Справа № 127/8542/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/8542/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

30 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

за участю секретаря судового
засідання: Марцісь Ю.А.

за участю представників сторін:

Позивач:Єремєєв В.І.

Представник відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 24
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького
міського суду Вінницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці про перерахунок пенсії,
відшкодування недоплати та моральної
шкоди.

Відповідно до постанови Вінницького
міського суду Вінницької області від 24
липня 2014 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з таким рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, а також
на невірне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
апелянта повністю підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Позивач проти апеляційної скарги
заперечив та просив рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 24 липня 2014 року-
без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, з
посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 30
березня 2012 року та вкладки НОМЕР_2
виданої 30 березня 2012 року, дійсних
безстроково встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Відповідно до довідки ВАТ
"Вінницяводпроект" №23 від 23.03.2004 року,
позивач працював у Вінницькому філіалі
інституту "Укрдіпроводгосп" і його
зарплата за липень 1986 року, 23 робочих
дні склала 200,00 крб. Доплата за
ліквідацію Чорнобильської катастрофи
склала: березень 1987 року-279,88 крб.,
грудень 1992 року-156,54 крб.

Згідно довідки НДІ "Укрводпроект"
№137/6054 від 03.12.1992 року ОСОБА_3 не була
нарахована підвищена заробітна плата
за роботу в зоні відчуження ЧАЕС за
12,15,16,18,23,25,28,30,31 липня 1986 року по місцю
роботи в колишньому інституті
"Укрдіпроводгосп" Вінницькій філії.
Наказом №112 -к від 30.03.1987 року директора
ВФІ "Укрдіпроводгосп" наказано
здійснити доплату, зокрема ОСОБА_3 за
понадурочні роботи.

Згідно наказу від 07.12.1992 року директора
Орендного підприємства
"Вінницяводпроект" наказано провести
доплату, зокрема ОСОБА_3 в двократному
розмірі понад встановлені оклади в 1986
році за дні роботи в зоні відчуження.

Довідкою ВАТ "СБК "Водпроект" №17 від
15.03.2013 року позивач знаходився при
ліквідації Чорнобильської АЕС 9 днів -
12,15,16,18,23,25,28,30,31 липня 1986 року, тарифна
ставка - 200,00 крб., донараховано у
березні 1987 року за 12,15,16,18,23,25,28, 30,31 липня
1986 року-45,45 крб.(денна тарифна ставка),
234,49 крб, (доплата за роботу у надурочний
час), всього 279,94 крб, донараховано у
грудні 1992 року 159,51 крб.

Згідно зі ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначені
види пенсій, які підлягають виплаті
особам, постраждалим внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС.

Відповідно п. 1 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначено механізм обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Пенсії за
бажанням осіб можуть призначатися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

Таким чином, оскільки позивач працював
на територіях радіоактивного
забруднення середньомісячний
заробіток для нього визначається за
цей календарний місяць відповідно до
постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року, якою
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідач як орган, якому делеговано
повноваження щодо призначення і
виплати пенсії та доплат до них,
повинен був діяти відповідно до вимог
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Постанови Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011 р.
№1210 "Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
здійснити відповідний перерахунок
пенсії позивачу та не допускати
звуження змісту та обсягу прав
позивача, встановлених законодавством
України. Однак, відповідач у порушення
зазначених положень законодавства,
відмовив позивачеві у проведенні
перерахунку пенсії.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди в сумі 100000,00
грн. , то суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні даних позовних вимог,
оскільки згідно ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із пошкодженням її
майна.

Доводи апелянта не спростовують
висновків суду першої інстанції та є
безпідставними.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право апеляційну скаргу залишити
-без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції не підлягає
скасуванню, оскільки прийнята у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, з належним
з'ясуванням обставин справи,
необхідних для правильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 24 липня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
04 листопада 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.