Справа № 9101/570/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р. справа № 2а-1469/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області

на постанову Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 06 травня 2011 року у справі №
2а-1469/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Новоукраїнському районі
Кіровоградської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

встановив:

Заявлено позов про - визнання
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області щодо
призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті
годувальника, відповідно до ст.ст. 52, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ", виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 27.07.2006 року, з моменту
виникнення права на пенсію по втраті
годувальника;

- зобов'язання відповідача здійснити
призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті
годувальника відповідно до статті 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " в розмірі 50% від 10
мінімальних пенсій за віком, виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 01.09.2010
року з моменту звернення;

- зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Новоукраїнському
районі Кіровоградської області
здійснити призначення ОСОБА_1
щомісячну компенсацію за втрату
годувальника, відповідно до статті 52
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " в розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком , виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 01.09.2010
року, з моменту звернення;

- зобов'язання відповідача здійснити
підвищення позивачу пенсії по втраті
годувальника, відповідно частини 4
статті 15 закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" на 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатній з 01.09.2010 року з
моменту звернення;

- стягнути з Управління Пенсійного
фонду України в Новоукраїнському
районі Кіровоградської області на
користь ОСОБА_1 суму недоплаченої
пенсії з надбавками та підвищеннями, з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, до моменту набрання
постанови суду законної сили, а також
три відсотки річних від простроченої
суми.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначила, що вона після смерті
чоловіка, отримує пенсію в зв'язку з
втратою годувальника. ОСОБА_2 був
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС І категорії та
інвалідом 2 групи. 29.08.2005 року її чоловік
помер. Вона є правонаступником
чоловіка та вважає, що пенсія по втраті
годувальника набагато менша, ніж
встановлена ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян».

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково; позовні вимоги,
щодо визнання дій Управління
Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області щодо
призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті
годувальника, відповідно до ст.ст. 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 27 липня 2006 року
відповідно до положень ст.100 КАС
України залишено без розгляду; визнано
протиправними дії відповідача та
зобов'язано останнього здійснити
нарахування та виплату позивачу
щомісячної пенсії по втраті відповідно
у розмірі 50 % від пенсії померлого
чоловіка, а саме 50% від 10 мінімальних
пенсій за віком та відповідно до ст.52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком визначеного ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
додаткової пенсії в разі втрати
годувальника в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком за період з 01.09.2010 року
по 06.05.2011 року, із врахуванням уже
проведених раніше виплат.

Відповідач оскаржує судове рішення в
апеляційному порядку. Просить
постанову суду скасувати, та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити. Апелянт стверджує, що
оскільки померлий ОСОБА_2 за життя не
звертався за призначенням або
перерахунком пенсії в порядку ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то позивач такого права
не має. Відповідач стверджує, що права
позивача не порушені.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи і не
заперечується сторонами позивач
перебуває на обліку у відповідача з
23.04.2007 року та на підставі заяви про
перегляд розміру пенсії з 01.09.2010 року
одержує пенсію у разі втрати
годувальника, як дружині померлого
учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1
категорії, виходячи із розміру 50%
пенсії у разі втрати годувальника, яка
була призначена відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а не у
відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» померлого
інваліда першої групи, щодо якого
встановлений причинний зв'язок
інвалідності Чорнобильською
катастрофою. Розмір такої пенсії
обчислений у відповідності до постанов
Кабінету Міністрів України. Позивач
звернулась 01 вересня 2010 року до
відповідача із заявою про нарахування
пенсії у розмірах , встановлених ст.52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
але в перерахунку пенсій 07.12.2010 року їй
відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Частиною
третьою статті 54 цього Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок і
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Відповідно до ст.52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до членів сім'ї померлого
годувальника, призначається щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
на кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Так, відповідно до ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по І групі інвалідності -10
мінімальних пенсій за віком.

Крім цього, ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, яка настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
вбачається, що під час визначення
розміру пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.І ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, іншого
нормативно-правового акту, який би
визначив цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

У відповідності до ч.3 ст.67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у разі
збільшення визначеного законом
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст.52 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної
компенсації сім'Ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
пенсійні органи, і несе обов'язок по
своєчасній та повній виплаті пенсії
саме у розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Наявність у позивача права щодо
отримання вищезазначеної пенсії у
розмірах, які визначені Законом
України № 796-ХІІ є визначальною для
вирішення вказаного спору, крім того,
це право гарантується Конституцією
України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що розмір пенсії за
втратою годувальника має визначатись
із розрахунку 50 % від основної
державної пенсії по інвалідності, яку
повинен отримувати годувальник при
житті, розмір якої не може бути нижчим
ніж 10 мінімальних пенсій за віком та
надав вірну оцінку діям відповідача,
зобов'язавши останнього здійснити
перерахунок та виплату позивачу пенсії
у встановленому Законом розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не відповідають
нормам матеріального права та не
спростовують висновків суду.
Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, постанову суду слід залишити
без змін.

Керуючись ст.. 197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.
200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новоукраїнському районі
Кіровоградської області на постанову
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 06 травня
2011 року у справі № 2а-1469/11 залишити без
задоволення.

Постанову Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 06
травня 2011 року у справі № 2а-1469/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна