Справа № 808/5748/14
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року , 0 10-55 годині,Справа №
808/5748/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Матяш
О.В., розглянувши в м. Запоріжжі у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Бердянську та Бердянському районі
Запорізької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Бердянську
Запорізької області про стягнення
витрат на виплату допомоги на
поховання,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, зазначивши в заяві, що УПФУ за
липень 2014 року виплачено суму допомоги
на поховання пенсіонера ОСОБА_1, який
отримував пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в розмірі 127,82 гривень,
крім того, сума витрат на доставку цієї
допомоги за цей же період складає 1,01
гривні, таким чином, загальна сума
витрат, пов'язаних з виплатою допомоги
на поховання вказаного пенсіонера,
складає 128,83 гривень. Позивач просить
стягнути зазначену суму, розглянувши
справу без участі його представника.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, надавши до
його початку заперечення, відповідно
до яких позов не визнає та просить
відмовити у його задоволенні, оскільки
законодавством передбачено виплату
допомоги на поховання пенсіонера, який
отримував пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за рахунок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України лише у випадку
встановлення причинного зв'язку смерті
такого пенсіонера з одержаним
каліцтвом, що має підтверджуватися
висновком відповідних медичних
закладів. Просить розглянути справу
без участі його представника.

Згідно із ч.6 ст.128 КАС України, «якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта».
Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось. У
зв'язку із вищенаведеним суд розглянув
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на таке: судом
встановлено, що між УПФУ та Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань підписано акт щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за липень 2014 року (далі -
акт звірки).

За липень 2014 року сторонами складено та
узгоджено таблицю розбіжностей до
довідки про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, по Відділенню виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Бердянську та
Бердянському районі Запорізької
області (далі - таблиця розбіжностей), в
якій вказано не враховані суми витрат
на виплату допомоги на поховання,
оскільки смерть потерпілого не
пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування
(основний розмір - 44,22 гривень, цільова
допомога - 83,6 гривень, доставка - 1,01
гривень). Вказана таблиця розбіжностей
підписана представниками сторін.

Судом встановлено, що відповідач не
прийняв до заліку вказану суму витрат.

Вказані обставини підтверджуються
списком осіб, яким призначені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, або професійного
захворювання, не прийнятих до заліку,
за липень 2014 року; списком померлих
осіб і осіб, знятих з обліку з інших
причин, які отримували вищевказані
пенсії в липні 2014 року; довідкою про
суму допомоги на поховання, виплачену
сім'ї померлого, який отримував таку
пенсію, в частині, що підлягає
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, в липні 2014 року.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №
16/98-ВР від 14.01.1998 (далі - Основи),
«загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом».

Згідно зі ст. 4 Основ, «залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ».

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 25 Основ, «за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання».

Згідно з п.5 ч.1 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999 (далі
- Закон № 1105), «Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат».

Статтею 21 вказаного Закону визначено
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, зокрема, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні відповідні кошти,
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов.

Відповідно до ч.8 ст.34 вказаного Закону,
«у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України».

Згідно з п.п. 2, 5 Порядку проведення
витрат на поховання у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 826 від 11.07.2001, «витрати на поховання
провадяться у разі смерті потерпілого,
що настала за обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, перелік
яких визначено Кабінетом Міністрів
України.

Організація поховання працівника, який
загинув на виробництві або помер у
лікарні під час лікування отриманої на
виробництві травми, проводиться
страхувальником».

Відповідно до абз. 2 ч. 9 ст. 34 Закону №
1105-XIV, «у разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів».

Згідно з ч.4 ст. 26 Закону №16/98-ВР, «якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат».

Таким чином, Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто,
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
Постановою Пенсійного фонду України
та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003,
яка зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 за № 376/7697,
«відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій».

Наведені вище норми чинного
законодавства дають можливість
зробити висновок про наявність
правових підстав та визначеного
законодавством порядку (механізму)
відшкодування відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України понесених
управліннями Пенсійного фонду України
витрат на відшкодування суми витрат на
виплату допомоги на поховання.

Судом встановлено, що нещасний випадок,
який є підставою нарахування та
виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності,
настав 07.04.1979 - акт №6 про нещасний
випадок на виробництві.
Непрацездатність ОСОБА_1 також
підтверджена витягом із Акту огляду
МСЕК від 19.03.2002. Вказаний пенсіонер
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - витяг з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про смерть для отримання
допомоги на поховання.

Вказані докази не підтверджують той
факт, що смерть ОСОБА_1 настала за
наслідками отриманих нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які підтверджуються
висновками спеціальних медичних
закладів. Відтак, відсутні правові
підстави для відшкодування понесених
витрат на поховання вказаного
пенсіонера за рахунок відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41,128,158-163,167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

у позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена у
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд через
Запорізький окружний адміністративний
суд у десятиденний строк з дня
отримання постанови шляхом подання
апеляційної скарги.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, що її подає, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
О.В. Матяш