Справа № 826/12005/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Аблова Є.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про скасування акту
перевірки, припису, протоколу та
Позивач звернувся до суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, в якому, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, просить суд: скасувати
акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 18.07.2014р.
винесений Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області; скасувати припис
№С-1807/1 про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил 18.07.14р.,
винесений Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області; скасувати протокол
№1-Л-А-1807/344 про адміністративне
правопорушення; скасувати постанову по
справі про адміністративне
правопорушення №А-0108/1 від 01.2014,
державного-архітектурно-будівельного
контролю у Київській області.
Позовні вимоги, позивач мотивує
тим, що відповідачем проведено
перевірку з порушеннями норм чинного
законодавства, оскільки позивач був
відсутній при проведенні перевірки; з
актом, протоколом та приписом не був
ознайомлений, що позбавило позивача
права на надання пояснень чи зауважень
відносно встановлених порушень.
Окрім того, позивач посилається на
неможливість усунення встановлених
правопорушень (внесення змін до
будівельного паспорта), у зв'язку з тим,
що справа відносно правовірності
будівництва знаходиться в судовому
провадженні Кагарлицького районного
суду, що стало підставою для відмови
позивачу Відділом містобудування та
архітектури Кагарлицької
райдержадміністрації щодо внесення
змін до будівельного паспорта, що
свідчить про вчинення позивачем всіх
дій для усунення порушень, та
відсутності підстав для застосування
Позивач, в судове засідання не з'явився,
надавши до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, однак
забезпечив явку уповноваженого
представника, який позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача, в судове
засідання, не з'явився, надавши до суду
заяву про відкладення розгляду справи.
В запереченнях на адміністративний
позов, наявних в матеріалах справи,
відповідач вказує на правомірність
проведення перевірки, за результатами
якої складено акт, протокол, припис,
постанову та, як наслідок, за
встановлені правопорушення, позивача
притягнуто до відповідальності, шляхом
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд ухвалив
розглядати справу у порядку письмового
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про наступне.
Судом встановлено, що Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
підставі наказу Інспекції ДАБК у
Київській області від 08.01.14р. №01-«ОД»,
направлення від 01.07.14р. №1674.14/08/01, наказу
від 17.07.2014р., направлення від 18.07.14р.
№164.14/08/01/П, проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
містобудівного законодавства ОСОБА_1,
АДРЕСА_1: будівництво індивідуального
житлового будинку на АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1, за результатами якої складено
акт від 18.07.2014р.
В ході перевірки встановлено, що на
земельній ділянці, за адресою АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1 відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №906221,
проводиться будівництво житлового
будинку. Виконано будівельні роботи з
будівництва індивідуального будинку з
керамічної цегли на рівні другого
поверху. ОСОБА_1 розпочала будівництво
відповідно до поданого та
зареєстрованого у встановленому
порядку повідомлення про початок
виконання будівельних робіт у
Інспекції ДАБК у Київській області за
відхиленням від будівельного паспорту
(змінено відстань розміщення житлового
будинку від червоної лінії) виданого та
погодженого начальником відділу
містобудування та архітектури
Кагарлицької РДА Андрущенком О.В.
Інспекцією винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення від 12.12.2013р. №А-1212/40, та
вручено припис від 15.10.13р. №С-1510/11 з
вимогою усунути допущені
правопорушення в термін до 31.03.2014р.
окрім цього, перевіркою встановлено, що
вимоги припису Інспекції від 15.10.13р.
№С-1510/11 гр. ОСОБА_1 не виконані, чим
порушено вимоги ч.4 ст.41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та п.14 Постанови Кабінету
міністрів України від 23.05.11р. №533.
За результатами позапланової
перевірки, відповідачем винесено
Припис від 18.07.14р. №С-1807/1 відносно
ОСОБА_1, з вимогою привести будівництво
індивідуального житлового будинку на
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 до попереднього
стану відповідно до ст.38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
Окрім того, Інспекцією ДАБК у Київській
області, на підставі ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст.ст. 254, 255,
256 Кодексу України про адміністративні
правопорушення складено Протокол від
18.07.14р. №1-Л-А-1807/344, відносно ОСОБА_1, в
якому встановлено правопорушення
виявлені під час перевірки та
повідомлено позивача про розгляд
справи про адміністративне
правопорушення о 12.00 01.08.14р.
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.
Згідно п.1-3 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Проведення архітектурно-будівельного
контролю регулюється «Порядком
здійснення архітектурно-будівельного
контролю», затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№553. (надалі Порядок №553).
У відповідності до п.п.1, 2, 3
Порядку №553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами (далі -
інспекції). Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.
Державний архітектурно-будівельний
контроль на об'єктах будівництва, що є
власністю іноземних держав,
міжнародних організацій, іноземних
юридичних і фізичних осіб та
розташовані на території України,
здійснюється відповідно до цього
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється посадовими особами
інспекцій відповідно до їх посадових
інструкцій та функціональних
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.
Повноваження посадових осіб
Держархбудінспекції поширюються на
всю територію України. Державний
архітектурно-будівельний контроль на
території інших областей здійснюється
посадовими особами територіальних
Держархбудінспекції. ( п.5 Порядку №553).
За змістом ч.4 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню;
2)складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
3)видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; 4)
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації; 41) проводити перевірку
відповідності будівельних матеріалів,
виробів і конструкцій, що
використовуються під час будівництва
об'єктів, вимогам державних стандартів,
норм і правил згідно із законодавством;
5) здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури; 7) одержувати в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати
інформацію та документи податкової,
фінансової звітності, щодо оплати
праці, руху коштів та інші, не пов'язані
із здійсненням державного
архітектурно-будівельного контролю.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.
Акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
(п.16, п.18 Порядку №553).

Відповідно до п.21 Порядку, якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач від підпису акту перевірки
відмовився, у зв'язку з чим, був
направлений відповідачем поштою
30.07.14р., про що свідчить відповідний
запис в акті перевірки.

Відповідно до п.17, п.20 Порядку № 553, у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.

Відповідно ч.2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визначено юрисдикцію
адміністративних судів, яка
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

При цьому, акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язків характер для суб'єктів цих
відносин.

Таким чином, предмет оскарження за
правилами адміністративного
судочинства повинен мати юридичне
значення, тобто впливати на коло прав,
свобод, законних інтересів чи
обов'язків, а також встановлені законом
умови їх реалізації.

Особливою відмінністю правового акту
від інших управлінських актів є
наявність у ньому змісту управління
певної особи шляхом встановлення прав
і обов'язків для інших суб'єктів.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Нормативний акт -це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово.

Правові акти індивідуальної дії своїми
приписами мають породжувати права і
обов'язки конкретних осіб, на яких
спрямована їх дія. У такому випадку
реалізується компетенція видавця
цього акту як суб'єкта владних
повноважень уповноваженого управляти
поведінкою іншого суб'єкта і
відповідно інший суб'єкт зобов'язаний
виконувати його вимоги.

Рішення суб'єкта владних повноважень
являє собою акт розпорядчого
характеру, що ухвалюється суб'єктом
владних повноважень для розв'язання
найбільш важливих питань, які належать
до його компетенції. Рішення видаються
також і кількома неоднорідними
органами (державними органами,
громадськими організаціями тощо) із
спільних питань, що належать до їх
компетенції.

Оскаржуваний акт перевірки та протокол
про адміністративне правопорушення
безпосередньо не породжують ніяких
правових наслідків, тобто вони не є
нормативно-правовими актами чи актами
індивідуальної дії.

Акт перевірки не є предметом
оскарження в адміністративному суді,
оскільки сам по собі не є обов'язковим
ані для позивача, ані для керівника
контролюючого органу і є лише
відображенням фактичних дій
контролюючих органів щодо
встановлених в ході перевірки
обставин.

Акт є носієм доказової інформації, у
разі використання якої, можуть
виникнути правові наслідки, однак
оцінка акту (в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо їх викладення в ньому висновків)
може бути надана судом при вирішенні
спору щодо оскарження рішення,
прийнятого на підставі такого акту, або
у випадку можливого використання
такого акту, як доказу вчинення
правопорушення при розгляді
відповідного спору.

Протокол - це службовий документ, який
стверджує факт вчинення
правопорушення, в якому зазначаються:
дата і місце його складення, посада,
прізвище, ім'я, по батькові особи, яка
склала протокол; відомості про особу,
яка притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

За правилами п. п. 17, 20 Порядку N 553
протокол складається інспектором з
метою його подачі керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченого
законодавством України.

Виходячи із загальних засад
адміністративного судочинства
задоволенню підлягають лише ті вимоги,
які фактично відновлюють порушене
право особи у взаємовідносинах з
суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, враховуючи відсутність
порушеного права позивача при
складанні акту перевірки дотримання
вимог законодавства в сфері
містобудівної діяльності та складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення, суд приходить до
висновку про безпідставність позовних
вимог в частині скасування акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 18.07.2014
винесеного Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області та скасуванні
протоколу №1-Л-А-1807/344 про
адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.19, Порядку № 553 припис
складається у двох примірниках. Один
примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.

Під час здійснення перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
позивачем на об'єкті будівництва за
адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, інспекцією
встановлено факт будівництва з
відхиленням від будівельного паспорту
та невиконання вимог припису Інспекції
від 15.10.13р. №С-1510/11.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався із заявами від 18.03.14р.
та від 26.03.14р. до Кагарлицької районної
державної адміністрації стосовно
внесення змін до будівельного паспорта
забудови земельної ділянки, яка
розташована по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Листом від 26.03.2014р. №14-18/72 Відділу
містобудування та архітектури
Кагарлицької районної державної
адміністрації повідомлено, що справа
позивача, на момент надання відповіді,
перебуває в судовому провадженні, у
зв'язку з чим відділ не може внести
зміни до відповідних документів згідно
чинного законодавства.

Окрім того, факт вчинених порушень
позивачем не заперечується.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Отже, відповідач, вимагаючи привести
будівництво до попереднього стану
відповідно до вимог ст.38 Закону країни
«Про регулювання містобудівної
діяльності», діяв на підставі закону, у
відповідності з визначеними законом
повноваженнями, що свідчить про
відсутність правових підстав для
скасування припису від 18.07.2014р.

Щодо позовних відносно скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення №А-0108/1
від 01.2014, складену Інспекцією
державного-архітектурно-будівельного
контролю у Київській області, суд
виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позивач може заявити кілька
вимог в одній позовній заяві, якщо вони
пов'язані між собою. Якщо справа щодо
пов'язаних вимог територіально
підсудна різним місцевим
адміністративним судам, то її
розглядає один з цих судів за вибором
позивача. Якщо справа щодо однієї з
вимог підсудна окружному
адміністративному суду, а щодо іншої
вимоги (вимог) - місцевому загальному
суду як адміністративному суду, таку
справу розглядає окружний
адміністративний суд. Якщо справа щодо
однієї з вимог підсудна Київському
апеляційному адміністративному суду, а
щодо іншої вимоги (вимог) - іншому
адміністративному суду, таку справу
розглядає Київський апеляційний
адміністративний суд.

Не допускається об'єднання в одне
провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за
наслідками розгляду матеріалів справи
про адміністративне правопорушення
Інспекція ДАБК у Київській області
встановила порушення позивачем ч.4 ст.41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п.14
Постанови Кабінету міністрів України
від 23.05.11р. №533 та визнала ОСОБА_1 винною
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.18842 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
Постановою від 01.08.14р. №А-0108/1 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 5100грн.

Відповідно до ст.24 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, за
вчинення адміністративних
правопорушень можуть застосовуватись
такі адміністративні стягнення: 1)
попередження; 2) штраф; 3) оплатне
вилучення предмета, який став
знаряддям вчинення або безпосереднім
об'єктом адміністративного
правопорушення; 4) конфіскація:
предмета, який став знаряддям вчинення
або безпосереднім об'єктом
адміністративного
правопорушення;грошей, одержаних
внаслідок вчинення адміністративного
правопорушення; 5) позбавлення
спеціального права, наданого даному
громадянинові (права керування
транспортними засобами, права
полювання); 5 1) громадські роботи; 6)
виправні роботи; 7) адміністративний
арешт.

Законами України може бути встановлено
й інші, крім зазначених у цій статті,
види адміністративних стягнень.

За змістом ст.2446 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, розглядає справи про
адміністративні правопорушення,
пов'язані з порушенням вимог
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виробництва, виготовлення та
застосування будівельних матеріалів,
виробів, конструкцій, а також
будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту та
прийняття в експлуатацію об'єктів чи
споруд, вимог щодо розміщення та
функціонування майданчиків для
паркування, необладнанням майданчиків
для платного паркування транспортних
засобів паркувальними автоматами або
автоматичними в'їзними та виїзними
терміналами, невиконанням законних
вимог (приписів) посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (статті 96, 96 1 (крім частин
третьої - п'ятої), 97, частини третя - п'ята
статті 152 1, стаття 188 42).

Від імені центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
розглядати справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення мають право
керівник, заступники керівника
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, та інші уповноважені
керівником посадові особи цього
органу.

По справі про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
виносить одну з таких постанов: 1) про
накладення адміністративного
стягнення; 2) про застосування заходів
впливу, передбачених статтею 24 1 цього
Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно пп. а п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право,
зокрема, видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 42 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, невиконання законних
вимог (приписів) посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю - тягне за собою накладення
штрафу від трьохсот до чотирьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як встановлено судом, позивачем не
виконано вимоги припису Інспекцій щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, що
відповідно до вимог чинного
законодавства є обов'язковими до
виконання.

Таким чином, виходячи з викладеного,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області при прийнятті
оскаржуваної постанови, діяла в межах
своїх повноважень та у порядку,
визначеному законодавством України.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що Інспекцією дотримано
встановленого законодавством України
порядку здійснення
архітектурно-будівельного контролю
при здійсненні перевірки та винесенні
відповідних рішень.

При цьому, позивачем жодним чином не
спростовані доводи відповідача щодо
порушення позивачем вимог
містобудівного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області доведено
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних рішення, з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись
статтями 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
- відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов