Справа № 803/1649/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа № 9119/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання -
Керод Х.І.,

за участю:

представників позивача -
Герасимчук О.В., Дунас В.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2014 року у справі за
позовом Волинського обласного центру
зайнятості до Головного управління
Міндоходів у Волинській області,
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Волинський обласний центр зайнятості
звернувся з позовом до Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування рішень Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області № від 04 липня
2014 року про застосування штрафних
санкцій у розмірі 5 654 грн. 20 коп. та пені
у розмірі 169 грн. 64 коп. та Головного
управління Міндоходів у Волинській
області № 4665/10/03-20-10-03-06 від 30 липня
2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 04 липня 2014 року
Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Волинській
області прийнято рішення № про
застосування до Волинського обласного
центру зайнятості штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску.

Зазначеним рішенням до Волинського
обласного центру зайнятості
застосовано штраф в розмірі 5 654 грн. 21
коп. та нараховано пеню в розмірі 169 грн.
64 коп. за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) всього на загальну суму
5 823 грн. 84 коп., за період з 22 жовтня 2013
року.

Волинський обласний центр зайнятості
не погоджується з рішенням Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області та
вважає, що платіжні доручення для
перерахування єдиного внеску подані у
встановлений чинним законодавством
строк, а відтак рішення № від 04
липня 2014 року є протиправним та
підлягає до скасування.

03.09.2014 року позивачем було подано заяву
про визнання незаконним та скасування
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління у Волинській області від 04
липня 2014 року № про застосування
до Волинського обласного центру
зайнятості штрафних санкцій у розмірі 5
654 грн. 20 коп. та пені в розмірі 169 грн. 64
коп.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області № від 04 липня 2014 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Луцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області подала апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити, а постанову суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нову, якою в задоволені позову
відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.07.2014 року Луцькою ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Волинській
області прийнято рішення № про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату єдиного соціального внеску на
суму 5 823 грн. 84 коп..

Волинський обласний центр зайнятості
не погоджуючись з рішенням апелянта
про застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного
соціального внеску 21.07.2014 року подав
скаргу на адресу Головного управління
Міндоходів у Волинській області.

04.01.2012 року між Волинським обласним
центром зайнятості та Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Волинській області
підписано договір № 49/2/29 від 14 грудня
2011 року про здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Відповідно до п. 2.3.2 зазначеного
договору, Головне управління Державної
казначейської служби України у
Волинській області взяло на себе
зобов'язання своєчасно здійснювати
розрахункові операції за дорученням
обласного центру зайнятості.

02 жовтня 2013 року до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області
були подані платіжні доручення № 2236-2243
на загальну суму 55 182 грн. 26 коп., з
зазначенням призначення платежу -
нарахування на єдиний соціальний
внесок.

З наявних в матеріалах справи щоденних
виписок з рахунків, які були подані
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Волинській області видно, що залишок
коштів на рахунку Волинського
обласного центру зайнятості становив:
за 01 жовтня 2013 року 1 667 344 грн. 83 коп., за 02
жовтня 2013 року - 764 654 грн. 83 коп., за 03
жовтня 2013 року - 4 200 654 грн. 83 коп..

Однак, незважаючи на наявність коштів
на рахунку Волинського обласного
центру зайнятості, перерахування
єдиного внеску фактично було здійснено
аж 24 жовтня 2013 року, про що свідчать
відмітки про оплату Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Волинській області на
платіжних дорученнях.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платники
єдиного внеску, крім платників
зазначених у п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок нарахований за календарний
місяць, не пізніше 20 числа наступного
місяця, крім гірничих підприємств, які
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 28 числа наступного місяця.

Задоволивши позовні вимоги
Волинського обласного центру
зайнятості, суд першої інстанції
помилково виходив з того, що оскільки
Волинським обласним центром
зайнятості своєчасно, до закінчення
граничного строку сплати подані
платіжні доручення на перерахування
єдиного соціального внеску, а кошти для
його сплати були в наявності, то це
свідчить про належне виконання
позивачем зобов'язань по сплаті
єдиного соціального внеску.

Поряд з цим, при цьому помилково
застосовано норми п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", відповідно до
якого днем сплати єдиного внеску
вважається, зокрема: у разі
перерахування сум єдиного внеску з
рахунку платника на відповідні рахунки
органу доходів і зборів - день списання
банком або центральним органом
виконавчої влади, що реалізовує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів.

Тобто, саме дата списання коштів, а не
дата подачі платіжних доручень
свідчить про факт сплати єдиного
внеску. Таким чином, факт подачі
Волинським обласним центром
зайнятості платіжних доручень 02.10.2013
року не має кардинального значення для
справи, оскільки з фактом
безпосереднього подання платіжного
доручення закон не пов'язує дійсної
сплати податкового зобов'язання. Адже
Казначейство на прийнятих
розрахункових документах зазначає
фактичну дату проведеної оплати у
вигляді штампа «Оплачено», що
відповідає дійсній даті списання
коштів з рахунку платника коштів.

При цьому, якщо бюджетна установа
своєчасно подала платіжний документ
органу Казначейства та отримала свій
екземпляр з відміткою у вигляді штампа
«Оплачено», датою операційного дня,
платник не несе відповідальність за
несвоєчасне перерахування коштів, так
як кошти вважаються списаними органами
Казначейства з рахунку платника, чого в
дійсності не було, оскільки в даному
випадку відмітка «Оплачено» була
проставлена на платіжних дорученнях
Державною казначейською службою
України при списані з рахунку
Волинського обласного центру
зайнятості 24.10.2014 року, тобто з
простроченням граничного строку
сплати грошового зобов'язання
Волинським обласним центром
зайнятості.

У зв'язку з наведеним, Луцькою ОДПІ було
правомірно винесено
податкове-повідомлення рішення №
від 04.07.2014 року, яким Волинському
обласному центру зайнятості було
нараховано штрафну санкцію у розмірі
5654,20 грн. та пеню в розмірі 169, 64 грн.

При цьому слід вказати, що по справі не
було враховано і того, що Законом «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачена
відповідальність виключно платника за
несвоєчасну сплату єдиного внеску,
без встановлення відповідальності
посереднику за неналежне виконання
своїх обов'язків, оскільки такий може
нести відповідальність лише в
регресному порядку за вимогами ЦК
України.

Зокрема, відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону
України „Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", у разі
несвоєчасної або не в повному обсязі
сплати єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи винні в порушенні законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність згідно
із законом.

Крім цього слід зазначити, що причини
прострочення граничного строку сплати
грошового зобов'язань не можуть
свідчити про протиправність
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, оскільки не
спростовують самого факту
прострочення, який потягнув за собою
винесення податкового-повідомлення
рішення від 04.07.2014 року № .

Відтак, висновок суду першої інстанції
по даній справі проведений при
неповному з'ясуванні судом та
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, внаслідок
порушення норм матеріального права що
призвело до неправильного вирішення
справи і у відповідності до вимог ст.202
КАС України є підставою для скасування
судового рішення і ухвалення нового
судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст.
198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області - задоволити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2014 року у справі № 803/1649/14 - скасувати та
прийняти нову, якою в задоволені позову
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
C.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено і
підписано 03.11.2014 року