Справа № 9101/116089/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" травня 2014 р. справа №
2а/0470/6359/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.07.2012 р. у справі № 2а/0470/6359/12

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Кривого Рогу

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, -

встановив:

У травні 2012 позивач звернувся до суду
першої інстанції з позовом, в якому
просив стягнути з відповідача
заборгованість по єдиному соціальному
внеску в сумі 3284,12 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.07.2012 р. позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Зокрема, відповідач зазначив, що
обчислення єдиного внеску повинно
здійснюватись позивачем виключно на
підставі доходу відповідача,
визначеного згідно акту перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що
подавалась відповідачем до
територіального органу Пенсійного
фонду, бухгалтерських та інших
документів, що підтверджують суми
доходу, на який відповідно до Закону
України "Про збір та облік єдиною
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" нараховується
єдиний внесок.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Позивач та відповідач, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів

апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
відповідач зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Криворізької міської ради
Дніпропетровської області, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності від 18.12.2006
р. №0023854, та перебуває на обліку у
позивача як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Оскільки позивач не сплачував єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірах,
передбачених пунктом 3 частини 1 статті
7 та частиною 11 статті 8 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", позивачем було
направлено відповідачу вимогу №Ф-127
від 06.04.2012р. на суму 3 684,12грн., яка
відповідачем отримана та не оскаржена.

17.04.2012р. відповідачем було частково
погашено заборгованість на суму 400 грн.

Відповідно до картки особового рахунку
ОСОБА_1, розрахунку вимоги №127 від
06.04.2012р. за період з січня 2011 року по
грудень 2011 року, та враховуючи часткову
сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідачем в
розмірі, заборгованість відповідача
склала 3284,12 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
задоволення позовних вимог позивача, з
наступних підстав.

Порядок сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування передбачено
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та
Інструкцією "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-5 від 27.09.2010 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції 27.10.2010 року за №
994/18289.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

У відповідності до ч.8 ст.9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
періодом для відповідача є календарний
місяць.

Згідно зі ч.12 ст.9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Отже, доводи відповідача, що сплата
єдиного внеску залежить від того, чи
отримує відповідач дохід від
підприємницької діяльності, є
необґрунтованими.

На підставі п.7 ч.1 ст.13 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" Пенсійний фонд
та його територіальні органи мають
право стягувати з платників несплачені
суми єдиного внеску.

Відповідачем заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
добровільному порядку в розмірі 3 284,12
грн. погашена не була, тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про стягнення
вказаної суми з відповідача.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.07.2012 р. у справі № 2а/0470/6359/12 залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун