Справа № 821/2889/14
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р.м. Херсон Справа №
821/2889/1416 год. 21 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Леутській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного акціонерного
товариства "Новокаховський завод
силікатної цегли" до Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування припису,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач
посилається на те, що 09.07.2014 р. на адресу
ПрАТ "НК ЗСЦ" надійшов лист від
Державної екологічної інспекції в
Херсонській області з приписом №04-9/1592
від 04.07.2014 p., яким вимагається отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами, та здійснити тампонаж
непридатних для експлуатації
свердловин на воду.

Позивач не погоджується з висновками
припису (п.3, п.6), вважає їх помилковими
та безпідставними в частині
зобов'язання підприємства отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами та здійснення тампонажу
свердловин, та таким, що повинен бути
скасований. Вважає, що він не повинен
отримувати спеціальний дозвіл на
користування надрами, оскільки: він
володіє земельною ділянкою;
продуктивність водозаборів підземних
вод не перевищує 300 кубічних метрів на
добу; він використовує воду для власних
господарсько-побутових потреб.

Позивач не повинен здійснювати
тампонаж не придатних для експлуатації
свердловин на воду, оскільки
артезіанські свердловини №19-112 та №19-142
тимчасово законсервовані, гирла
заварені, доступу до водоносного
горизонту немає.

Просить суд визнати протиправними,
нечинними та скасувати частини 3 та 6
припису Державної екологічної
інспекції у Херсонській області від
04.07.2014 року за №04-9/1592, яким ПрАТ
"Новокаховський завод силікатної
цегли" зобов'язано отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами (підземними водами) та
здійснити тампонаж непридатних для
експлуатування свердловин на воду.
Вирішити питання про розподіл судових
витрат.

У подальшому збільшив позовні вимоги,
остаточно просив суд визнати
протиправними, нечинними та скасувати
частини 2, 3 та 6 припису Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області від 04.07.2014 року за №04-9/1592, яким
ПрАТ "Новокаховський завод силікатної
цегли" зобов'язано виконати умови щодо
організації режимних спостережень за
змінами рівнів в процесі експлуатації
свердловин; отримати спеціальний
дозвіл на користування надрами
(підземними водами) та здійснити
тампонаж непридатних для
експлуатування свердловин на воду.
Вирішити питання про розподіл судових
витрат.

У судовому засіданні представник
позивача наполягав на позовних
вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні по суті позову заперечував,
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши
докази у справі, суд встановив такі
обставини.

24-27.06.2014 р. державними інспекторами з
охорони навколишнього природного
середовища Херсонської області,
відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" (№1264-91) здійснено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
частині дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами ПАТ
"Новокаховський завод силікатної
цегли".

Під час здійснення державного контролю
державними інспекторами з охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області встановлено, що
основним видом діяльності
підприємства є виготовлення виробів з
бетону для будівництва, вироблення
вапна та гіпсових сумішей та інше.

В акті перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
24-27.06.2014 р. зазначено, що на балансі
підприємства знаходиться 3
артсвердловини №№19-111,19-112, 19-142.
Свердловини №19-112 та №19-142 тимчасово
законсервовані. Відповідно до акту від
28.09.2007 року гирла заварені, доступ до
водоносного горизонту відсутній.

Водокористування підприємства
здійснюється з артезіанської
свердловини №19-111 на підставі дозволу
на спеціальне водокористування № Укр.
7901-ХРС, виданого Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Херсонській області від
05.12.2012 терміном дії до 01.10.2015. Паспорти
на артезіанські свердловини на розгляд
представлено.

04.07.2014 р. відповідачем винесений
припис на усунення порушень вимог
природоохоронного законодавства.
Приписом передбачено, зокрема:

пунктом 2 - виконати умови дозволу
на спеціальне водокористування в
частині, дотримання умови
погоджувальних організацій, а саме -
висновку Південно - Української
гідрогеологічної експедиції вих.№213
від 26.10.2012 р. щодо організації режимних
спостережень за змінами півнів в
процесі експлуатації свердловин;

пунктом 3 - отримати спеціальний
дозвіл на користування надрами;

пунктом 6 - здійснити тампонаж,
непридатних для експлуатації,
свердловин на воду.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Стосовно вимоги п.2 припису про
виконання умови, щодо організації
режимних спостережень за змінами
рівнів в процесі експлуатації
свердловин, суд виходить з такого.

В погоджувальному листі Південно -
Української гідрогеологічної
експедиції вих. №213 від 26.10.2012 р.
зазначені особливі умови погодження,
зокрема, "обладнувати локальні мережі
спостережних свердловин за якісним
станом підземних вод".

В п.3.30 акту перевірки від 27.06.2014 р. (копія
додається), на підставі якого складено
припис, зазначено: "заходи щодо
попередження забруднення підземних
вод здійснюються; локальні мережі
спостережувальних свердловин для
контролю за якісним станом підземних
вод обладнані" та помічено позначкою
"НВ", що означає дотримання питання не
вимагається від цього об'єкта
контролю.

У п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу Україні
зазначено, що водокористувачі
зобов'язані:

здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
дозволу. Статтею 49 ВК України
встановлено порядок отримання дозволу
на спеціальне водокористування.

Таким чином, у наведених відповідачем
правових підставах застосування п.2
припису, не міститься зобов'язань щодо
"організації режимних спостережень за
змінами рівнів в процесі експлуатації
свердловин".

Суд приходить до висновку, що в цій
частині відповідач діяв не на підставі,
та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Стосовно вимоги п.3 припису про
отримання спеціального дозволу на
користування надрами, суд виходить з
такого.

На законодавчому рівні використання
таких природних ресурсів як підземні
води регулюються Водним кодексом
України та Кодексом України про надра.
У зв'язку з чим передбачено отримання
двох різних дозволів - дозволу на
спеціальне водокористування
(відповідно до Водного кодексу України)
та спеціального дозволу на
користування надрами (відповідно до
Кодексу України про надра).

Статтею 19 Кодексу України "Про надра"
визначено, що надра надаються у
користування підприємствам, установам,
організаціям і громадянам лише за
наявності у них спеціального дозволу
на користування ділянкою надр. Право на
користування надрами засвідчується
актом про надання гірничого відводу.

Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Такий виняток, зокрема, встановлений
статтею 23 Кодексу України про надра
встановлено, що землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Позивач вважає, що ним виконані умови,
передбачені ст.23 КУпН, тому він не
повинен отримувати спеціального
дозволу на користування ділянкою надр.

Однак, суд вважає, що виконавши дві
передбачені Законом умови, щодо
власних земельних ділянок та забору
води не більше ніж 300 куб на добу,
позивач використовує підземні води для
задоволення виробничих потреб
діяльності підприємства, а не для
господарських і побутових потреб.

Так, відповідно до ГОСТУ 17.1.1.04-80,
"Классификация подземных вод по целям
водопользования", затвердженого
постановою Державного комітету СРСР по
стандартам від №1452 (що є дійсним)
підземні води класифікуються по цілям
водокористування на
господарсько-питні,
комунально-побутові: лікувальні,
курортні та оздоровчі; потреб
сільськогосподарського призначення:
промислові (виробничі) потреби та інші.

Позивачем у відповідності до
вищезазначеного ГОСТУ 17.1.1.04-80 води
використовуються для задоволення
виробничих потреб діяльності
підприємства.

На підтвердження цього висновку є
таблиця 2 "Розрахунок потреби з
виробничого водоспоживання та
водовідведення" затверджений
директором підприємства позивача
01.11.2012 року. Так, відповідно до
розрахунку для котельні підприємства
встановлена норма розходу 0,08/тн.пара, з
якої 30% витрачається на продукцію; для
"известково - силикатного цеха"
встановлена норма розходу води "на
увлажнение массы - 0,188/1т.шт. усл.
кирпича", на "отвод конденсата от
автоклава 0,01771/т.шт. усл. кирпича".

Відповідно до п. "а" ч.4 дозволу на
спеціальне водокористування № Укр.
7901-ХРС метою водокористування позивача
є господарсько-питні та виробничі
потреби.

Таким чином суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
визнання неправомірним та скасування
п.3 припису.

Стосовно вимоги п.6 припису про
здійснення тампонажу, непридатних для
експлуатації, свердловин на воду, суд
виходить з такого.

Відповідно до акту від 28.09.2007 р.,
підписаного головним спеціалістом
державного управління охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області Барановою Г.К та
лікарем гігієністом по гігієні праці
Коцинцем В.Л., артезіанські свердловини
№19-112 та №19-142 тимчасово
законсервовані, гирла заварені,
доступу до водоносного горизонту
немає.

Крім цього факт консервації
свердловини №19-112 та №19-142 підтверджено
актом від 30.09.2009 р. за підписами
головного спеціаліста державної
екологічної інспекції Дудченко І.В. та
завідувача санітарно-гігієнічним
відділом державної установи
"Новокаховська міська СЕС" Волощука М.А.

Ці обставини були відображені в акті
перевірки від 24-27.06.2014 р., на сторінці 4-й
якого вказано, що "свердловини №19-112 та
№19-142 тимчасово законсервовані.
Відповідно до акту від 28.09.2007 року гирла
заварені, доступ до водоносного
горизонту відсутній".

Законодавством по охороні
навколишнього природного середовища
не передбачені повноваження Державної
інспекції з охорони навколишнього
природного середовища Херсонської
області вимагати від
підприємств-об'єктів контролю
проведення тампонажу законсервованих
скважин.

Суд приходить до висновку, що в цій
частині відповідач діяв не на підставі,
та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ст. 94 КАСУ якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

При подачі позову позивач сплатив
судовий збір у розмірі 73 грн.08 коп.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,
суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та
скасувати п.2 та п.6 припису Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області від 04.07.2014 року за №04-9/1592,яким
приватне акціонерне товариство
"Новокаховський завод силікатної
цегли" зобов'язано виконати умови щодо
організації режимних спостережень за
змінами рівнів в процесі експлуатації
свердловин, здійснити тампонаж
непридатних для експлуатування
свердловин на воду.

У задоволені інших позовних вимог
відмовити.

Присудити приватному акціонерному
товариству "Новокаховський завод
силікатної цегли" судові витрати з
Державного бюджету України частково у
розмірі 46 (сорок шість) грн. 36 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 24 жовтня 2014 р.

Суддя
Варняк С.О.

кат. 7.1