Справа № 2а-1676/11/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
Справа №
9104/55719/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
житлово-експлуатаційної організації
№7 на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2011 року у справі за позовом
житлово-експлуатаційної організації
№7 до контрольно-ревізійного відділу в
м. Івано-Франківську про визнання
неправомірними дій, визнання
незаконною та скасування вимоги №
110-14/298 від 16.05.2011 року в частині
повернення незаконно виплаченої
премії, визнання незаконним акту №
110-21/010 від 29.04.2011 року,-

В С Т А Н О В И В :

житлово-експлуатаційна організація № 7
звернулася в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
контрольно-ревізійного відділу в м.
Івано-Франківську в якому просила
визнати неправомірними дії при
складанні вимоги за № 110-14/298 від 16.05.2011
року в частині незаконності
нарахування премій керівнику та
неприйнятті обґрунтованих та
правомірних заперечень, визнати
незаконною та скасувати вимоги про
усунення порушень за № 110-14/298 від 16.05.2011
року в частині повернення незаконно
виплаченої премії керівнику ЖЕО №7 та
визнати незаконним акт перевірки за
№110-21/010 від 29.04.2011 року

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 24.05.2011 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі в частині позовних вимог щодо
визнання незаконним акту перевірки за
№110-21/010 від 29.04.2011 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції
житлово-експлуатаційна організація № 7
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова прийнята
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що 16.05.2011
року до ЖЕО № 7 контрольно-ревізійним
відділом в м. Івано-Франківську
направлено вимогу № 110-14/298, в п. 3 якої
зазначається, що начальнику ЖЕО № 7
зайво нарахована премія, оскільки в
періоди з 01.10.2008 року по 01.12.2009 року та з
01.02.2010 року по 01.12.2010 року було допущено
несвоєчасну виплату заробітної плати
працівникам. В зазначені періоди з
01.10.2008 року по 01.12.2009 року відділом ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції на підставі
виконавчих документів накладалися
арешти на розрахункові рахунки 25.09.2008
р., 12.02.2009 р., 23.02.2009 р. А в період з 01.02.2010
року по 01.12.2010 року кошти ЖЕО № 7 були
арештовані: 21.04.2010 р, 16.06.2010 р., 12.07.2010 р.,
що в свою чергу привело до повної
зупинки статутної діяльності ЖЕО-№7 в
тому числі і виплати заробітної плати
працівникам. апелянт вважає, що саме ця
обставина є об'єктивною причиною
часткової затримки виплати заробітної
плати працівникам, оскільки арешт
коштів ЖЕО-№7 повністю зупиняє
статутну діяльність організації. Проте
цей факт, працівниками
контрольно-ревізійного відділу м.
Івано-Франківська не був взятий до
уваги.

Також апелянт зазначає, щодо одержання
керівником організації премій, то
відповідно до п. 16 діючого контракту
вона виплачується і призначається
розпорядженням міського голови за
поданням управління та погодженням із
заступником міського голови. Розмір
таких премій визначений п. 16(б)
контракту і призначення премій
свідчить проте, що робота, яка доручена
керівнику виконувалась своєчасно і
належним чином.

Частина 2 ст. 1166 Цивільного Кодексу
України передбачає, що особа, яка
завдала шкоди звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 12
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
службові особи державних
контрольно-ревізійних служб
зобов'язані суворо додержувати
Конституції України, законів України,
прав та інтересів громадян,
підприємств, установ і організацій, що
охороняються законом, тому викладення
в вимозі №11.0-14/298 від 16.05.2011 року
недостовірних відомостей та
неприйняття нормативно обґрунтованих
заперечень (пояснень) є незаконним.

Стаття 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначає,-
що виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку. Органи
місцевого самоврядування затверджують
ціни/тарифи на житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно
обгрунтованих витрат на їх
виробництво. У разі затвердження
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги нижчими від розміру економічно
обґрунтованих витрат на-їх виробництво
орган, що їх затвердив, зобов'язаний
відшкодувати з відповідного місцевого
бюджету виконавцям/виробникам, різницю
між затвердженим розміром цін/тарифів
та економічно обгрунтованими
витратами на виробництво цих послуг.

Рішенням Івано-Франківської міської
ради від 28.12.2004р. за №478 встановлено, що
з січня 2005р. міськвиконкомом
затверджуються тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
економічно обґрунтованих витрат, в
разі затвердження тарифів нижче від
розміру економічно обґрунтованих
витрат, різниця в тарифах
відшкодовується в повному розмірі
протягом поточного року. Формування
тарифів здійснюється у відповідності
до мінімального переліку робіт з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, визначеного
рішенням виконавчого
Івано-Франківської міської ради.

Також апелянт зазначає. що затверджені
виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради тарифи
на житлово-комунальні послуги не
покривають фактичних витрат ЖЕО-№7.
Зокрема в період 2008 року різниця не
відшкодованої суми коштів складала 763700
грн. В період 2009 року -491700 грн., в період
2010 року - 421700 грн. Таким чином, за період
2008-2010 року ЖЕО-№7 не отримано
відшкодування в різниці цінах і
тарифах на загальну суму 1677100 грн., що
також негативним чином відобразилось
на платоспроможності організації.

ЖЕО-№7 в період 2008 - 2010 років до відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції на підставі судових
рішень направлено 112 справ про
стягнення заборгованості з мешканців
за надані житлово-комунальні послуги
на загальну суму 126398 грн., проте
стягнуто відділом ДВС тільки 23434 грн., а
сума в розмірі 102964 грн. і до цього часу
перебуває на виконанні у відділі ДВС,
що також негативно відобразилось на
фінансовому стані організації.

ЖЕО-№7 відноситься до комунальної
форми власності і частково
фінансується з державного бюджету,
зокрема в період 2008 - 2010 років
організацію не отримано дотацій із
бюджету на загальну суму 72800 грн.

У період 2009 - 2010 років здійснювалась
додаткова робота по прибиранню доріг,
яка не входить в перелік послуг
затверджених виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради. За
дані роботи організація повинна була
отримати 170000 грн. відшкодування, проте
вказані кошти організацією до цього
часу не отримані.

Тому апелянт вважає, що у період 2008 - 2010
років ЖЕО № 7 здійснювались всі
необхідні заходи спрямовані на
дотримання чинного законодавства та
своєчасну виплату заробітної плати
працівникам організації, виходячи із
фінансового стану ЖЕО-№7.

За результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності
ЖЕО-№7 складений акт від 29.04.2011 року
№110-21/010, який апелянт вважає незаконним
в частині внесених в нього
недостовірних та незаконних
відомостей щодо нарахування премій
начальнику ЖЕО-№7.

На підставі наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання п. 1.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи КРВ в м.
Івано-Франківську на І квартал 2011 року,
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
житлово-експлуатаційної організації
№7 за період з 01.04.2008 року по 31.03.2011 року.
За результатами ревізії складено акт
від 29.04.2011 року за №110-21/010.

Згідно ч. 1 ст.2 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є,
зокрема, здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів.
В силу ч.2 вказаної норми державний
фінансовий контроль реалізується
державною контрольно-ревізійною
службою через проведення державного
фінансового аудита, перевірки
державних закупівель та інспектування.
Частиною 5 вищенаведеної статті
передбачено, що інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
контрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 року за
№550, якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, органом служби у
строк не пізніше ніж 10 робочих днів
після реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Судом з'ясовано, що ревізією
достовірності та законності витрат на
оплату праці встановлено, що посадові
оклади працівникам нараховуються
згідно затверджених штатних розписів,
а посадовий оклад начальника ЖЕО № 7 на
підставі Контракту укладеного
виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради в
особі міського голови з керівником
підприємства від 05.07.2006 року, із змінами
від 18.06.2008 року за № 27/1- С, від 29.05.2009 року
за № 26/1-С «Про продовження терміну дії
укладеного контракту» та Контракту від
05.07.2010 року. Ревізією встановлено, що за
виконання обов'язків передбачених
Контрактом керівнику ЖЕО №7 Рибаку М.М.,
нараховується заробітна плата за
рахунок частки доходу, одержаного
підприємством в результаті здійснення
господарської діяльності - посадовий
оклад в розмірі 1900 грн., а з 05.07.2010 року -
2000 грн. Премія нараховується в розмірі
100% нарахованої заробітної плати за
посадовим окладом. Розмір премії
погоджується управлінням
житлово-комунального господарства на
підставі даних про виконання базових
показників.

Перевіркою наявності підстав для
нарахування премії встановлено, що
нарахування премії начальнику ЖЕО №7
Рибаку М.М. здійснювалось згідно
наказів управління
житлово-експлуатаційного господарства
виконкому Івано-Франківської міської
ради та розпоряджень міського голови.
Перевіркою наявності заборгованості з
виплати заробітної плати працівникам
встановлено, що за період з 01.10.2008 року
по 01.12.2009 року та з 01.02.2010 року по 01.12.2010
року за даними «Головних книг» по
кредиту рахунку 661 «Розрахунки із
заробітної плати» на початок кожного
місяця рахується прострочена
заборгованість по заробітній платі
працівникам, що є порушення статті 115
Кодексу Законів про Працю України.

Перевіркою встановлено, що в порушення
вимог Контрактів, при наявності
заборгованості по заробітній платі
працівникам, за період з 01.10.2008 року по
01.12.2009 року та з 01.02.2010 року по 01.12.2010 року
начальнику ЖЕО №7 Рибаку М.М. зайво
нараховано премію на загальну суму 31
844,46 грн., та як наслідок, зайво
проведено нарахувань на заробітну
плату та перерахування до державних
цільових фондів на загальну суму 11 705,40
грн. Внаслідок допущеного з вини
начальника ЖЕО №7 Рибака М.М. та
начальника фінансово-економічного
відділу Машіко Г.М. порушення,
підприємству завдано матеріальної
шкоди (збитків) на суму 43 549,86 грн.

Із суми нарахованої премії утримано
податок з доходів громадян та внески до
державних цільових фондів на суму 6209,66
грн., та виплачено начальнику ЖЕО №7
Рибаку М.М. - 25 634,80 грн. Під час ревізії
відшкодовано 1529,50 грн., та від
кореговано утримання на суму 370,50 грн.,
внески до державних цільових фондів на
698,63 грн.

На підставі акту ревізії від 29.04.2011 року
за №110-21/010 відповідачем винесено
вимогу за № 110-14/298 від 16.05.2011 року.
Відповідно до змісту даної вимоги
відповідачем пред'явлено позивачу
вимоги, в тому числі й щодо усунення
вищенаведених порушень і недоліків, а
саме в пункті 3 зазначено: «начальнику
ЖЕО №7 Рибаку М.М. повернути зайво
одержану премію в сумі 24 105 грн., в касу
ЖЕО №7; бухгалтерії провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових фондів та повернути
зайво сплачені кошти на загальну суму 16
845,93 грн.».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог судом враховано, що відповідно до
ч. 7 ст. 10 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
управління має право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо засунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати з судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 цього Закону,
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
правомірність винесення вимоги
контрольно-ревізійного відділу в м.
Івано-Франківську про усунення
порушень виявлених ревізією, в тому
числі й пункту 3, оскільки підпунктом б
пункту 17 Контракту укладеного
виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради в
особі міського голови з керівником
підприємства від 05.07.2006 року та
підпунктом б пункту 16 Контракту від
05.07.2010 року, чітко передбачено, що
премія керівнику не нараховується при
наявності заборгованості з виплати
заробітної плати на підприємстві.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу
житлово-експлуатаційної організації
№7 - залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2011 року у справі № 2а-1676/11/0970 - без
змін

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

В.Я. Макарик