Справа № 819/3401/13-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/3401/13-a

"03" листопада 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хрущ
В. Л.,

за участю:

секретаря судового засідання
Найко Н.І.,

представника позивача - Борис І. Д.,

представника відповідача - Гузьо М. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Збаразькому районі Тернопільської
області до Публічного акціонерного
товариства "Квантор" про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Збаразькому районі Тернопільської
області (далі - УПФУ в Збаразькому
районі, позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Квантор" (далі - ПАТ "Квантор",
відповідач) про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у розмірі 20046,30 грн.

05.02.2014 року позивачем подано заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій станом на
01.02.2014 року - у розмірі 29096,38 грн., з них по
пенсіонерах: ОСОБА_3 в сумі 7237,34 грн.,
ОСОБА_4, в сумі 9427,73 грн., ОСОБА_5 в сумі
9601,69 грн., ОСОБА_6 в сумі 2829,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач ПАТ "Квантор" відповідно до
пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язаний проводити
відшкодовування Пенсійному фонду сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
пунктів "б" - "з" частини першої статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". УПФУ в Збаразькому
районі було визначено розмір
щомісячного відшкодування у
відповідних розрахунках фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
пенсіонерам, які вийшли на пенсію на
підставі пунктів "б" - "з" частини першої
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", за період з 29.04.2013 року по
31.01.2014 року, які своєчасно направлялись
ПАТ "Квантор". Позивач посилається на
те, що відповідач не в повному обсязі
проводив відшкодування Пенсійному
фонду витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 29096,38
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, наведених в адміністративному
позові, просила позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та,
підтримуючи викладене в письмових
запереченнях, пояснив, що до розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, включені суми пенсій
по пенсіонерах після досягнення ними
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 Закону Україну "Про пенсійне
забезпечення", а саме по колишніх
працівниках відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, які досягли 55 річного
віку, а тому товариство не зобов'язане
відшкодовувати Пенсійному фонду суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах цим особам. Крім того,
відповідач зазначає, що кошти по
відшкодування витрат Фонду на виплату
та доставку пенсії по гр. ОСОБА_3 -
відповідачем сплачені в повному
обсязі, однак, такі кошти безпідставно
зараховувались Управлінням в рахунок
погашення заборгованості за попередні
періоди в порядку календарної
черговості її виникнення. Представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, - суд
встановив наступні обставини.

Відповідач, ПАТ "Квантор", згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 № 294063, -
зареєстроване як юридична особа 05.11.1996
року. Крім того, відповідач перебуває
на обліку в УПФУ в Збаразькому районі
як платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та зобов'язаний
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
відповідно до пункту 2 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

УПФУ в Збаразькому районі проведено та
направлено ПАТ "Квантор" розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", за 29.04.2013 року
по 31.01.2014 року по пенсіонерах ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які
перебували у трудових відносинах з
відповідачем.

Судом також встановлено, що витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, ПАТ
"Квантор" відповідачу відшкодовані
частково, а саме здійснено сплату всієї
заборгованості по відшкодуванню
Управлінню витрат на виплату та
доставку пенсії гр.ОСОБА_3 Однак, такі
кошти зараховані Управлінням в рахунок
погашення заборгованості за попередні
періоди в порядку календарної
черговості її виникнення. В зв'язку з
чим виникла заборгованість по цих
платежах.

Згідно розрахунку суми боргу УПФУ в
Збаразькому районі Тернопільської
області по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій по ПАТ "Квантор", заявлена до
стягнення у даній справі
заборгованість ПАТ "Квантор" за 29.04.2013
року по 31.01.2014 року становить 29096,38 грн.,
з них: по пенсіонерах ОСОБА_5 (9601,69 грн.),
ОСОБА_4 (9427,73 грн.), ОСОБА_6 ( 2829,62 грн.),
ОСОБА_3 ( 7237,34 грн.).

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та надавши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктами "б" - "з" частини першої статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (з
наступними змінами та доповненнями)
визначено підстави та категорії
працівників, які мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, на пільгових умовах. Зокрема, на
пільгових умовах мають право на пенсію
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року
№1058-IV (з наступними змінами та
доповненнями) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" питання про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених, зокрема,
відповідно до пунктів "б" - "з" частини
першої статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", було
врегульовано Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Отже, відповідно до пункту 2 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відповідач як
платник збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування зобов'язаний в
порядку та розмірах, визначених
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до абзацу четвертого пункту
1 статті 2 цього ж Закону (в редакції, яка
діяла до 27.04.2013 року включно), для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що право на
пенсію за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років; жінки - після
досягнення 55 років.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
добровільної сплати єдиного внеску" №
184-VІІ від 04.04.2013 року (який набрав
чинності з ІНФОРМАЦІЯ_7) в абзаці
четвертому пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" слова і
цифри "статтею 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" замінено
словами і цифрами "статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Таким чином, з ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно
до абзацу четвертого пункту першого
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668-VІ
від 08.07.2011 року, чинного з 01.10.2011 року)
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки 1961 року народження і старші після
досягнення ними такого віку: 55 років -
які народилися до 30 вересня 1956 року
включно; 55 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1956 року по 31
березня 1957 року; 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року; 57 років - які
народилися з 1 квітня 1958 року по 30
вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1958 року по 31
березня 1959 року; 58 років - які
народилися з 1 квітня 1959 року по 30
вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1959 року по 31
березня 1960 року; 59 років - які
народилися з 1 квітня 1960 року по 30
вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1960 року по 31
березня 1961 року; 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року.

Закон України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає порядок справляння та
використання збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
об'єктом оподаткування якого є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи наведене, Закон України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" є спеціальним законом,
який регулює порядок справляння збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому починаючи з
ІНФОРМАЦІЯ_7 підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
до набуття відповідними особами права
на пенсію за віком відповідно до статті
26 Закону України "Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування".

Разом з тим, враховуючи положення
частини першої статті 58 Конституції
України, на думку суду, підприємства не
повинні відшкодовувати кошти на
виплату і доставку пільгових пенсій,
якщо жінки до 27.04.2013 року (включно)
досягли віку, встановленого статтею 12
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", тобто 55 років.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівники ПАТ "Квантор" ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2),
ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_4.) щодо яких відповідач має
здійснювати відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", досягли
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення": ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_3 досягне пенсійного
віку ІНФОРМАЦІЯ_8.

Під час вирішення даного спору поза
увагою суду не можуть залишить
наступні положення законодавства.

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (з наступними змінами та
доповненнями), передбачено, що розмір
відшкодування витрат Пенсійного фонду
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (пенсій, призначених
особам, які були зайняті на роботах з
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України) складає
100% фактичних видатків Пенсійного фонду
на виплату та доставку таких пенсій.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
встановлений розділом 6 даної
Інструкції. Так, відповідно до пункту 6.4
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (пункт 6.8 Інструкції).
Таким чином, обов'язок підприємства
щодо відшкодування витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій
визначається законом, а розмір у
відповідних розрахунках.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи та наведенні
положення чинного законодавства, слід
прийти до висновку, що оскільки
належними та допустимими доказами
підтверджено, те, що ОСОБА_5 набула
пенсійного віку лише ІНФОРМАЦІЯ_7,
тобто, після 27.04.2013 року та вступу в
законну силу з 28.04.2013 року Закону
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо добровільної
сплати єдиного внеску" № 184-VІІ від
04.04.2013 року, то УПФУ в Збаразькому
районі правомірно та підставно
визначено суми для відшкодування ПАТ
"Квантор" фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій по
пенсіонерці ОСОБА_5

Таким чином, в цій частині позовні
вимоги слід задовольнити та стягнути з
відповідача заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по пенсіонерці ОСОБА_5 за 29.04.2013 року по
31.01.2014 року у розмірі 9601,69 грн.

Щодо стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по пенсіонерках ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - слід
відмовити, оскільки вказані особи
набули пенсійного віку до 27.04.2013 року,
тобто, до вступу в законну силу з 28.04.2013
року Закону України "Про внесення змін
до деяких законів України щодо
добровільної сплати єдиного внеску" №
184-VІІ від 04.04.2013 року, а тому правові
підстави для відшкодування вказаних
витрат - відсутні.

Що ж стосується вимог щодо
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по пенсіонерці ОСОБА_3, суд враховує
наступне.

Згідно з пунктами 6.4, 6.8 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003 року, розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

У спірному випадку УПФУ в Збаразькому
районі своєчасно направлені
відповідачу розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, по
ОСОБА_3 за 01.03.2013 року по 31.01.2014 року на
загальну суму 7237,34 грн. При цьому, ПАТ
"Квантор" кошти по вказаних витратах
перераховані на відповідний рахунок
Пенсійного фонду кошти для покриття
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи платіжними дорученнями.

Щодо необхідності зарахування коштів,
внесених відповідачем, саме на
погашення поточних платежів по
фактичних витратах на виплату та
доставку пільгових пенсій, то суд
враховує таке.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону
України "Про Національний банк України"
від 20.05.1999 року № 679-XIV Національний банк
України регулює діяльність платіжних
систем та систем розрахунків в Україні,
визначає порядок і форми платежів, у
тому числі між банками.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 року № 22, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004
року за № 377/8976 (з змінами і
доповненнями), визначено, що кошти з
рахунків клієнтів банки списують лише
за дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі розрахункових документів
стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї
Інструкції.

При цьому, згідно з пунктом 3.8
зазначеної Інструкції реквізит
"Призначення платежу" платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надавати повну інформацію про
платіж та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
"Призначення платежу". Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного випливає, що право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.
Тому платежі для покриття пільгових
пенсій слід вважати зарахованими саме
за той період, який визначений
платником у призначенні платежу.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідач не навів положень чинного
законодавства, які б дозволяли органам
Пенсійного фонду змінювати
призначення платежу, самостійно
визначеного платником. При цьому суд не
бере до уваги посилання позивача на
положення частини п'ятої статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки вона втратила
чинність з 01.01.2011 року згідно із Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року N
2464-VI. Таким чином, у позивача відсутні
повноваження щодо зміни призначення
платежу, самостійно визначеного
платником у платіжному дорученні про
сплату коштів на відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій.

Статтею 11 КАС України встановлено
принцип змагальності сторін,
відповідно до якого розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, враховуючи усі
встановлені обставини справи та
положення чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 153,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Збаразькому
районі Тернопільської області -
задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Квантор" (47302, Тернопільська
область, Збаразький район, місто
Збараж, вулиця Данила Галицького,
будинок 56, ідентифікаційний код - 14312743)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Збаразькому районі
Тернопільської області (47302,
Тернопільська область, Збаразький
район, місто Збараж, вулиця
Грушевського, будинок 3,
ідентифікаційний код 21156321)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначеної
на пільгових умовах, за період з 29.04.2013
року по 31.01.2014 року у розмірі 9601,69 грн.
(дев'ять тисяч шістсот одна гривня 69
копійок.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Повний текст постанови виготовлений
та підписаний 04.11.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.