Харківській області щодо проведення
19.08.2014 позапланової, за окремим
питанням, перевірки каси Харківського
відділення №44 ТОВ «Фінансова компанія
Абсолют Фінанс», розташованої за
адресою: м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 323 необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню.
Щодо вимог про визнання протиправними
дій Національного банку України в
особі Територіального управління
Національного банку України в
Харківській області щодо встановлення
порушення у ході проведення та такими,
що не відповідають дійсності, висновки
позапланової, за окремим питанням,
перевірки каси Харківського
відділення №44, за адресою: м. Харків,
вул. Академіка Павлова, 323, викладені в
акті перевірки від 19.08.2014, суд зазначає,
що вона не підлягає задоволенню з
Справа в адміністративному суді може
бути порушена за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
Із наведених норм випливає, що позивач
на власний розсуд визначає, чи порушені
його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.
Таким чином, висновки ревізора,
викладені в акті перевірки, не
породжують та не змінюють права та
обов'язки позивача, а тому вимоги про
визнання таких висновків
неправомірними не підлягають розгляду
в порядку адміністративного
судочинства.
Позивач вказує, що оскаржує
безпосередньо дії по проведенню
перевірки, а не сам акт перевірки,
проте, такі висновки не узгоджуються з
доводами позивача, оскільки останній
не вказує на протиправність активної
поведінки відповідача, а вказує лише на
помилковість його висновків,
Відповідно до пункту 8.4 Положення №338,
якщо в результаті виїзної або
невиїзної перевірки банку (фінансової
установи) установлено порушення
валютного законодавства, то матеріали
про порушення розглядають та рішення
про притягнення до відповідальності
приймають у порядку, що встановлений
Положенням про валютний контроль.
В даному випадку, рішення про
притягнення до відповідальності не
приймалось. Листом Управління
національного банку України в
наголошену позивачу на дотриманні
вимог Інструкції №502 та на
необхідності посилення контролю з боку
керівництва фінансової установи за
діяльністю підлеглих структурних
підрозділів, розташованих в
Харківській області.
Право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб гарантується кожному (в тому числі
юридичним особам) статтею 55
Конституції України.
Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України, юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.
Згідно зі статті 2 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» суд
здійснює правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечує захист
гарантованих Конституцією України та
законами прав і законних інтересів
юридичних осіб. Частиною 3 статті 3
вказаного Закону встановлено, що
судова система забезпечує доступність
правосуддя для кожної особи в порядку,
встановленому Конституцією України та
Відповідно до частини 1 статті 6 цього ж
Закону усім суб'єктам правовідносин
гарантується захист їх прав і законних
інтересів незалежним і неупередженим
судом.
Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально - правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не заперечує встановлені під
час перевірки порушення, зокрема,
листом від 26.08.2014 на адресу Управління
національного банку України в
Харківській області позивач повідомив,
що усунув виявлене в ході перевірки
порушення. Таким чином позивач визнав
виявлені відповідачем порушення та
Позивач не надав належних обґрунтувань
наявності порушення його прав чи
інтересів у сфері публічно-правових
відносин шляхом проведення
позапланової перевірки каси
Харківського відділення №44, за
адресою: м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 323, підстави та порядок
проведення якої визначені судом як
Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача не
враховувати в якості порушення з боку
ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» висновки акту
перевірки від 19.08.2014 каси Харківського
відділення № 44 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б. 323, суд зазначає
За своєю правовою природою, відповідно
до норм чинного законодавства,
повноваження відповідача щодо
валютного регулювання, визначення
порядку здійснення операцій в
іноземній валюті, організації і
здійснення валютного контролю за
банками та іншими фінансовими
установами, які отримали ліцензію
Національного банку на здійснення
валютних операцій є дискреційними
повноваженнями та виключною
компетенцією уповноваженого органу, в
даному випадку - Національного банку
Як випливає зі змісту Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Враховуючи встановлену в даному
проваджені правомірність дій
Національного банку України в особі
Територіального управління
Національного банку України в
Харківській області щодо призначення,
проведення перевірки та оформлення
результатів та принцип розподілу
влади, який заперечує надання
адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя, позовна
вимога про зобов'язання відповідача не
враховувати в якості порушення з боку
ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» висновки акту
перевірки від 19.08.2014 каси Харківського
відділення №44 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс»,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б. 323 розцінюється
Окружним адміністративним судом міста
Києва саме як втручання в дискреційні
повноваження відповідача та виходить
за межі завдань адміністративного
судочинства, а тому, задоволенню не
підлягає.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
зібраних у справі доказів, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія Абсолют Фінанс» не підлягає
задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія Абсолют Фінанс» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
К.М. Кобилянський

Судді
Б.В. Санін

Т.О. Скочок