Справа № 1512/17000/12 (2а/520/48/13)
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/37324/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про визнання неправомірними дій
щодо призначення і надання допомоги
при народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, відмову у проведенні
перерахунку вказаних видів допомоги та
зобов'язанні виплати сум недоотриманої
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -в с т а н о в и л
а:ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом
до Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання неправомірними дій щодо
призначення і надання допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, відмову у проведенні
перерахунку вказаних видів допомоги та
зобов'язанні виплати сум недоотриманої
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 09 квітня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року постанову Київського районного
суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення апеляційного
суду скасувати та постановити нове
рішення, яким позов задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що після
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки ОСОБА_5,
позивачу відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
призначена державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювались Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалась на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України

«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II
зазначеного Закону щодо виключення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 01 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Разом з тим, постановляючи рішення у
справі, суди попередніх інстанцій не
встановили до якої саме категорії осіб
відноситься позивач, що має суттєве
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до положень статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з вимогами частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що судами неповно
з'ясовані обставини справи, - а тому
постановлені рішення не можна вважати
законними і обґрунтованими, та
постановленими з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постановлені
у справі рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню, а справа - поверненню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Київського районного суду м.
Одеси від 09 квітня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у справі - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання неправомірними дій щодо
призначення і надання допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, відмову у проведенні
перерахунку вказаних видів допомоги та
зобов'язанні виплати сум недоотриманої
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - повернути на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: