Справа № 2а/2570/1060/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/51613/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року у справі №2а/2570/1060/2012 за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ніжині
Чернігівської області до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання дій незаконними
та скасування пункту вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ніжині
Чернігівської області звернулося до
суду із позовом до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання дій незаконними
та скасування пункту 2.2 вимоги від
26.01.2012 №01-18/0147 про усунення порушень в
частині проведення донарахування та
виплати потерпілим індексації
страхових виплат на загальну суму 9,67
тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
вимога про проведення донарахування та
виплати належних потерпілим сум
індексації щомісячних страхових
виплат є неправомірною та підлягає
скасуванню, оскільки при проведенні
індексації страхових виплат позивач
керувався листами Міністерства праці
та соціальної політики України, які
мають обов'язкову силу для робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 2.2
вимоги Ніжинської об'єднаної державної
фінансової інспекції державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області від 26 січня 2012 року №01-18/0147 в
частині проведення донарахування та
виплати потерпілим індексації
страхових виплат в сумі 9, 67 тис. грн. В
іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Державна
фінансова інспекція в Чернігівській
області звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
судове рішення апеляційної інстанції
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що контрольно-ревізійним
відділенням в Ніжинському районі і м.
Ніжині проведено планову ревізію
цільового та законного використання
коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у
Відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ніжині за
період з 01.07.2010 по 30.09.2011, за
результатами якої складено акт від
20.12.2011 №12-25/078, в якому зазначено про
нарахування індексації в занижених
розмірах, внаслідок невірного
встановлення базового місяця для
проведення індексації, що є порушенням
п.5 Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

На підставі зазначеного акта, 26.01.2012
Державною фінансовою інспекцією в
Чернігівській області надіслано
позивачу лист-вимогу за №01-18/0147,
пунктом 1 якої вимагалося опрацювати
матеріали ревізії та вжити заходи щодо
усунення виявлених порушень,
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності винних осіб; пунктом
2.2 вимагалося провести донарахування і
виплатити потерпілим належну суму
індексації страхових виплат у сумі 9,67
тис. грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
порушення позивачем при проведенні
індексації щомісячних страхових
виплат вимог Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
та Порядку індексації грошових доходів
населення, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078.

Між тим, скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позовні вимоги, суд апеляційної
інстанції вмотивував своє рішення тим,
що відповідач, встановивши під час
ревізії порушення чинного
законодавства мав звернутися до
Міністерства праці та соціальної
політики України, як органу до
компетенції якого законодавством
встановлено здійснення контролю за
призначенням та виплатою допомоги,
компенсацій та надання соціальних
послуг у сфері страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
передбачено постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 р. №550 «Про
затвердження Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
обґрунтованим висновок суду
апеляційного інстанції про
задоволення позову, враховуючи
наступне.

Положенням про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженим Указом
Президента України від 23 квітня 2011 року
№ 499/2011, її визначено як центральний
орган виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів, та який входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Інспекція утворена шляхом
реорганізації Головного
контрольно-ревізійного управління
України відповідно до Указу Президента
України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010.

Частиною першою статті 1 Закону №
2939-ХІІ встановлено, що головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII
закріплює право контролюючого органу
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Процедуру здійснення державного
нагляду у сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності

(далі - страхування від нещасного
випадку), визначає Порядок здійснення
нагляду (пункт 1 цього Порядку).

За правилами пункту 2 зазначеного
Порядку державний нагляд у сфері
соціального страхування від нещасного
випадку здійснюють Мінпраці, Державний
комітет України з промислової безпеки,
охорони праці та гірничого нагляду,
Інспекція та їх територіальні органи.

Згідно з абзацом першим пункту 3
Порядку здійснення нагляду контроль за
додержанням страхувальниками
законодавства про страхування від
нещасного випадку здійснюється
органами державного нагляду
відповідно до законодавства та їх
компетенції. У межах своєї компетенції
такі органи надають і обов'язкові до
виконання подання щодо усунення
порушень, виявлених під час перевірки
(пункт 14 цього Порядку).

Пунктом 8 зазначеного Порядку до
компетенції Інспекції по нагляду у
сфері соціального страхування
віднесено перевірку фінансової
діяльності виконавчої дирекції Фонду
та її робочих органів, а саме:
перерахування, облік і цільове
використання страхових коштів,
матеріальних цінностей, їх збереження,
стан і достовірність бухгалтерського
обліку та фінансової звітності;
розміщення тимчасово вільних коштів, у
тому числі резерву коштів Фонду;
використання і збереження державного
та комунального майна, в тому числі
переданого в користування.

Головним органом у системі органів
державного нагляду щодо забезпечення
здійснення державного нагляду за
додержанням Фондом законодавства про
страхування від нещасного випадку
відповідно до абзацу третього пункту 3
Порядку здійснення нагляду є Мінпраці.
Саме до його компетенції пунктом 6
цього Порядку віднесено перевірку
питань додержання встановленого
порядку щодо: управління страхуванням
від нещасних випадків; здійснення
страхування від нещасних випадків та
проведення реєстрації
страхувальників; розрахунку розміру,
збирання та акумулювання страхових
внесків страхувальників, у тому числі
щодо обґрунтованості встановлення
знижки до страхових внесків (за низький
рівень травматизму, професійної
захворюваності та належний стан
охорони праці) чи надбавки (за високий
рівень травматизму, професійної
захворюваності та неналежний стан
охорони праці) страхувальників;
здійснення застрахованим та особам,
які перебувають на їх утриманні,
страхових виплат і надання соціальних
послуг; виконання обов'язків,
пов'язаних з координацією страхової
діяльності.

За змістом частини шостої статті 2
Закону № 2939-XII порядок проведення
Інспекцією державного фінансового
аудиту та інспектування
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Так, за правилами пунктів 45, 46 Порядку
проведення інспектування у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи органу
державної контрольно-ревізійної
служби, не чекаючи закінчення ревізії,
мають право усно рекомендувати
керівникам об'єкта контролю
невідкладно вжити заходів для їх
усунення та запобігання у подальшому.
Якщо ж вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Разом із тим пунктом 19 Порядку
проведення інспектування встановлено,
що якщо під час ревізії Інспекцією
виявлено факти порушення
законодавства, вжиття заходів щодо
яких не належить до компетенції
контролюючого органу (зокрема, з питань
обігу готівки, валютних операцій,
формування об'єкта та/або бази
оподаткування, ціноутворення,
управління державним майном,
дотримання антимонопольного
законодавства та інших), посадові особи
контролюючого органу невідкладно
письмово повідомляють про це керівнику
контролюючого органу чи його
заступнику, які забезпечують
інформування відповідних державних
органів про такі факти.

З огляду на встановлене у статті 10
Закону № 2939-XII право Інспекції
пред'являти вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства лише
з питань збереження і використання
державної власності та фінансів, а
також на межі компетенції Інспекції
щодо контролю за додержанням
страхувальниками законодавства про
страхування від нещасного випадку,
визначені Порядком здійснення нагляду,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність у Інспекції повноважень
заявляти вимогу про усунення виявлених
у ході ревізії цільового та законного
використання коштів Фонду порушень
порядку індексації страхових виплат
шляхом перерахунку і донарахування сум
індексації.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
08 липня 2014 року № 21-251а14.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що вимога
Інспекції про перерахунок робочим
органом Фонду сум індексації страхових
виплат є протиправною, оскільки
Інспекція, виявивши таке порушення
мала б відповідно до пункту 19 Порядку
проведення інспектування звернутися
до Мінпраці, до компетенції якого
пунктом 6 Порядку здійснення нагляду
віднесено контроль за здійсненням
страхових виплат.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області
відхилити, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: