Справа № 2а-4306/12/2170
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/7024/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу скарга
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області

на ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013

та постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.03.2013

у справі № 2а-4306/12/2170

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВВВ»

до Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВВВВ» звернулось до
суду з позовом про скасування
податкового повідомлення-рішення
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби,
правонаступником якої є Каховська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, № від 08.06.2012.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.03.2013, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.12.2013, позов задоволено; скасовано
спірне податкове повідомлення-рішення,
з підстав протиправності його
прийняття.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «ВВВВ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість щодо підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту від ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» за
період з 01.01 по 31.01.2012, складено акт
№299/22-2/36719773 від 28.05.2012, в якому
зафіксовано порушення: п. 185.1 ст. 185, п. п.
198.1, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, ч. 1 ст. 201, ч. ч. 1-6 ст. 203, ст. 215, ст.
228 Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «ВВВВ» при
придбанні та продажу товарів (послуг),
товар (послуги) по вказаних правочинах
не був переданий в порушення ст. ст. 662,
655 та ст. 656 Цивільного кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість за січень 2012 року на 928
807 грн.

На підставі результатів проведеної
перевірки, 08.06.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 393 211 грн., в т.ч.: 928 807
грн. основного платежу та 464 404 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Під час проведення перевірки було
встановлено, що позивач частину
податкового кредиту січня 2012 року на
суму 928 817,66 грн. сформував за наслідками
господарських операцій з придбання
олії у ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» згідно
договору поставки від 01.10.2012 № 010112.

Донараховуючи грошове зобов'язання з
податку на додану вартість спірним
податковим повідомленням-рішенням,
податковий орган виходив з нікчемності
договору поставки, укладеного між ТОВ
«ВВВВ» та ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011»,
оскільки були задокументовані
безтоварні операції, придбана таким
чином олія соняшника не може бути
використана в оподатковуваній
господарській діяльності позивача і
тому ПДВ по цій операції не може бути
включене до податкового кредиту цього
платника у січні 2012 року.

Матеріалами справи встановлено, що
01.01.2012 між ТОВ «ВВВВ» (покупець) та ТОВ
«НКФ «Трейдінг-2011» (постачальник)
укладено договір № 010112 про поставку
олії, за умовами якого постачальник
здійснює навантаження за адресою: м.
Запоріжжя Донецьке шосе, 12; приймання
товару здійснюється на складі
постачальника, перевезення товарів
здійснюється силами та за рахунок
постачальника.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що отриманий від ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011»
товар безпосередньо пов'язаний з
господарською діяльністю позивача, що
підтверджується договорами, наданими
позивачем до матеріалів справи, які
свідчать про реальність господарських
операцій позивача з ТОВ «НКФ
«Трейдінг-2011».

Однак, висновки судів обох інстанцій є
передчасними та такими, що зроблені без
повного та всебічного з'ясування
обставин у справі.

Так, статтею 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто таким, що ухвалене відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій вказаним
вимогам не відповідають.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Докази, на які послалися суди на
обґрунтування своїх рішень, є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самих господарських операцій, а відтак
і обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

В даному випадку, судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій між позивачем
та контрагентом ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011»,
а саме: можливостей контрагента
позивача щодо виконання укладеного з
позивачем договору, зокрема, наявності
технічних та технологічних
можливостей; питання щодо фактичної
оплати позивачем податку на додану
вартість в ціні товарів (послуг), що
придбані платником податку; не
досліджено руху активів у процесі
здійснення господарських операцій між
позивачем та контрагентом, з
відповідним документальним
підтвердженням.

Для вирішення спору важливе значення
також має встановлення факту
реєстрації та перебування контрагента
платника податку в стані платника
податку на додану вартість, що надає
право такому платнику видавати
податкові накладні, які є підставою для
формування податкового кредиту.

Встановлення даних обставин є важливим
для правильного вирішення даної справи
по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області задовольнити
частково.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 та
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.03.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний