Справа № 813/6646/14
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про залишення позовної заяви без
Справа № 813/6646/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого - судді
судового засідання Щура
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представника відповідача Цебрівського
розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
протиправними дій, бездіяльності та
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України (далі - ГУ МВС
України у Львівській області), в якому
просить суд визнати протиправними дії
і бездіяльність відповідача, стягнути
з Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України кошти
невиплаченого грошового забезпечення
за період з 30 серпня 2007 року по 17 січня
Представник відповідача подав до суду
клопотання від 14.10.2014р. про залишення
позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду, у
зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до адміністративного суду.
Вказане клопотання мотивоване тим, що
відповідно до ч.3 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС України) для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.
Відповідач зазначає, що позивач 12.02.2009р.
звертався до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
з рапортом про виплату йому грошового
забезпечення за період з 30 серпня 2007
року по 17 січня 2008 року, що свідчить про
те, що про порушення свого права на
виплату грошового забезпечення
позивач знав ще 12.09.2009р. Відповідач
вважає, що позивач пропустив строк
звернення до адміністративного суду,
оскільки подав позовну заяву до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про визнання протиправними
дій, бездіяльності та стягнення коштів
лише через шість років після того, як
дізнався про порушення свого права, а
саме 22.09.2014р. З огляду на наведене,
відповідно до ст.100 КАС України
відповідач просить суд залишити
позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду.
Представники позивача у попередньому
судовому засіданні проти задоволення
клопотання представника позивача та
залишення позовної заяви без розгляду
заперечили. Свої заперечення
обґрунтовують тим, що до спірних
правовідносин застосовуються норми ч.2
ст.233 Кодексу законів про працю України
(далі - КЗпП України), відповідно до
положень якої у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком. Представники
позивача вважають, що звернення до суду
з позовом про стягнення суми
невиплаченого грошового забезпечення
не обмежуються жодним строком.
Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши клопотання
представника відповідача про
залишення позовної заяви без розгляду,
у зв'язку з пропуском строку звернення
до суду з позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
визнання протиправними дій,
бездіяльності та стягнення коштів, суд
Виходячи з принципу юридичної
визначеності та, зокрема, на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини від 28.03.2006 року у справі «Мельник
проти України» (заява №23436/03), слід
зазначити, що статтею 99 КАС України
визначаються строки звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом з метою
досягнення юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними. Строк звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом - проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 17.01.2008р. у
справі №2-а-26 2008р. задоволено позов
ОСОБА_4 до ГУМВС України у Львівській
області, поновлено позивача на посаді
помічника дільничного інспектора
міліції Червоноградського МВ ГУМВС
України у Львівській області з 30.08.2007р.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.04.2008р. у
справі №22-а-6085/08, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.12.2008р., змінено постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 17.01.2008р. у справі
№2-а-26 2008р. та викладено її такій
редакції: «визнати незаконним та
скасувати наказ ГУ МВС України у
Львівській області від 30.08.2007р. №330 в
частині звільнення старшого
прапорщика міліції ОСОБА_4 з посади
помічника дільничного інспектора
міліції відділення інспекторів
міліції Червоноградського міського
відділу ГУМВС України у Львівській
області, з 30.08.2007р. за п. «є» ст.63
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ України;
поновити ОСОБА_4 на посаді помічника
дільничного інспектора міліції
Червоноградського МВ ГУМВС України у
Львівській області з 30.08.2007р.»

Суд встановив, що у межах розгляду
справи за позовом ОСОБА_4 до ГУМВС
України у Львівській області про
поновлення на роботі питання про
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу суд не розглядав.

Суд зазначає, що проходження служби
рядового і начальницького складу
органів Міністерства внутрішніх справ
України регулюється не Кодексом
законів про працю України, а
спеціальним законодавством про ці
органи, яким урегульовані питання,
пов'язані із прийняттям громадян на
публічну службу, її проходженням та
звільненням із неї.

Так, вказані правовідносини
регулюються Законом України "Про
міліцію" та Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
PCP, затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №114 від 29.07.1991 року.

Згідно з п. 24 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ,
затвердженого Постановою КМ УРСР від
29.07.1991 р. № 114 (далі Положення), у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу роботу особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній роботі
(посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді)
орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно вирішує питання про виплату
особі рядового і начальницького складу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
вказаним Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи
КАС України та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

З аналізу спеціального законодавства,
що регулює правовідносини, щодо
проходження служби рядового і
начальницького складу органів
Міністерства внутрішніх справ України
вбачається, що такі не регулюють строк
звернення до суду щодо стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування законодавства про оплату
праці" № 13 від 24.12.1999 року передбачені
законодавством про працю норми її
оплати і порядок вирішення спорів про
останню не поширюється на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ.

Таким чином, суд вважає, що для
визначення строку звернення до суду у
справах про проходження служби
рядового і начальницького складу
органів Міністерства внутрішніх справ
України слід застосовувати строк,
встановлений ст.99 КАС України. Вказана
позиція суду узгоджується з позицією
Вищого адміністративного суду України,
висловленою в ухвалі від 22.01.2014р. у
справі №К/800/48216/13.

Суд встановив, що позивач оскаржує дії
і бездіяльність відповідача та просить
суд стягнути з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
кошти невиплаченого грошового
забезпечення за період з 30.08.2007 року по
17.01.2008 року.

Позивач зазначає, що довідався про
порушення свого права на виплату
грошового забезпечення за період з
30.08.2007р. по 17.01.2008р. з відповіді
начальника Червоноградського МВ ГУМВС
України у Львівській області від
29.08.2014р. №Г-25.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що 12.02.2009р. ОСОБА_4 подав до відповідача
рапорт, в якому просив виплатити йому
грошове забезпечення за період з
30.08.2007р. по 13.10.2008р. враховуючи звання,
посадовий оклад та вислугу років.
Представники позивача у судовому
засіданні визнали факт подання
позивачем рапорту від 12.02.2009р. про
виплату йому грошового забезпечення.

Таким чином, суд встановив, що позивач
знав про порушене право щодо виплатити
йому грошового забезпечення ще 12.02.2009р.,
що підтверджується копією поданого ним
рапорту.

Відповідно до поштового штемпелю на
конверті, в якому надсилалась до суду
позовна заява, така подана позивачем до
суду 22.09.2014 р., тобто, з порушенням
місячного строку звернення до суду,
передбаченого ч.3 ст. 99 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що позивач міг
скористатись своїм правом на звернення
до адміністративного суду в межах
строків, визначених ч.3 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Представниками позивача не
надано доказів поважності причин
пропуску строку на звернення до
адміністративного суду за захистом.

Згідно з ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Оскільки суд не знайшов підстав для
визнання поважними причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду, суд вважає клопотання
представника відповідача про
залишення позовної заяви без розгляду
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

З урахуванням ст.99 КАС України, судові
витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
протиправними дій, бездіяльності та
стягнення коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти дів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в
строк та в порядку, визначеному ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали суду складений і
підписаний 27.10.2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.