Справа № 816/3701/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/3701/14

Полтавський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Петрової Л.М.,
суддів Костенко Г.В., Кукоби О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної служби України з
надзвичайних ситуацій, третя особа:
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної служби України з
надзвичайних ситуацій, третя особа:
Управління Державної служби з
надзвичайних ситуацій України у
Полтавській області про визнання
протиправною бездіяльності у частині
неприйняття рішення щодо призначення
(нарахування та виплати) одноразової
грошової допомоги як інваліду ІІ групи;
зобов'язання прийняти рішення про
призначення (нарахування та виплату)
одноразової грошової допомоги як
інваліду ІІ групи, у розмірі
42-місячного грошового забезпечення на
момент звільнення, виходячи із
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійних характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що у період з 01 жовтня 1982 року по 02
грудня 2003 року позивач проходив службу
в органах Міністерства надзвичайних
ситуацій України, правонаступником
якого є Державна служба України з
надзвичайних ситуацій. Відповідно
довідки до акта огляду МСЕК №198074 від 12
грудня 2013 року, медико-соціальною
експертною комісією ОСОБА_1
встановлено ІІ групу інвалідності з 05
грудня 2013 року. У березні 2014 року
позивач подав повний пакет документів
для отримання одноразової грошової
допомоги. Листом від 23 червня 2014 року
відповідач повідомив, що подані
документи розглянуто Центральною
лікарсько-експертною комісією та
встановлено причинно-наслідковий
зв'язок отриманої ІІ групи
інвалідності. Крім того, у відповіді
зазначено, що документи не виносилися
на розгляд комісії з призначення
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
осіб рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту та що виплата одноразової
грошової допомоги буде здійснена у
порядку черговості розгляду справ при
наявності коштів на зазначені цілі.

На думку позивача, відсутність коштів
не може слугувати підставою для
бездіяльності відповідача щодо
призначення (нарахування) одноразової
грошової допомоги, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 вважає, що Державна служба
України з надзвичайних ситуацій
допустила протиправну бездіяльність у
частині неприйняття рішення про
нарахування одноразової грошової
допомоги як інваліду ІІ групи.

Відповідач позов не визнав, у наданих
до суду письмових запереченнях просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Зазначав, що у Державній службі
України з надзвичайних ситуацій
знаходиться велика кількість справ
щодо виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
травми або поранення, захворювання чи
інвалідності осіб рядового і
начальницького складу служби
цивільного захисту, з огляду на що
виплата одноразової грошової допомоги
ОСОБА_1 буде здійснена у порядку
черговості розгляду справ при
наявності коштів на зазначені цілі /а.с.
20-22/.

У додаткових заперечення до
адміністративного позову від 21 жовтня
2014 року відповідач зазначав, що в
обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1
посилається на норми законів та
підзаконних актів, які втратили
чинність. Крім того, позивачу виплачено
НАСК ВАТ "Оранта" у зв'язку із
захворюванням одноразову грошову
допомогу у розмірі 800,00 грн /а.с. 51-52/.

Третя особа проти позову заперечувала,
просила суд відмовити у задоволенні
позовних вимог, зазначаючи, що в
обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1
посилається на норми законів та
підзаконних актів, які втратили
чинність. Крім того, до Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
направлено документи та очікують
прийняття відповідного рішення про
призначення допомоги ще 19 осіб. Також,
позивачу виплачено НАСК ВАТ "Оранта" у
зв'язку із захворюванням одноразову
грошову допомогу у розмірі 800,00 грн /а.с.
34-36/.

У судове засідання 21 жовтня 2014 року
з'явився представник позивача та
представник третьої особи.

Відповідач у судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи /а.с. 48/.

Представник позивача через канцелярію
суду подав клопотання про розгляд
справи у письмовому провадженні /а.с. 53/,
яке судом задоволено.

Згідно з частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведені обставин, суд
прийшов висновку про можливість
перейти до розгляду справи у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, що мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено
зі служби в Міністерстві надзвичайних
ситуацій України 02 грудня 2003 року, що
підтверджується залученою до
матеріалів справи копією витягу з
наказу Управління пожежної безпеки та
аварійно-рятувальних робіт МНС України
в Полтавській області №71ос /а.с. 37/.

Довідкою до акту огляду МСЕК від 12
грудня 2013 року серії 10ААА №198074
позивачу встановлено вперше ІІ групу
інвалідності з 05 грудня 2013 року на
строк до 01 січня 2016 року, "захворювання
пов'язане з проходженням служби в ОВС"
/а.с. 13/.

Позивач відповідно до вимог пункту 4
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), травми або поранення,
захворювання чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту подав до
третьої особи документи для
оформлення відповідно до пункту 6
Порядку звернення до Державної служби
України з надзвичайних ситуацій для
прийняття рішення про призначення
одноразової грошової допомоги, що не
заперечується сторонами.

20 березня 2014 року листом №01-161/13
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області повідомило позивача, що
відповідно до пункту 6 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), травми або
поранення, захворювання чи
інвалідності осіб рядового і
начальницького складу органів та
підрозділів цивільного захисту
документи ОСОБА_1 20 березня 2013 року за
№01-П-58/13 надіслано до Департаменту
економіки та фінансів ДСНС України для
прийняття рішення щодо виплати
одноразової грошової допомоги /а.с. 8/.

На звернення ОСОБА_1 від 28 травня 2014
року /а.с. 9/ Управлінням Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Полтавській області 05 червня 2014 року
повідомлено, що документи позивача
щодо виплати одноразової грошової
допомоги у разі інвалідності
знаходяться на розгляді у Державній
службі України з надзвичайних
ситуацій. Рішення щодо виплати (або не
виплати) ОСОБА_1 зазначеної допомоги не
надходило /а.с. 10/.

Також, 28 травня 2014 року ОСОБА_1
направлено звернення до Департаменту
економіки та фінансів Державної служби
України з надзвичайних ситуацій з
проханням повідомити про результати
розгляду документів щодо виплати
одноразової грошової допомоги /а.с. 11/.

Листом від 23 червня 2014 року №02-8013/201 /а.с.
12/ Державна служба України з
надзвичайних ситуацій повідомила
позивача, що матеріали справи ОСОБА_1
надійшли до відповідача 24 березня 2014
року. Документи розглянуто Центральною
лікарсько-експертною комісією та
встановлено причинно-наслідковий
зв'язок отриманої ІІ групи
інвалідності.

При цьому, у листі зазначено, що
зазначені документи не виносилися на
розгляд комісії з призначення
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
осіб рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту, оскільки обсяги коштів на
зазначені цілі не забезпечують повну
потребу ДСНС України.

Виплату одноразової грошової допомоги
буде здійснено у порядку черговості
розгляду справ при наявності коштів на
зазначені цілі /а.с. 12/.

Позивач не погодився із бездіяльністю
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у частині
неприйняття рішення щодо нарахування
та виплати одноразової грошової
допомоги як інваліду ІІ групи, у зв'язку
з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 118
Кодекс цивільного захисту України у
разі травми або поранення, заподіяного
особі рядового чи начальницького
складу служби цивільного захисту під
час виконання службових обов'язків, а
також інвалідності, що настала у період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення із
служби, чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що стався у період
проходження служби, пов'язаного з
виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності такій особі
виплачується одноразова грошова
допомога у розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою у порядку та на умовах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності особою рядового чи
начальницького складу служби
цивільного захисту у період
проходження служби у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2007 р. N 908 затверджено
"Порядок та умови виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), травми або поранення,
захворювання чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту".

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), травми або
поранення, захворювання чи
інвалідності осіб рядового і
начальницького складу служби
цивільного захисту від 11 липня 2007 року
№908 передбачено, що грошова допомога
виплачується особам рядового і
начальницького складу у разі настання
інвалідності в період проходження
служби та особам, звільненим із служби,
у разі настання інвалідності не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення, а якщо інвалідність
настала внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, незалежно
від строку, який минув після звільнення
із служби, у розмірі 42-місячного
грошового забезпечення - інвалідам II
групи.

Судом встановлено, що довідкою до акта
огляду МСЕК від 12 грудня 2013 року серії
10ААА №198074 позивачу встановлено вперше
ІІ групу інвалідності з 05 грудня 2013
року на строк до 01 січня 2016 року,
"захворювання пов'язане з проходженням
служби в ОВС" /а.с. 13/.

Тобто, матеріалами справи
підтверджено, що інвалідність ОСОБА_1
настала внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, а тому,
позивач незалежно від строку, який
минув після звільнення із служби, має
право на отримання одноразової
грошової допомоги у розмірі
42-місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 5
вищезазначеного Порядку для виплати
одноразової грошової допомоги у разі
травми або поранення, захворювання чи
інвалідності особи, зазначені у пункті
2 цього Порядку, подають до підрозділу
або його правонаступника такі
документи:

заяву про виплату одноразової
грошової допомоги;

довідку медико-соціальної
експертної комісії про встановлення
групи інвалідності або ступінь втрати
працездатності разом з рішенням
відповідної військово-медичної
установи про визнання травми або
поранення, захворювання;

постанову центральної
лікарсько-експертної комісії ДСНС про
придатність до служби і
причинно-наслідковий зв'язок травми
або поранення, захворювання з
виконанням службових обов'язків або
проходженням служби;

копію сторінок паспорта з даними
про прізвище, ім'я, по батькові та місце
реєстрації;

довідку про те, що їм не
провадилися інші передбачені законами
виплати у разі травми або поранення,
захворювання чи настання інвалідності;

копію довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера.

Як встановлено судом зі змісту
листа начальника Управління
полковника служби цивільного захисту
Кириленка Р.П. від 20 березня 2014 року
301-П-58/13 позивачем надані необхідні
документи для призначення грошової
допомоги /а.с. 41/.

У своїх письмових запереченнях
відповідач та третя особа не ставили
під сумнів відповідність поданих
ОСОБА_1 документів вимогам пункту 5
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), травми або поранення,
захворювання чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту від 11 липня
2007 року №908.

З огляду на викладене суд
приходить до висновку, що подані
позивачем документи за змістом та
формою відповідали вимогам пункту 5
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), травми або поранення,
захворювання чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту від 11 липня
2007 року №908.

Відповідно до пункту 6
зазначеного Порядку підрозділ подає
ДСНС висновок щодо можливості виплати
грошової допомоги, до якого додаються
документи, зазначені в пунктах 4 і 5
цього Порядку, а також довідку про
грошове забезпечення та копію
документа, що свідчить про обставини
загибелі (смерті), травми або поранення,
захворювання, захворювання чи
нещасного випадку, який трапився з
особою рядового або начальницького
складу.

Служба приймає на підставі
поданих документів рішення щодо
призначення одноразової грошової
допомоги та надсилає його разом із
зазначеними документами підрозділу
для видання наказу про виплату такої
допомоги особам, які мають право на її
отримання.

Одноразова грошова допомога
виплачується не пізніше ніж протягом
двох місяців з дня прийняття
відповідного рішення у межах коштів,
передбачених у державному бюджеті на
такі цілі, шляхом її перерахування на
рахунок в установі банку, відкритий
отримувачем допомоги.

У супереч вимогам пункту 6 Порядку та
умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
травми або поранення, захворювання чи
інвалідності осіб рядового і
начальницького складу служби
цивільного захисту Державна служба
України з надзвичайних ситуацій листом
від 23 червня 2014 року №02-8013/201 повідомила
позивача, що зазначені документи не
виносилися на розгляд комісії з
призначення одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту. Кошти, передбачені з
державного бюджету на зазначені цілі
не забезпечують потребу ДСНС України.
Виплату одноразової грошової допомоги
буде здійснено у порядку черговості
розгляду справ при наявності коштів на
зазначені цілі /а.с. 12/.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Державною службою України з
надзвичайних ситуацій допущено
протиправну бездіяльність у частині
неприйняття рішення щодо призначення
одноразової грошової допомоги ОСОБА_1
як інваліду ІІ групи.

При цьому, суд наголошує, що
відсутність бюджетного фінансування
не може бути підставою для порушення
прав громадян на соціальний захист, у
тому числі і на отримання одноразової
компенсації при встановленні групи
інвалідності, нарахування та виплата
якої прямо передбачені законом.
Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань не
повинно прийматися судом до уваги.

Так, у справі "Кечко проти України"
Європейський Суд з прав людини
зазначав, що не приймає аргумент уряду
щодо бюджетних асигнувань, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатись на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), травми або поранення,
захворювання чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту передбачено,
що розмір одноразової грошової
допомоги визначається виходячи з
окладу за спеціальним званням,
відсоткової надбавки за вислугу років,
посадового окладу за останньою
посадою, яку займала особа рядового або
начальницького складу на день загибелі
(смерті), травми або поранення,
захворювання, установлення
інвалідності, а особа, звільнена із
служби, - на день звільнення.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" від 07 листопада 2007 року №1294
грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Дані норми кореспондуються з
частиною другою статті 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей", якою передбачено, що до складу
грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.

З аналізу наведених вище норм суд
приходить до висновку, що у разі
настання інвалідності ІІ групи,
пов'язаної з проходження служби в
органах внутрішніх справ, особі
рядового чи начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту виплачується одноразова
грошова допомога у порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України, а саме згідно із Порядком №908 в
розмірі 42-місячного грошового
забезпечення, яке відповідно до
Постанови №1294, складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Пунктом 8. Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), травми або поранення,
захворювання чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту передбачено
підстави, за яких одноразова грошова
допомога не виплачується, якщо
загибель (смерть), травма або поранення,
захворювання чи інвалідність:

настали у зв'язку з вчиненням
особою рядового або начальницького
складу злочину чи адміністративного
правопорушення або є наслідком
вчинення дій у стані алкогольного
сп'яніння чи у стані, зумовленому
вживанням наркотичних засобів,
психотропних речовин, їх аналогів,
інших одурманювальних засобів;

є наслідком умисного заподіяння особою
рядового або начальницького складу
собі тілесного ушкодження або
здійснення самогубства чи замаху на
самогубство, якщо зазначені дії не
зумовлені хворобливим станом або
доведенням її до самогубства.

Наявності перелічених вище підстав
відповідачем та третьою особою не
встановлено.

Таким чином, підстави для відмови у
виплаті грошового забезпечення
позивачу відсутні.

Незважаючи на це, відповідачем понад 6
місяців не приймається рішення про
виплату грошової допомоги ОСОБА_1

Судом враховано доводи відповідача та
третьої особи щодо неможливості суду
перебирати на себе повноваження
державного органу, однак, зважаючи на
те, що позивачем подані всі необхідні
документи, а відповідач протягом шести
місяців ухиляється від прийняття
рішення про виплату грошової допомоги,
суд приходить до висновку, що належним
способом захисту прав позивача у
даному випадку є необхідність
зобов'язати відповідача прийняти
рішення, оскільки зобов'язання
повторно розглянути подані документи
не призведе до відновлення порушеного
права ОСОБА_1

У рішеннях Європейського суду з прав
людини, прецедентну практику якого
мають використовувати суди України,
зокрема, у справі "Хорнсбі проти Греції"
від 19 березня 1997 року, у справі "Бурдов
проти Росії" від 07 травня 2002 року,
"Ромашов проти України" від 27 липня .2004
року, "Шаренок проти України" від 22
лютого 2004 року, та ряду інших,
зазначається, що право на судовий
захист було б ілюзорним, якби правова
система держави дозволяла, щоб
остаточне зобов'язальне рішення
залишалося бездієвим на шкоду одній із
сторін; виконання рішення, винесеного
будь-яким судом має вважатися
невід'ємною частиною судового процесу.

Крім того, Європейський суд з прав
людини у рішенні від 29 червня 2006 року у
справі "Пантелеєнко проти України"
зазначив, що стаття 13 Конвенції
гарантує наявність на національному
рівні засобу правового захисту для
реалізації прав і свобод, у якій би
формі вони не забезпечувалися у
національному правовому полі. Суд
також підкреслив, що засіб юридичного
захисту має бути ефективним, як на
практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші
проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008
року) Європейський Суд з прав людини
вказав, що для Конвенції було б
неприйнятно, якби стаття 13 декларувала
право на ефективний засіб захисту але
без його практичного застосування.
Таким чином, обов'язковим є практичне
застосування ефективного механізму
захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

З урахуванням наведеного, суд зазначає,
що Держава Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

Таким чином, суд приходить до висновку
про зобов'язання Державної служби
України з надзвичайних ситуацій
прийняти рішення про призначення
(нарахування та виплату) одноразової
грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду
ІІ групи, у розмірі 42-місячного
грошового забезпечення на момент
звільнення, виходячи із посадового
окладу, окладу за військовим
(спеціальним) званням, щомісячних
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійних характер, премії) та
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Разом з тим, під час розгляду справи
судом встановлено а представником
позивача залучено до матеріалів справи
довідку Полтавської обласної дирекції
ВАТ НАСК "Оранта" про виплату ОСОБА_1
страхової суми у розмірі 800,00 грн /а.с. 43/.

Із зазначеної довідки вбачається, що
ОСОБА_1 отримав страхову суму з
державного обов'язкового особистого
страхування працівників МНС України у
розмірі 800,00 грн.

З огляду на зазначену обставину, суд
приходить до висновку, про зобов'язання
відповідача прийняти рішення про
призначення (нарахування та виплату)
одноразової грошової допомоги з
урахуванням виплаченої суми у розмірі
800,00 грн.

Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За викладених обставин, позовні вимоги
є частково обґрунтованими та
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій, третя особа:
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у частині
неприйняття рішення щодо призначення
(нарахування та виплату) ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги як
інваліду ІІ групи.

Зобов'язати Державну службу України з
надзвичайних ситуацій прийняти
рішення про призначення (нарахування
та виплату) одноразової грошової
допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи, у
розмірі 42-місячного грошового
забезпечення на момент звільнення,
виходячи із посадового окладу, окладу
за військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійних характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення (з урахуванням
виплаченої суми у розмірі 800,00 грн).

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 36,54 грн
/тридцять шість гривень п'ятдесят
чотири копійки/.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий суддя Л.М. Петрова суддя
суддя Г.В. Костенко О.О. Кукоба