Справа № 2а-1670/9114/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/28211/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

за участю: секретаря Гончарук І.Ю.,

представника позивача Смольського
Ю.С.,

представника відповідача Батюти
З.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.01.2012 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2012 по справі №2а-1670/9414/11 за
позовом Дочірнього підприємства
«Ферротранс» Відкритого акціонерного
товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат» до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Будівництво та реконструкція» про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представників сторін,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2012,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2012,
позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Ферротранс» Відкритого
акціонерного товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат» до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Будівництво та реконструкція» про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
12.08.2011 №/2602.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Кременчуцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області 20.04.2012 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 20.06.2012 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.01.2012 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2012, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», статей 9, 86, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією було проведено позапланову
виїзну перевірку Дочірнього
підприємства «Ферротранс» Відкритого
акціонерного товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат» з
питань взаємовідносин з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Будівництво та реконструкція» за
період з 01.01.2008 по 01.06.2011 згідно
постанови слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА у
Луганській області старшого
лейтенанта податкової міліції
Шершенькова Д.Н. від 16.06.2011.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 267827,00 грн.

Висновки податкового орган про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтуються на тому, що
Дочірнім підприємством «Ферротранс»
Відкритого акціонерного товариства
«Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат» було здійснено видимість
придбання послуг від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Будівництво та реконструкція», які в
дійсності ним не надавались, а лише
полягали в документальному оформленні
первинних документів з метою ухилення
від сплати податків.

За результатами перевірки
Кременчуцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією складено акт від
29.07.2011 №5164/23-209/25642707 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
12.08.2011 №/2602, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану вартість
в розмірі 334783,66грн., в тому числі
основний платіж - 267827,00грн., штрафні
(фінансові) санкції - 66956,66грн.

За наслідками оскарження позивачем
вказаного податкового
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку до
Державної податкової адміністрації у
Полтавській області, скарга платника
залишена без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення від 12.08.2011
№/2602 - без змін

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 зазначеного Закону не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовами реалізації права
платника на податковий кредит, а також
на зменшення оподатковуваного доходу
на суму понесених витрат є фактичне
придбання товарів (робіт, послуг) та
наявність первинних документів
(зокрема, податкових накладних),
оформлених у відповідності з вимогами
чинного законодавства.

Доводи податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Разом з тим, реальність спірних
господарських операцій
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, наданими позивачем
господарськими договорами,
рахунками-фактурами, податковими
накладними, актами приймання-здачі
виконаних послуг, встановленою судами
виробничою необхідністю отримання
відповідних послуг.

Судами також встановлено, що на момент
вчинення спірних операцій Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Будівництво та реконструкція» було
зареєстроване в установлено законом
порядку та мало свідоцтво платника
податку на додану вартість.

Крім того, чинне законодавство не
ставить умовою дійсності правочинів, а
також виникнення податкових
зобов'язань платника у залежність від
стану податкового обліку його
контрагентів, фактичного знаходження
їх за місцем реєстрації та наявності чи
відсутності основних фондів у
останніх.

Позивач не може нести відповідальність
за невиконання його контрагентами
своїх податкових зобов'язань, адже
поняття «добросовісний платник», яке
вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його постачальниками правил
оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентом податкових
зобов'язань. А відтак за умови
невстановлення податковим органом
наявності замкнутої схеми руху
грошових коштів, яка б могла свідчити
про узгодженість дій позивача та його
постачальника для одержання
товариством незаконної податкової
вигоди, останнє не може зазнавати
негативних наслідків внаслідок діянь
інших осіб, що перебувають поза межами
його впливу.

Враховуючи вищезазначене, слід
погодитися з висновком судів
попередніх інстанцій, що позивач
підтвердив факт реальності
господарських операцій з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Будівництво та реконструкція».

Окрім того, судами попередніх
інстанцій встановлено, що позапланова
виїзна перевірка Дочірнього
підприємства «Ферротранс» Відкритого
акціонерного товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат»
проведена на підставі постанови
слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА у Луганській
області старшого лейтенанта
податкової міліції Шершенькова Д.Н. від
16.06.2011, та є такою, що призначена
відповідно до
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Відповідно до приписів пункту 86.9
статті 86 Податкового кодексу України (в
редакції чинній на момент спірних
правовідносин) у разі, якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами призначеної відповідно
до кримінально-процесуального закону
або закону про оперативно-розшукову
діяльність перевірки податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Вказаною нормою
передбачено, що матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Таким чином, матеріали перевірки та
висновки органу державної податкової
служби, викладені в акті позапланової
виїзної перевірки від 29.07.2011
№5164/23-209/25642707, що призначена відповідно
до кримінально-процесуального закону,
до дня набрання законної сили
відповідним рішенням у кримінальній
справі, можуть бути оцінені як докази
виключно у рамках розслідування та
розгляду такої кримінальної справи і
не можуть бути підставою для прийняття
податкового повідомлення-рішення про
визначення платникові податків
розрахованого за результатами такої
перевірки грошового зобов'язання.

Натомість, Кременчуцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12.08.2011
№/2602 за відсутності рішення суду,
що набрало законної сили, кримінальній
справі №41/11/8028, в рамках якої було
призначено перевірку позивача.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку щодо протиправності
податкового повідомлення-рішення від
12.08.2011 №/2602.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2012 по
справі №2а-1670/9414/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв