Справа № 872/7937/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2014 рокусправа № 808/2523/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Пологівської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі №808/2523/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оріхівтехсоюз» до Пологівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби про
скасування податкового повідомлення -
рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оріхівтехсоюз»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило скасувати
податкове повідомлення-рішення,
винесене Пологівською міжрайонною
державною податковою інспекцією
Запорізької області Державної
податкової служби, від 25.10.2012 № . В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято за
результатами позапланової невиїзної
перевірки, під час якої виявлено
завищення податкового кредиту та
заниження податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на 88014,00 грн.,
внаслідок формування податкового
кредиту у червні 2011 року за рахунок сум
ПДВ по господарських операціях з
контрагентом ПП "Фізико-технічна
лабораторія". З такими висновками
органу державної податкової служби
позивач не погоджується та вважає, що
вони ґрунтуються на недостовірних та
необ'єктивних даних. Представник
позивача вказав, що господарські
операції по придбанню товарів у
контрагента ПП "Фізико-технічна
лабораторія" фактично мали місце, що
підтверджується всіма необхідними
первинними документами
бухгалтерського обліку та податковими
накладними.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Пологівська міжрайонна
державна податкова інспекція
Запорізької області Державної
податкової служби звернулась з
апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог. Апелянт вважає, що судом першої
інстанції не прийнято до уваги
встановлені перевіркою факти
неможливості останнього здійснювати
господарські операції по продажу
товарів внаслідок відсутності даної
юридичної особи за місцезнаходженням,
відсутності трудових, виробничих
потужностей, транспортних засобів,
безтоварності господарських відносин
із попередніми контрагентами по
ланцюгу постачання.

У судовому засіданні представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду
першої інстанції залишити без змін як
законне та обґрунтоване.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого є повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибув, про причини неприбуття не
повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, в період
з 18.10.2012 року по 22.10.2012 року Пологівською
міжрайонною державною податковою
інспекцією Запорізької області
Державної податкової служби проведено
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
"Оріхівтехсоюз" з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП "Фізико-технічна
лабораторія" за період з 01.06.2011 по 30.06.2011
р., результати якої оформлено актом від
22.10.2012 № 590/2201-36973766. В ході проведеної
перевірки відповідачем встановлено
порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1,
п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
податкового кредиту з ПДВ за червень 2011
року на 88014 грн. та заниження суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету за
червень 2011 року в сумі 88014 грн. На
підставі акту перевірки відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25.10.2012 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 110017,50 грн., з яких: 88014
грн. - основний платіж, 22003,5 грн. -
штрафні (фінансові) санкції. Вказане
податкове повідомлення-рішення
платником податків оскаржено в
адміністративному порядку. За
наслідками розгляду скарги рішенням
Державної податкової служби у
Запорізькій області від 28.12.2012 (а.с.23-25
том 1) скасовано податкове
повідомлення-рішення від 25.10.2012 №
в частині 22003,50 грн. застосованих
штрафних санкцій, збільшено на 1,0 грн.
розмір штрафної санкції. Відповідачем
10.01.2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № (а.с.146
зворот том 2), яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з ПДВ на
88015,00 грн., в тому числі: 88014 грн. - за
основним платежем, 1,00 грн. - за
штрафними санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність спірного податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальну зміну
майнового стану суб'єкта
господарювання.

Вимога щодо реальної зміни майнового
стану суб'єкта господарювання
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України, якими встановлено
порядок формування платником податків
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Зокрема, відповідно до пп. а п.198.1 ст.198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В свою чергу, пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

При цьому, пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що до податкового кредиту
не відносяться суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
до складу податкового кредиту є факт
здійснення платником податків
господарської операції з придбання
товарів та послуг із метою їх
подальшого використання в
господарській діяльності.
Господарські операції з придбання
товарів (послуг), що впливають на
формування податкового кредиту мають
бути фактично здійснені та
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, а
також виписаними у встановленому
законом порядку податковими
накладними, які, в свою чергу, є
підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
контрагентом ПП "Фізико-технічна
лабораторія" поставлено для позивача
товарно-матеріальні цінності на
загальну суму 525202,8 грн., в тому числі
ПДВ у сумі 88013,8 грн., розрахунки між
сторонами проведено в безготівковій
формі. Вказані обставини
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами: договором
купівлі-продажу № 118-кп від 01.06.2011
(а.с.46-47 том1), податковими накладними (на
загальну суму ПДВ - 88014 грн.) (а.с.48-90 том
1), видатковими накладними,
рахунками-фактурами (а.с. 91-176 том 1),
банківськими виписками (а.с.1-13 том 2),
картками рахунку 631 (а.с.213-239 том 2),
журналом-ордером і відомістю по
рахунку 281 (а.с.240-249 том 2),
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631 (а.с.250-251 том 2), журналом
реєстрації довіреностей (а.с.23-26 том 3),
журналом-ордером і відомістю по
рахунку 311 (а.с.27-30 том 3). Вказані
обставини також підтверджуються актом
перевірки від 22.10.2012 № 590/2201-36973766. Крім
того, придбані позивачем у ПП
"Фізико-технічна лабораторія"
товарно-матеріальні цінності в
подальшому використані в
господарській діяльності позивача, що
підтверджується дослідженими в
судовому зсіданні доказами: договором
про закупівлю товарів за державні
кошти, договорами купівлі-продажу,
первинними документами, виписаними на
виконання зазначених договорів (а.с.14-116
том 2). Суми податку на додану вартість,
сплачені позивачем у вартості товарів,
придбаних у контрагента ПП
"Фізико-технічна лабораторія"
позивачем включено до складу
податкового кредиту червня 2011 року, що
відображено у податкових деклараціях
за відповідні податкові періоди (а.с.1-11
том 3).

Надані позивачем докази є первинними
документами в розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та підтверджують
фактичне здійснення ТОВ
"Оріхівтехсоюз" господарських операцій
з контрагентом ПП "Фізико-технічна
лабораторія".

Надані позивачем для перевірки
податкові накладні, виписані
контрагентом ПП "Фізико-технічна
лабораторія", відповідають вимогам ст.
201 Податкового кодексу України.

Щодо висновків відповідача про
безтоварність господарських операцій
позивача із контрагентом ПП
"Фізико-технічна лабораторія",
зроблених на підставі акту №2158/22-6/33611371
від 09.08.22012р. ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Фізико-технічної
лабораторії" щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків з 01.06.11р. по 30.06.11р.", в якому,
зокрема, вказується, що ПП
"Фізико-технічна лабораторія" має
ознаки "транзитера", за податковою
адресою не знаходиться, у підприємства
відсутні необхідні умови ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі потужності, складські
приміщення, транспортні засоби,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

На момент здійснення господарських
операцій між ТОВ "Оріхівтехсоюз" та ПП
"Фізико-технічна лабораторія" вказаний
контрагент позивача був наділений
необхідною правосуб'єктністю.
Зазначені обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи копією
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи (а.с.43 том 1), довідкою з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
серії АА № 445860 (а.с.44 том 1), копією
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість (а.с.45 том 1).

Таким чином, відомості, якими позивач
володів на момент здійснення
господарських операцій з контрагентом
ПП "Фізико-технічна лабораторія"
відповідають тим, що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
отже є достовірними.

Крім того, відносини між учасниками
попередніх ланок постачання товарів не
мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
конкретними контрагентами. В разі
наявності у органу державної
податкової служби інформації щодо
порушення окремим платником податків
податкового законодавства, негативні
наслідки повинні застосовуватися саме
щодо цієї особи.

Щодо посилань відповідача на
відсутність у ПП "Фізико-технічна
лабораторія" трудових ресурсів та
виробничо-промислових потужностей,
колегія суддів зазначає, що відповідно
до ч. 1 ст. 133 Господарського кодексу
України, основу правового режиму майна
суб'єктів господарювання, на якій
базується їх господарська діяльність,
становлять право власності та інші
речові права - право господарського
відання, право оперативного
управління. Господарська діяльність
може здійснюватися також на основі
інших речових прав (права володіння,
права користування тощо), передбачених
Цивільним кодексом України. Тому,
обставини, наведені відповідачем, не
можуть бути доказом нездатності
контрагента виконати взяті на себе
зобов'язання по продажу товару. Крім
того, такий вид діяльності, як торгівля,
не завжди вимагає від суб'єкта
господарської діяльності наявності
сировини, матеріалів, виробничого
обладнання, оскільки торгівля може
здійснюватися готовою продукцією, а
трудові ресурси можуть залучатися за
необхідністю на підставі
цивільно-правових угод.

Щодо посилань відповідача на
відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне. За наявності
документів, які підтверджують фактичне
отримання позивачем товарів та
використання їх у власній
господарській діяльності, ненадання
такого документу як
товарно-транспортна накладна, не може
бути єдиною підставою для висновків
про відсутність підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій з придбання товару, оскільки
відповідною транспортною
документацією обов'язково мають бути
підтверджені витрати з послуг по
перевезенню вантажів, а не послуги з
придбання товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо протиправності
спірного податкового повідомлення -
рішення.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Пологівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі №808/2523/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай