Справа № 815/607/14
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/607/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Яковлева
Ю.В.,

Жука С.І.,

за участю секретаря судового засідання
Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління МВС України на
Південно-Західній залізниці на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління МВС
України на Південно-Західній
залізниці, за участю третьої особи
ОСОБА_3 про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

24.01.2014р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до
управління МВС України на
Південно-Західній залізниці про
визнання протиправними та скасування
наказів начальника УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 298 о/с
від 12.12.2013 року та № 32 о/с від 26.02.2014 року,
№ 293 о/с від 09.12.2013 року про притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
у запас за п. 64 «є» (за порушення
дисципліни), поновлення його з 24.12.2013
року в органах внутрішніх справ на
посаді слідчого Слідчого відділення
лінійного відділу на станції Житомир
УМВС України на Південно-Західній
залізниці, стягнення з УМВС України на
Південно-Західній залізниці на його
користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, починаючи з 24.12.2013
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки службового розслідування про
відсутність позивача на роботі у
періоди з 03.06.2013 року по 27.06.2013 року, з
12.08.2013 року по 08.11.2013 року та з 22.11.2013 року
до теперішнього часу, які стали
підставою для прийняття оскаржуваних
наказів, не відповідають дійсності. У
зазначені періоди він перебував на
службі та виконував, покладені на нього
посадові обов'язки, в тому числі,
виконував усі усні вказівки
керівництва управління. У період з
11.11.2013 року по 26.12.2013 року він перебував
на лікарняному. 24.12.2013 року він прибув
за місцем роботи та від працівників
органу внутрішніх справ дізнався, що з
16.12.2013 року звільнений з органів
внутрішніх справ. Враховуючи
вищевикладене, Позивач вважає, що у
відповідача не було підстав для
прийняття спірних наказів та
звільнення його з займаної посади за
прогул. Також, позивач наголосив, що
акти про невихід його на службу,
складені та підписані особами, які у
період їх складення знаходились у
відпустці чи у відрядженні. З огляду на
викладене, позивач вважає, що відомості
зазначені у актах по невихід його на
службу, взагалі сфальсифіковані, адже
не можуть бути достовірним доказом за
таких вищезазначених умовах їх
складання.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову в повному
обсязі, посилаючись на те, що
призначення та проведення службового
розслідування за фактом тривалого
невиходу на службу позивача проведено
у відповідності до вимог закону. 21.11.2013
року ОСОБА_2 прибув до УМВС України на
Південно-Західній залізниці, де надав
письмові пояснення з приводу тривалого
невиходу на службу, а саме він пояснив,
що тривалий час не виходив на службу у
зв'язку із хворобою та надав лікарняні
листи. При вивченні лікарняних листів
установлено, що за періоди із 03.06.2013
року по 27.06.2013 року, з 12.08.2013 року по
08.11.2013 року документів, які
підтверджують законність його
відсутності на службі не надано.
Посилання позивача на те, що він
знаходився на службі та виконував
службові обов'язки відповідач вважає
безпідставними, оскільки в матеріалах
службового розслідування наявні акти
про невихід на службу останнього.
Враховуючи вищевикладене, представник
відповідача вважав позов
необґрунтованим та таким, що
задоволенню не підлягає.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_3 в судове засідання не прибув,
звернувся з заявою про розгляд справи
за його відсутності, в якій заперечував
проти задоволення позову в повному
обсязі з підстав, зазначених у
письмових запереченнях відповідача на
адміністративний позов (а.с.172-173).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просив постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
про відмову у позові.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін,дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

З 2001 року позивач проходив службу в
органах внутрішніх справ України, а з 12
листопада 2013 року на посаді слідчого
Слідчого відділення лінійного відділу
на станції Житомир УМВС України на
Південно-Західній залізниці, де і
працював по день звільнення.

13.11.2013 року на ім'я начальника УМВС
України на Південно-Західній залізниці
надійшов рапорт начальника відділу
кадрового забезпечення УМВС України на
Південно-Західній залізниці
полковника міліції Губенко В.В., яким
останній доповів, що майор міліції
ОСОБА_2, слідчий Слідчого відділення
лінійного відділу на станції Житомир
УМВС України на Південно-Західній
залізниці, не виходить на службу,
відповідні документи, які б
підтверджували законність його
відсутності на службі не надав.

На підставі зазначеного рапорту, у
зв'язку з тривалим невиходом на службу
майора міліції ОСОБА_2 та не наданням
відповідних документів, які б
підтверджували законність відсутності
на службі, наказом начальника УМВС
України на Південно-Західній залізниці
№ 418 від 16.11.2013 року, призначено
проведення службового розслідування
за вказаним фактом. Цим же наказом
створено комісію для проведення
службового розслідування.

За результатами проведення службового
розслідування 09.12.2013 року складено
відповідний висновок, зі змісту якого
вбачається, що слідчий Слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Житомир УМВС України на
Південно-Західній залізниці майор
міліції ОСОБА_2 у період із 03.06.2013 року
по 27.06.2013 року, з 12.08.2013 року по 08.11.2013
року та з 22.11.2013 року до часу складення
цього висновку не виходить на службу,
усні вказівки та листи керівництва про
надання будь-яких документів, які б
підтверджували законність відсутності
на службі ігнорує (а.с.77-80).

На підставі вказаного висновку
службового розслідування, за вчинення
дисциплінарного проступку, що
виразився у тривалому невиході на
службу, ігноруванні усних та письмових
вказівок керівництва УМВС України на
Південно-Західній залізниці про
надання будь-яких документів, які б
підтверджували законність відсутності
на службі, що є порушенням вимог п.п. 1, 4,
10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту та п.
4.1 розділу III наказу МВС України № 155 від
22.02.2012 року «Про затвердження Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України»,
наказом начальника УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 293 о/с
від 09.12.2013 року, на слідчого Слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Житомир УМВС України на
Південно-Західній залізниці майора
міліції ОСОБА_2 накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
(а.с.83-84).

Наказом начальника УМВС України на
Південно-Західній залізниці від 12.12.2013
року № 298 о/с «По особовому складу»,
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, звільнено з органів
внутрішніх справ у запас (із
постановкою на військовий облік) за
п.64«є» (за порушення дисципліни) майора
міліції ОСОБА_2, слідчого Слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Житомир УМВС України на
Південно-Західній залізниці, з 16.12.2013
року (а.с.86).

Наказом начальника УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 32 о/с від
26.02.2014 року «По особовому складу»
внесено зміни до вказаного наказу № 298
о/с від 12.12.2013 року щодо дати звільнення
позивача, яка визначена з 24 грудня 2013
року (а.с.87).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав, що звільнення
відбулось за відсутністю для цього
беззаперечних доказів.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону
України «Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року № 114
(далі - Положення № 114).

Відповідно до пп. «є» п. 64 Положення №
114, особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-ІV (далі - Статут).

Частиною 12 Статуту передбачено, що на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення як звільнення з органів
внутрішніх справ.

З'ясування обставин порушення
службової дисципліни здійснюється в
ході службового розслідування, порядок
проведення якого визначений ст. 14
Статуту та Інструкцією про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ, затвердженої
наказом МВС України № 230 від 12.03.2013р.,
зареєстрованої в Мінюсті України
02.04.2013р. за № 541/23073.

За даними службового розслідування,
яке проводилось з 13.11.2013р. по 09.12.2013р.,
встановлений факт тривалого невиходу
на службу слідчого СВ ЛВ на ст.Житомир
УМВС України на Південно-Західній
залізниці ОСОБА_2, а саме за період з
03.06.2013 року по 27.06.2013 року, з 12.08.2013 року
по 08.11.2013 року та з 22.11.2013 року до часу
складання висновку.

Судова колегія звертає увагу, що у
зазначених у висновку службового
розслідування періодах, а саме
впродовж червня 2013р. та по 12.11.2013р.
позивач працював на посаді слідчого СВ
ЛВ на ст.Дарниця УМВС України на
Південно-Західній залізниці.

З висновку службового розслідування
вбачається, що наказом начальника УМВС
України на Південно-Західній залізниці
від 23.04.2013р. № 92/0с позивача призначено
на посаду слідчого СВ ЛВ на ст.Дарниця
УМВС України на Південно-Західній
залізниці.

23.04.2013р. на підставі рапорту позивача
йому надано чергову відпустку за 2013р. з
24.04.2013р. по 02.06.2013р.

Наказом МВС України від 14.04.2013р. № 445
«Про затвердження штатів органів і
підрозділів УМВС України на Донецькій
та Південно-Західній залізницях» та
наказом УМВС України на
Південно-Західній залізниці від
07.06.2013р. № 168 «Про оголошення штатів
органів і підрозділів Управління»
реорганізовано лінійні підрозділи
управління та скорочено посаду, яку
обіймав ОСОБА_2

08.11.2013р. на засіданні кадрової комісії
прийнято рішення про призначення
ОСОБА_2 на посаду слідчого Слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Житомир УМВС України на
Південно-Західній залізниці.

Зазначене рішення кадрової комісії
стало підставою для прийняття наказу
начальника УМВС України на
Південно-Західній залізниці від
12.11.2013р. № 268/ос про призначення ОСОБА_2,
який перебуває у розпорядженні
управління МВС України на
Південно-Західній залізниці на посаді
слідчого відділення лінійного відділу
на ст.Дарниця, слідчим СВ ЛВ на
ст.Житомир з відповідним посадовим
окладом (а.с.61).

Таким чином, можливі порушення
службової дисципліни, про які йдеться у
висновку службового розслідування, а
саме у період з 03.06.2013 року по 27.06.2013
року, з 12.08.2013 року по 08.11.2013 року,
здійсненні позивачем на посаді
слідчого відділення лінійного відділу
на ст.Дарниця, з якої він переведений
12.11.2013р. на іншу посаду - слідчого СВ ЛВ
на ст.Житомир.

За обставинами справи позивач з 11.11.2013р.
по 23.12.2013р. знаходився на лікуванні, що
підтверджується довідкою про
тимчасову непрацездатність,
лікарняним листком, випискою з
медичної картки хворого лікарні
(а.с.14-16).

Саме враховуючи поважність
відсутності позивача на службі за цей
період, відповідач наказом від 26.02.2014р.
№ 32 о/с змінив наказ від 12.12.2013р. № 298, в
частині дати звільнення позивача: з
16.12.2013р. на 24.12.2013р. (а.с.86-87).

Висновок службового розслідування про
порушення позивачем, як слічим СВ ЛВ на
ст.Житомир, службової дисципліни у
вигляді тривалого невиходу на службу з
03.06.2013 року по 27.06.2013 року, з 12.08.2013 року
по 08.11.2013 року не грунтується на
реальних обставинах, оскільки на той
час він знаходився на іншій посаді.
Відтак, встановлений висновком факт
порушення позивачем службової
дисципліни не може бути підставою для
притягнення його до відповідальності.

Відповідачем не доведений факт
порушення дисципліни позивачем за
період знаходження його на посаді
слідчого Слідчого відділення
лінійного відділу на станції Житомир
УМВС України на Південно-Західній
залізниці, а саме у період з 12.11.2013р. по
день звільнення - 24.12.2013р.

За відсутності підтвердження в діях
позивача дисциплінарного проступку на
посаді, з якої він був звільнений,
відсутні підстави для накладення на
нього дисциплінарного стягнення.

Доводи відповідача про неможливість
раніше ніж у листопаді 2013р. з'ясувати
обставини невиходу позивача на службу
не підтверджується відповідними
доказами, зокрема направленням листів
до позивача про виклик на службу
протягом 5 місяців (з червня по листопад
2013р.). Матеріали справи лише містять
запити відповідача до медичних установ
з метою встановлення обставин
лікування позивача.

Аналіз наведеного, а також обставин
дефектності актів про невихід позивача
на службу, про що докладно зазначено
судом першої інстанції, дає підстав для
висновку про неналежну організацію
роботи відповідача.

За будь-яких обставин рішення кадрової
комісії відповідача від 08.11.2013р. про
переведення позивача на іншу посаду
слідчого, а також відповідний наказ
начальника управління, свідчать про
намір УМВС України на
Південно-Західній залізниці
використовувати позивача на даній
службі у подальшому та можливі
порушення дисципліни позивачем у
минулому не є перешкодою для цього.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку, що звільнення
позивача є незаконним, в зв'язку з чим
судом першої інстанції правильно
скасовані накази про звільнення
позивача та обґрунтовано поновлено
останнього на займаній посаді із
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
- залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.В.Яковлев

Суддя:
С.І.Жук