Справа № 824/2857/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року м. Чернівці
справа № 824/2857/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімов О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кордобан А.В.,

представників позивача - Лопуха
С.В., Венгера А.І.,

представника відповідача (виконавчого
комітету Чернівецької міської ради) -
Юзьківа М.І.,

представника відповідача (прокурора м.
Чернівці) - Марочко Л.І.,

представника третьої особи
(департамент житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради) - Мартинюка В.М.,

представника третьої особи
(департамент економіки Чернівецької
міської ради) - Хоміцького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного підприємства
"Буковинатранссервіс" до виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
прокурора м. Чернівці Кирика
Олександра Федоровича, треті особи, які
не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору на стороні відповідача
департамент житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради та департамент економіки
Чернівецької міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення,
визнання протиправним подання,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Буковинатранссервіс» (далі - позивач
або ПП «Буковинатранссервіс»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Чернівецької міської ради (далі -
відповідач-1 або Виконком), прокуратури
м. Чернівці про визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
23.09.2014 р., №491/16 "Про розгляд подання
прокурора м. Чернівців від 12.09.2014 р.
№114/3219 вих.14 на пункт 22 додатка до
рішення виконавчого комітету міської
ради від 23.07.2013 р. №383/12 "Про
затвердження переліку майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради" та про визнання протиправним
подання прокурора м. Чернівці від 12.09.2014
р. №114/3219 вих.14 про скасування п.22
додатку до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№383/12 від 23.07.2013 р.

Ухвалою суду від 15.10.2014 р. замінено
первинного відповідача - прокуратуру м.
Чернівці, належним відповідачем -
прокурором м. Чернівці Кириком
Олександром Федоровичем (далі -
відповідач-2 або прокурор).

Крім цього, ухвалою суду від 15.10.2014 р. до
участі в справі, як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача залучено
департамент житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради (далі - третя особа-1) та
департамент економіки Чернівецької
міської ради (далі - третя особа -2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Виконкомом прийняте рішення від 23.09.2014
р., №491/16 "Про розгляд подання прокурора
м. Чернівців від 12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 на
пункт 22 додатка до рішення виконавчого
комітету міської ради від 23.07.2013 р. №383/12
"Про затвердження переліку майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради", яким внесено зміни до переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів, шляхом вилучення
майданчика на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, на якому
діяльність щодо надання послуг
паркування здійснювало ПП
«Буковинатранссервіс». Підставою для
прийняття цього рішення стало подання
прокурора від 12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 про
скасування п.22 додатку до рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №383/12 від 23.07.2013 р., згідно
якого позивач не забезпечив цільове
використання зазначеної земельної
ділянки, не встановив паркувальних
автоматів та не протидіяв стихійній
торгівлі на земельній ділянці, яка
відведена під паркувальний майданчик.

Позивач вважає таке рішення та подання
протиправними, оскільки ним цільове
використання земельної ділянки не
порушувалось, у силу не знаходження її
в користуванні, на момент прийняття
оскаржуваного рішення паркувальний
автомат встановлений, адміністрацією
ПП «Буковинатранссервіс» вживались
можливі заходи щодо боротьби зі
стихійною торгівлею на земельній
ділянці.

Відповідачі щодо задоволення позову
заперечили.

Представники третіх осіб вважають
позов не обґрунтований та просили суд
відмовити в його задоволенні.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
суду пояснили наступне.

Так, прокурором, за наслідками
проведення наглядової перевірки, на
адресу Виконкому внесено подання від
12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 про скасування п.22
додатку до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№383/12 від 23.07.2013 р. Підставою для
внесення цього подання стали матеріали
наглядової перевірки, відповідно до
яких позивач не забезпечив цільове
використання земельної ділянки,
виділеної йому для облаштування
паркувального майданчика, не встановив
паркувальних автоматів та не протидіяв
стихійній торгівлі на земельній
ділянці, яка відведена під
паркувальний майданчик.

За наслідками розгляду цього подання
23.09.2014 р. Виконкомом прийняте рішення
від 23.09.2014 р., №491/16 "Про розгляд подання
прокурора м. Чернівців від 12.09.2014 р.
№114/3219 вих.14 на пункт 22 додатка до
рішення виконавчого комітету міської
ради від 23.07.2013 р. №383/12 "Про
затвердження переліку майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради", яким внесено зміни до переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів, шляхом вилучення
майданчика на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, на якому
діяльність щодо надання послуг
паркування здійснювало ПП
«Буковинатранссервіс».

Позивач вважає таке рішення
незаконним, а подання прокурора
протиправним, оскільки ним цільове
використання земельної ділянки не
порушувалось, у силу не знаходження її
в користуванні, на момент прийняття
оскаржуваного рішення паркувальний
автомат встановлений, адміністрацією
ПП «Буковинатранссервіс» вживались
можливі заходи щодо боротьби зі
стихійною торгівлею на земельній
ділянці. При цьому представники
позивача вважають, що боротьбою зі
стихійною торгівлею мають займатись
органи Міністерства внутрішніх справ,
СЕС та відділи з питань благоустрою
органів місцевого самоврядування.

Крім цього, вважають, що оскаржуване
рішення суперечить п.5 рішення
Конституційного Суду України №7-рн/2009.

У зв'язку із зазначеним просять суд
позов задовольнити у повному обсязі.

На уточнююче запитання суду, які заходи
вживались адміністрацією ПП
«Буковинатранссервіс» щодо боротьби
зі стихійною торгівлею на земельній
ділянці на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, представники
позивача суду пояснили, що ними
встановлено інформаційний щит щодо
заборони стихійної торгівлі, укладено
договір з відділом державної служби
охорони при УМВС України в
Чернівецькій області по наданню послуг
з проведення заходів по ліквідації
стихійної торгівлі у невстановлених
місцях, інформувалась Чернівецька
міська рада та її виконавчі органи про
стихійну торгівлю біля ринку, що по
вул. Зеленій м. Чернівці та
здійснювалась роз'яснювальна робота з
особами, які здійснювали стихійну
торгівлю.

Представник відповідача-1 суду пояснив
наступне.

Так, виконкомом на підставі подання
прокурора прийняте рішення від 23.09.2014
р., №491/16 "Про розгляд подання прокурора
м. Чернівців від 12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 на
пункт 22 додатка до рішення виконавчого
комітету міської ради від 23.07.2013 р. №383/12
"Про затвердження переліку майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради", яким внесено зміни до переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів, шляхом вилучення
майданчика на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, на якому
діяльність щодо надання послуг
паркування здійснювало ПП
«Буковинатранссервіс».

Вважає зазначене рішення законним,
оскільки позивач не забезпечив цільове
використання земельної ділянки,
виділеної йому для облаштування
паркувального майданчика, не встановив
необхідної кількості паркувальних
автоматів та не протидіяв стихійній
торгівлі на земельній ділянці, яка
відведена під паркувальний майданчик.

При прийняті оскаржуваного рішення
Виконкомом враховувалось, як подання
прокурора так і інші обставини. При
цьому представник відповідача-1 суду
пояснив, що Виконкомом планувалось
прийняття подібного рішення і без
подання прокурора, що зокрема
підтверджується розміщення проекту
рішення на офіційному сайті
Чернівецької міської ради.

У зв'язку із зазначеним просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-2 суду пояснив
наступне.

Так, прокурором, за наслідками
проведення наглядової перевірки, на
адресу Виконкому внесено подання від
12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 про скасування п.22
додатку до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№383/12 від 23.07.2013 р. Підставою для
внесення цього подання стали матеріали
наглядової перевірки, відповідно до
яких позивач не забезпечив цільове
використання земельної ділянки,
виділеної йому для облаштування
паркувального майданчика, не встановив
паркувальних автоматів та не протидіяв
стихійній торгівлі на земельній
ділянці, яка відведена під
паркувальний майданчик.

За наслідками розгляду зазначеного
подання Виконкомом прийнято
оскаржуване рішення.

Вважає, що саме подання жодним чином не
порушує права позивача, оскільки воно
вносилось на розгляд Виконкому, а тому
в цій частині позов є безпідставним.

Щодо оскаржуваного рішення Виконкому
то вважає його законним, оскільки
прийняття такого рішення відноситься
до його повноважень.

На підставі викладеного просив суд у
задоволенні позову відмовити.

На уточнююче запитання суду, що стало
підставою для внесення подання від
12.09.2014 р. №114/3219 вих.14, представник
відповідача-2 суду пояснив, що
підставами для внесення подання стали
матеріали наглядової перевірки, копію
яких надав суду.

Також, на уточнююче запитання суду чи
проводились прокуратурою перевірки по
іншим об'єктам в м. Чернівцях де не
встановленні паркувальні автомати та
де має місце стихійна торгівля (ринки
«Центральний», «Головний»,
«Калинівський», «Газкомплектприлад»,
тощо) представник відповідача-2
пояснив, що ні.

Представник третьої особи-1 суду
пояснив, що на день розгляду справи у
суді у м. Чернівцях 11 операторам
паркування надано право на обладнання
та утримання майданчиків для платного
паркування транспорту на 30 адресах.
Всього у м. Чернівцях встановлено 1
паркувальний автомат на майданчику для
платного паркування транспорту на вул.
Зеленій, який обслуговує ПП
«Буковинатранссервіс». Позивачем
паркувальний автомат встановлений на
передодні прийняття оскаржуваного
позивачем рішення Виконкому.

Представник третьої особи-2 суду
пояснив, що на земельній ділянці на вул.
Зеленій (непарна сторона) площею 0,0637 га,
на якому діяльність щодо надання
послуг паркування здійснювало ПП
«Буковинатранссервіс», систематично
здійснюється стихійна торгівля, що
призводе до виникнення заторів у
дорожньому русі. Стихійна торгівля на
даній земельній ділянці здійснюється з
2004 р. Позивач не вживає всіх необхідних
заходів щодо боротьби із стихійною
торгівлею.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Відповідно до протоколу №3 засідання
конкурсного комітету з визначення
операторів паркування та надання права
на обладнання і утримання майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів від 15.05.2013 р. ПП
«Буковинатранссервіс» визначено
переможцем конкурсу з визначення
операторів паркування та надання права
з обладнання і утримання майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів по лоту №2 (вул. Зелена (непарна
сторона).

Рішенням Виконкому №383/12 від 23.07.2013 р.
«Про затвердження переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів і надання
переможцем конкурсу права на їх
обладнання і утримання та визнання
такими, що втратили чинність рішення
виконавчого комітету міської ради»
затверджено перелік майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів і надання переможцем конкурсу
права на їх обладнання і утримання, у
п.22 якого йдеться про земельну ділянку,
яка знаходиться на вул. Зеленій
(непарна сторона) та обслуговується ПП
«Буковинатранссервіс».

По своїй правовій природі зазначене
рішення Виконкому є актом
індивідуальної дії, який породжує
конкретні права та обов'язки для
конкретних суб'єктів права.

16.09.2014 р. прокурором Виконкому внесено
подання від 12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 про
скасування п.22 додатку до рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №383/12 від 23.07.2013 р. (а.с.19
(див. вхідний номер)).

Відповідно до п.1 прохальної частини
подання прокурор вимагав від Виконкому
п.22 додатку до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
«Про затвердження переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів і надання
переможцям конкурсу права на їх
обладнання і утримання та визнання
такими, що втратили чинність рішення
виконавчого комітету міської ради»
№383/12 від 23.07.2013 р. як незаконний
скасувати.

Згідно змісту подання ПП
«Буковинатранссервіс» не дотримується
порядку цільового використання
земельної ділянки, Правил паркування
транспортних засобів та не вживає
заходи щодо боротьби із стихійною
торгівлею. Зокрема, позивачем не
встановлено паркувальні автомати та у
поточному році, за фактом
несанкціонованої (стихійної) торгівлі
на земельних ділянках, які відведені
під паркувальні майданчики по вул.
Зеленій, м. Чернівці, Першотравневим РВ
УМВС України в Чернівецькій області
складено 5 протоколів про
адміністративне правопорушення за
ст.160 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

На вимогу суду прокурором надано
документи, які стали підставою для
внесення подання від 12.09.2014 р. №114/3219
вих.14 про скасування п.22 додатку до
рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №383/12 від
23.07.2013 р., а саме: акт №1 про порушення
Правил паркування транспортних
засобів від 18.08.2014 р.; постанова
Першотравневого районного суду від
01.07.2014 р. н/п №3/725/1427/14 про притягнення
ОСОБА_8 до адміністративної
відповідальності за ст.160 ч.1 КУпАП;
протокол ЧВ №009306 від 03.08.2014 р. про
адміністративне правопорушення за
ст.152 КУпАП; протокол ЧВ №053194 від 30.12.2013
р. про адміністративне правопорушення
за ст.159 КУпАП; протокол ЧВ №053098 від
28.12.2013 р. про адміністративне
правопорушення за ст.159 КУпАП;
постанова про накладення
адміністративного стягнення №318 від
05.09.2014 р. за ч.1 ст.155 КУпАП; протокол ЧВ
№009305 від 03.08.2014 р. про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст.155 КУпАП;
пояснення від 03.08.2014 р.; постанова про
накладення адміністративного
стягнення №22 від 07.02.2014 р. за ст.159 КУпАП;
протокол ЧВ №053175 від 25.12.2013 р. про
адміністративне правопорушення за
ст.159 КУпАП; пояснення від 25.12.2013 р.;
протокол ЧВ №009304 від 02.08.2014 р. про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.155 КУпАП.

Дослідженням змісту зазначених
документів встановлено, що жодний із
них не складався в ході наглядової
прокурорської перевірки. При цьому за
ст.160 КУпАП до адміністративної
відповідальності притягнуто лише одну
особу, решта протоколів про
адміністративне правопорушення та
постанов про накладення
адміністративного стягнення жодного
відношення до стихійної торгівлі не
мають.

23.09.2014 р. Виконкомом, на виконання
зазначеного вище подання прокурора,
прийнято рішення №491/16 "Про розгляд
подання прокурора м. Чернівців від
12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 на пункт 22 додатка
до рішення виконавчого комітету
міської ради від 23.07.2013 р. №383/12 "Про
затвердження переліку майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради", яким внесено зміни до переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів, шляхом вилучення
майданчика на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, на якому
діяльність щодо надання послуг
паркування здійснювало ПП
«Буковинатранссервіс».

Суд вважає, що Рішення Виконкому від
23.09.2014 р., №491/16 "Про розгляд подання
прокурора м. Чернівців від 12.09.2014 р.
№114/3219 вих.14 на пункт 22 додатка до
рішення виконавчого комітету міської
ради від 23.07.2013 р. №383/12 "Про
затвердження переліку майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради" є незаконним та підлягає
скасуванню, виходячи із наступного.

Так, відповідач у розумінні Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.1997 р., №280/97-ВР є
виконавчим органом органу місцевого
самоврядування, а в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) є суб'єктом владних
повноважень, який відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України зобов'язаний діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Рішення суб'єкта владних повноважень
має бути законним та обґрунтованим.

При цьому під законністю, враховуючи
визначенні ч.3 ст.2 КАС України принципи
прийняття суб'єктом владних
повноважень рішень, необхідно розуміти
чи прийняте рішення на підставі закону,
з використанням законних повноважень з
тією метою, відповідно до якої це
повноваження надається, з дотриманням
загального правового принципу
рівності всіх перед законом,
упереджуючи несправедливість щодо
особи відповідно з урахуванням права
такої особи на участь у процесі
прийняття зазначеного рішення.

Як слідує із змісту оскаржуваного
рішення, підставою для його прийняття
стало подання прокурора, яке внесено
Виконкому 16.09.2014 р.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
від 13.01.2011 р. №2939-VI визначено, що проекти
нормативно-правових актів, рішень
органів місцевого самоврядування,
розроблені відповідними
розпорядниками, оприлюднюються ними не
пізніш як за 20 робочих днів до дати їх
розгляду з метою прийняття.

Оскаржуване рішення прийнято 23.09.2014 р.,
а подання прокурора внесено 16.09.2014 р.
Тобто, рішення прийняте через 7 (сім)
днів після надходження подання до
Виконкому. Враховуючи зазначене
слідує, що проект оскаржуваного
рішення не міг бути оприлюднений у
строк не пізніш як за 20 робочих днів до
дати його розгляду з метою прийняття,
що свідчить про порушення
відповідачем-1 положень ч.3 ст.15 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» від 13.01.2011 р. у №2939-VI.

При цьому суд вважає необґрунтованими
пояснення представника відповідача-1
щодо того, що на офіційному сайті
Чернівецької міської ради був завчасно
оприлюднений проект подібного рішення,
оскільки правові підстави для його
прийняття та формулювання є зовсім
іншими.

Щодо нецільового використання
земельною ділянкою.

Так, відповідно до положень Земельного
кодексу України від 25.10.2001 р., №2768-ІІІ
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
здійснюється за договором або законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
землеустрій» від 22.05.2003 р., №858-IV цільове
призначення земельної ділянки -
використання земельної ділянки за
призначенням, визначеним на підставі
документації із землеустрою у
встановленому законодавством порядку,
а відповідно до ст.1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» від 19.06.2003 р., №963-IV
невиконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням є
невикористання земельної ділянки, крім
реалізації науково обґрунтованих
проектних рішень, або фактичне
використання земельної ділянки, яке не
відповідає її цільовому призначенню,
встановленому при передачі земельної
ділянки у власність чи наданні в
користування, в тому числі в оренду, а
також недодержання режиму
використання земельної ділянки або її
частини в разі встановлення обмежень
(обтяжень).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 р., №1952-IV обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном.

Дослідженням змісту матеріалів справи,
а також відповідно до пояснень
представників сторін у справі (у т.ч.
відповідача-1) встановлено, що право
користування земельною ділянкою, яка
знаходиться на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, на якому
діяльність щодо надання послуг
паркування здійснювало ПП
«Буковинатранссервіс», за позивачем не
зареєстровано, договори щодо надання
зазначеної земельної ділянки в
користування (оренда, сервітут) з
позивачем не укладались.

Отже, ПП «Буковинатранссервіс» не
використовувало земельну ділянку, яка
знаходиться на вул. Зеленій (непарна
сторона) площею 0,0637 га, за нецільовим
призначенням, у зв'язку із не
перебуванням такої земельної ділянки у
нього в користуванні. На зазначеній
земельній ділянці позивачем виключно
облаштовувався майданчик для
паркування транспортних засобів.

Щодо протидії стихійній торгівлі.

Так, відповідно до положень Кодексу
України про адміністративні
правопорушення торгівля в містах з рук
на вулицях, площах, у дворах, під'їздах,
скверах та в інших невстановлених
місцях (стихійна торгівля) є
адміністративним правопорушенням і
особа, яка вчинила таке правопорушення
має бути притягнута до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.160 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні
правопорушення містить перелік
органів, які уповноважені
документувати такі порушення (складати
протокол) та перелік органів, які
здійснюють провадження щодо
притягнення винної особи до
адміністративної відповідальності.
Крім цього, рішенням Виконкому від
18.11.2008 р., №904/22 «Про уповноваження та
визначення посадових осіб зі складання
протоколів про адміністративні
правопорушення та відмінну раніше
прийнятих рішень з цього питання»
затверджено перелік посадових осіб,
уповноважених зі складання протоколів
про адміністративні правопорушення.

Позивач по справі, будучи оператором,
який надає послуги у сфері паркування,
до переліку зазначених органів та
посадових осіб не належить, а отже не
може ефективно впливати на осіб, які
здійснюють торгівлю в містах з рук на
вулицях, площах, у дворах, під'їздах,
скверах та в інших невстановлених
місцях (стихійна торгівля).

Рішенням Чернівецької міської ради від
14.04.2011 р. №149, затверджено Правила
паркування транспортних засобів у
місті Чернівцях (далі - Правила у місті).

Відповідно до п.5.11 Правил у місті
ліквідація стихійної торгівлі на
місцях паркування транспортних
засобів здійснюється УМВС України в
Чернівецькій області, державною
податковою інспекцією у м. Чернівцях,
державною санітарно-епідеміологічною
станцією, відділами благоустрою та
санітарно-екологічного стану районних
в місті Чернівцях рад.

До обов'язків операторів паркування,
яким є ПП «Буковинатранссервіс»,
ліквідація стихійної торгівлі на
місцях паркування транспортних
засобів не входить.

Крім цього, відповідно до п.7.4.10 Правил у
місті оператори паркування зобов'язані
проводити заходи із недопущення
стихійної торгівлі на місцях платного
паркування, а відповідно до п.7.4.13 цих
Правил оператори паркування
зобов'язані взаємодіяти і повідомляти
правоохоронні органи,
державтоінспекцію, державну податкову
інспекцію у м. Чернівцях, міську
державну санітарно-епідеміологічну
станцію, відділ благоустрою та
санітарно-екологічного стану районних
в місті Чернівцях радах про виявлені
порушення цих Правил.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що на реалізацію
зазначених положень Правил, позивачем
встановлено
інформаційно-попереджувальний щит з
надписом «Увага! Торгівля на парковці
ЗАБОРОНЕНА!», 13.08.2014 р. та 26.08.2014 р. на
адресу департаменту економіки
Чернівецької міської ради та
Чернівецького міського голови
направлено звернення щодо ліквідації
стихійної торгівлі, 01.07.2014 р. з відділом
державної служби охорони при УМВС
України в Чернівецькій області
укладено договір №597 по наданню послуг
з проведення заходів по ліквідації
стихійної торгівлі у невстановлених
місцях.

Отже аналізуючи зазначене у своїй
сукупності слід прийти до висновку, що
позивачем, на виконання зобов'язань
визначених у Правил у місті, вживались
заходи профілактичного характеру щодо
протидії стихійної торгівлі у місті.

При цьому суд зазначає, що питання
боротьби із стихійною торгівлею біля
ринку по вул. Зеленій, м. Чернівці,
згідно пояснень представника третьої
особи-2, постало у 2004 р. Позивач отримав
зазначену ділянку для облаштування
місць для паркування у 2013 р., тобто на
зазначеній ділянці протягом 9 років
(згідно пояснень представників
учасників процесу) відбувалась
стихійна торгівля, і ефективної
боротьби із нею не ввелось. Суд вважає
неприпустимо перекладати обов'язок по
боротьбі із стихійної торгівлею на
суб'єкта господарювання, який є
оператором паркування, оскільки у
такому разі такий суб'єкт
господарювання буде виконувати
функцію органу контролю, що суперечить
чинному законодавству України.

Крім цього, постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 р., №1432
затвердженні Правила паркування
транспортних засобів (далі - Правила).

Відповідно до п.2 Правил їх дія
поширюється на осіб, які розміщують
транспортні засоби на майданчиках для
паркування (далі - користувачі), а також
на суб'єктів господарювання, які
утримують такі майданчики.

Згідно із п.6 Правил (в редакції діючий
на день документування порушення)
контроль за виконанням цих Правил
здійснює Державтоінспекція МВС у
частині забезпечення безпеки
дорожнього руху на майданчиках для
паркування та посадові особи
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради у частині
контролю за станом благоустрою та
утримання майданчиків для паркування
(у тому числі щодо оплати послуг з
користування майданчиками для
платного паркування).

Контроль за виконанням цих Правил у
частині стану утримання майданчиків
для паркування здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Аналізуючи зазначені положення Правил
слід прийти до висновку, що контроль
щодо дотримання їх положень,
здійснюється виключно в частині:

- забезпечення безпеки дорожнього
руху на майданчиках для паркування;

- контроль за станом благоустрою
та утримання майданчиків для
паркування (у тому числі щодо оплати
послуг з користування майданчиками для
платного паркування), який, в частині
контролю за утриманням, здійснюється в
порядку, встановленому Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Закон України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" містить
визначений алгоритм дій щодо
організації проведення перевірки,
безпосередньо проведення самої
перевірки, її документування та
прийняття за її наслідками рішень.
Кожна стадія зазначеного алгоритму
документується відповідними
розпорядчими документами.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що відповідачами контроль
за виконанням цих Правил у частині
стану утримання майданчиків для
паркування в порядку, встановленому
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" не
здійснювався, а отже ймовірні факти
порушень позивачем положень Правил
щодо стану утримання майданчиків для
паркування, належним чином не
задокументовані.

При цьому суд зазначає, що Правила у
місті не можуть обмежувати, звужувати
обсяг прав гарантованих оператору
паркування постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 р., №1432.
Зокрема, органи контролю під час
здійснення заходів щодо контролю за
виконанням цих Правил у частині стану
утримання майданчиків для паркування
мають керуватись положеннями Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Як встановлено судом вище, підставою
для прийняття оскаржуваного рішення
стало подання прокурора, яке внесене на
підставі документів отриманих не за
наслідками прокурорської перевірки.
Підставою для внесення цього подання
стали документи складені посадовими
особами Чернівецької міської ради та
органів внутрішніх справ, які зібрані
не за дорученням (вимогою) прокурора.
Аналізуючи зазначені документи слід
прийти до висновку, що по правовій
природі свого походження вони не є
документами, які документують факти
стихійної торгівлі на місці
паркування, в силу не відповідності їх
критеріям належності та допустимості.
Зокрема акт №1 про порушення Правил
паркування транспортних засобів від
18.08.2014 р. складений без дотримання вимог
положення Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності",
протоколи та постанови у справах про
адміністративне правопорушення
жодного відношення не мають до
стихійної торгівлі, оскільки складені
не за ст.160 КУпАП. Єдина постанова
Першотравневого районного суду від
01.07.2014 р. н/п №3/725/1427/14, яка складена за
ст.160 ч.1 КУпАП, також не підтверджує
факти стихійної торгівлі на місці
паркування, оскільки із її змісту не
можливо встановити де сама відбувалась
стихійна торгівля (парна чи не парна
сторона вул. Зелена, район ринку чи за
його мажами).

Щодо встановлення паркувальних
автоматів.

Відповідно до п.п.14,19 Правил відведені
майданчики для платного паркування
обов'язково повинні бути обладнані
паркувальними автоматами з розрахунку
не менш як один автомат на 20 місць для
паркування з обох боків уздовж
проїзної частини вулиці, дороги або
тротуару та/або інформаційними знаками
про можливість і порядок надання
послуги "мобільне паркування".

Паркувальні автомати і автоматичні
в'їзні та виїзні термінали на
майданчиках для платного паркування
встановлюються стаціонарно.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що позивачем на день
прийняття оскаржуваного рішення на
вул. Зеленій м. Чернівці встановлено 1
паркувальний автомат, який введений в
експлуатацію, як реєстратор
розрахункових операцій. Враховуючи
кількість місць для паркування, на
виконання вимог п.14 Правил, позивач
зобов'язаний ще встановити 1
паркувальний автомат на вул. Зеленій м.
Чернівці.

Разом з цим, відповідно до листа
третьої особи-1, всього у м. Чернівцях
діяльність щодо облаштування місць для
паркування здійснюють 11 суб'єктів
господарювання, які обслуговують 30
адрес для паркування. Зазначеними
суб'єктами господарювання та даних
адресах встановлено 1 паркувальний
автомат, а саме паркувальний автомат
встановлений на вул. Зеленій м.
Чернівці і його обслуговує ПП
«Буковинатранссервіс».

Тобто, виключно позивач у м. Чернівцях
частково виконав вимоги п.14 Правил щодо
встановлення стаціонарного
паркувального автомату. Однак, не
дивлячись на це, виключно саме відносно
нього прийнято оскаржуване рішення.
Відносно інших суб'єктів
господарювання за не встановлення
паркувальних автоматів, за неналежну
протидію стихійній торгівлі
відповідачем-1 рішень не приймалось, а
відповідачем-2 перевірок не
проводилось.

Аналізуючи викладене суд вважає, що
оскаржуване рішення відповідача-1 по
відношенню до позивача є не
справедливим. Крім цього, у даному разі
Виконком та прокурор проявили різний
підхід до вирішення аналогічних
ситуацій щодо подолання стихійної
торгівлі у місті, та щодо усунення
порушень п.14 Правил. Відсутність
єдиного підходу до розв'язання
зазначених вище ситуацій не сприяє
стабільності діяльності суб'єктів
владних повноважень щодо виконання
своїх функцій, призводе до
невизначеності у публічно-правових
відносинах та може призвести до
зловживань з боку такого суб'єкта
владних повноважень.

Крім цього, як зазначалось судом вище
рішення Виконкому №383/12 від 23.07.2013 р.
«Про затвердження переліку
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів і надання
переможцем конкурсу права на їх
обладнання і утримання та визнання
такими, що втратили чинність рішення
виконавчого комітету міської ради» по
своїй правовій природі є актом
індивідуальної дії, ненормативного
характеру, який породжує конкретні
права та обов'язки для конкретних
суб'єктів права.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України, яка
викладена у п.5 його рішення від 16.04.2009,
№7-рп/2009 "У справі за конституційним
поданням Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування)" в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами. Таким чином, органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
"гарантією стабільності суспільних
відносин" між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення, що узгоджується з правовою
позицією, викладеною в абзаці другому
пункту 5 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Зазначене вище рішення Виконкому
породило правовідносини між позивачем
та відповідачем-1, пов'язані з
реалізацією суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів, а отже
воно не може бути змінено, скасовано
самим Виконкомом, оскільки це є
гарантією стабільності суспільних
відносин, в іншому випадку така
стабільність буде порушена.

При цьому суд зазначає, що правила
юридичної техніки, використанні
відповідачем-1 в оскаржуваному рішенні
не змінюють суті прийнятого рішення,
згідно якого між Виконкомом та ПП
«Буковинатранссервіс» фактично
припинені правовідносини, які
досліджуються у цій справ. Зазначене
також слідує із аналізу змісту подання
прокурора (просив як незаконне
скасувати) та самого рішення (подання
задовольнити, внести зміни шляхом
вилучення майданчику).

Таким чином, суд вважає що позов в
частині визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
23.09.2014 р., №491/16 "Про розгляд подання
прокурора м. Чернівців від 12.09.2014 р.
№114/3219 вих.14 на пункт 22 додатка до
рішення виконавчого комітету міської
ради від 23.07.2013 р. №383/12 "Про
затвердження переліку майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради" підлягає задоволенню.

Щодо визнання протиправним подання
прокурора м. Чернівці від 12.09.2014 р.
№114/3219 вих.14 про скасування п.22 додатку
до рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №383/12 від
23.07.2013 р., то у цій частині суд вважає за
необхідним у задоволенні позову
відмовити, виходячи із наступного.

У розумінні КАС України позивачем є
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
якого подана позовна заява до
адміністративного суду (п.8 ч.1 ст.3 КАС
України). Крім цього, відповідно до ч.1
ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Аналізуючи зазначені положення ст.ст.2,3
КАС України слід прийти до висновку, що
позивачем (крім звернення до суду з
позовом суб'єкта владних повноважень)
може бути виключно особа, яка вважає, що
її права, свободи чи інтерес порушено у
публічно-правових відносинах, або її
уповноважений представник. При цьому
такий позов має містити обставини,
якими позивач обґрунтовує у т.ч.
порушення своїх прав, свобод та
інтересу (п.4 ч.1 ст.106 КАС України).

Зазначеними поданням зобов'язано
Виконком п.22 додатку до рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради «Про затвердження
переліку майданчиків для платного
паркування транспортних засобів і
надання переможцям конкурсу права на
їх обладнання і утримання та визнання
такими, що втратили чинність рішення
виконавчого комітету міської ради»
№383/12 від 23.07.2013 р. як незаконний
скасувати.

По своїй правовій природі подання є
актом індивідуальної дії,
ненормативного, зобов'язального
характеру, який породжує конкретні
права та обов'язки для конкретних
суб'єктів права, у даному разі для
Виконкому.

Воно не породжує конкретні права та
обов'язки для ПП
«Буковинатранссервіс», а тому права
позивача фактично не є порушеними
внаслідок внесення такого подання.

При цьому суд зазначає, що
властивостями оскаржуваності наділені
лише ті акти індивідуальної дії, які
стосуються конкретної фізичної чи
юридичної особи, створюють реальні
правові наслідки для цієї особи та в
законодавстві не встановлено іншого
порядку їх оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України,
суб'єкт владних повноважень, яким є
відповідач у справі, не може приймати
рішення, які не підтверджуються
відповідними доказами. У силу положень
ч.2 ст.71 КАС України саме на Виконком та
прокурора покладено обов'язок
доказувати законність своїх рішень.
При цьому під доказами в
адміністративному судочинстві
розуміють будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи (ч.1 ст.69
КАС України). Припущення в розумінні
КАС України не є доказами у справі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а згідно з ч.2 зазначеної
статті в адміністративних справах про
протиправність рішення суб'єктів
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач по справі обґрунтовано довів
свої вимоги щодо скасування
оскаржуваного рішення, а Виконком не
надав суду доказів, які б свідчили про
його законність. Натомість позивачем
не надано суду доказів порушення його
права та законного інтересу поданням
прокурора, яке просив визнати
протиправним.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене
суд прийшов до висновку, що позов
приватного підприємства
«Буковинатранссервіс» до виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
прокурора м. Чернівці Кирика
Олександра Федоровича про визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 23.09.2014 р., №491/16 "Про
розгляд подання прокурора м. Чернівців
від 12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 на пункт 22
додатка до рішення виконавчого
комітету міської ради від 23.07.2013 р. №383/12
"Про затвердження переліку майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради" та про визнання протиправним
подання прокурора м. Чернівці від 12.09.2014
р. №114/3219 вих.14 про скасування п.22
додатку до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№383/12 від 23.07.2013 р. - підлягає
задоволенню частково.

У зв'язку з тим, що судове рішення
прийнято частково на користь позивача
та враховуючи положення ч.1 ст. 94 КАС
України, суд приходить до висновку, що з
Державного бюджету України на користь
приватного підприємства
«Буковинатранссервіс» необхідно
стягнути судовий збір в розмірі 36,54 грн.
(пропорційно задоволеним вимогам).

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного
підприємства "Буковинатранссервіс" до
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради, прокурора м. Чернівці
Кирика Олександра Федоровича про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання протиправним подання
- задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 23.09.2014 р.,
№491/16 "Про розгляд подання прокурора м.
Чернівців від 12.09.2014 р. №114/3219 вих.14 на
пункт 22 додатка до рішення виконавчого
комітету міської ради від 23.07.2013 р. №383/12
"Про затвердження переліку майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів і надання переможцям конкурсу
права на їх обладнання і утримання та
визнання такими, що втратили чинність
рішення виконавчого комітету міської
ради".

У частині визнання протиправним
подання прокурора м. Чернівці від 12.09.2014
р. №114/3219 вих.14 про скасування п.22
додатку до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
№383/12 від 23.07.2013 р. - у задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного підприємства
"Буковинатранссервіс" судові витрати у
вигляді сплаченого квитанцією №ПН620
від 26.09.2014 р. судового збору у розмірі 36
(тридцять шість) грн. 54 коп. (пропорційно
задоволеним вимогам).

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.В.
Анісімов

Постанову в повному обсязі складено 31
жовтня 2014 р.