Справа № 825/3284/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
Чернігів Справа №
825/3284/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

при секретарі - Воєдило Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно виплаченого
матеріального забезпечення на випадок
безробіття , -

В С Т А Н О В
И В:

Прилуцький міськрайонний центр
зайнятості звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно виплаченого
матеріального забезпечення в розмірі
4217 грн. 65 коп.. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що відповідач в період з 01.12.2005 по
21.12.2006 , 18.12.2007 по 01.10.2008 перебував на
обліку у Прилуцькому МЦЗ та отримував
допомогу по безробіттю, в той час як був
зареєстрований в якості суб'єкта
підприємницької діяльності, про що не
повідомив Прилуцький МЦЗ, що, в свою
чергу, є порушенням Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". За таких обставин
відповідач не мав права перебувати на
обліку в центрі зайнятості та
отримувати допомогу по безробіттю.

Від позивача до суду надійшло
клопотання, в якому він просить
розглядати справу без участі його
представника.

Відповідач в судове засідання не
з'явився вдруге, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Причини неявки суду не
повідомив.

Суд вважає, що вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення сторін
належним чином про час і місце розгляду
судової справи для реалізації ними
права судового захисту своїх прав та
інтересів. За таких обставин, суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до статті
41 Кодексу адміністративного
судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

В Україні до зайнятого населення,
відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону
України "Про зайнятість населення",
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах, зокрема, громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Пунктом 1 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 р. N 219 до державної служби
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні можуть звертатися
всі незайняті громадяни, які бажають
працювати, а також зайняті громадяни,
які бажають змінити професію або місце
роботи, влаштуватися на роботу за
сумісництвом чи у вільний від навчання
час.

ОСОБА_1 в період з 01.12.2005 по 21.12.2006 , 18.12.2007
по 01.10.2008 перебував на обліку у
Прилуцькому МЦЗ та отримував допомогу
по безробіттю.

Порядок розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України і Державної
податкової адміністрації України від
13.02.2009 № 60/62.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" датою
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця є дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця.

Стаття 46 вищевказаного Закону
передбачає, що фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Відповідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб га фізичних
осіб - підприємців 13.12.2002р. державна
реєстрація фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, 18.07.2014 державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем. За
результатами даних від державного
реєстратора та на виконання вимог
Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним був оформлений акт № 9 від
11.09.2014. (а.с. 25).

Таким чином, з наведеного вбачається,
що ОСОБА_1 з 01.12.2005 по 21.12.2006 , з 18.12.2007 по
01.10.2008 перебував на обліку у
Прилуцькому МЦЗ, тобто на момент
надання статусу безробітного, був
зареєстрований в якості фізичної особи
-підприємця.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 р. N 307,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136
передбачено, що якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, з безробітного стягується
сума виплаченої допомоги по безробіттю
з моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

За таких обставин, відповідач
безпідставно отримував допомогу по
безробіттю, оскільки на час звернення
до служби зайнятості відносився до
зайнятого населення, про що не
повідомив центр зайнятості всупереч
ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності.

Згідно наявних в матеріалах справи
довідок про виплачене Прилуцьким МЦЗ
матеріальне забезпечення ОСОБА_1 за
період з 01.12.2005 по 21.12.2006 становить сумі
1351 грн. 51 коп., з 18.12.2007 по 01.10.2008 - 2866 грн.
14 коп., а всього 4217 грн. 65 коп. ( а.с. 9,10)

На підставі ч. 3 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" директором Прилуцького МЦЗ
прийнято наказ № 171 від 12.09.2014 про
повернення коштів в розмірі 4217 грн. 65
коп.

Крім того слід зазначити, що з метою
досудового врегулювання спору,
позивачем 12.09.2014 було направлено
відповідачу листа № 01/2127, в якому
повідомлено про прийняте рішення,
запропоновано добровільно повернути
незаконно отримане матеріальне
забезпечення та роз'яснено право на
оскарження наказу.

Відповідач до центру зайнятості
вищого рівня або в судовому порядку не
оскаржив наказ № 171 від 12.09.2014 про
повернення коштів, кошти в
добровільному порядку не повернув.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно виплаченого
матеріального забезпечення на випадок
безробіття підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення незаконно
виплаченого матеріального
забезпечення на випадок безробіття -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (представницький
орган Прилуцький міськрайонний центр
зайнятості) з ОСОБА_1 незаконно
виплачене матеріальне забезпечення на
випадок безробіття у сумі 4217 грн. 65 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот