Справа № 826/5298/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5298/14
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів -
Желтобрюх І.Л. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Південної митниці Міністерства
доходів та зборів України на постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 01 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Командитного
товариства «Донтрансгарант і
компанія» до Південної митниці
Міністерства доходів та зборів
України, за участю Прокуратури міста
Києва, про визнання дій протиправними
та зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року КТ «Донтрансгарант і
компанія» звернулося до суду з позовом,
у якому просило визнати протиправними
дії Південної митниці Міндоходів щодо
складання та направлення вимог про
сплату коштів за гарантійним
документом та актів про настання
гарантійного випадку від 13 березня 2014
року, а також скасувати вказані вимоги
та акти.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
липня 2014 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що оскаржувані вимоги та
акти були складені у зв'язку з
настанням гарантійного випадку та
направлені позивачу із дотриманням
встановленого порядку.

Під час судового засідання представник
відповідача підтримав свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу Південної митниці Міндоходів
задовольнити, постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
липня 2014 року - скасувати та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позову виходячи з наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог КТ «Донтрансгарант і
компанія» суд першої інстанції виходив
з того, що відповідач не надав доказів
настання гарантійного випадку.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 305 МК України
у випадках, визначених цим Кодексом,
виконання зобов'язань осіб, що
випливають з митних процедур,
забезпечуються шляхом надання органам
доходів і зборів забезпечення сплати
митних платежів у способи, передбачені
для відповідної митної процедури.

Згідно ч.ч 1-2 ст. 307 МК України юридичні
особи, які мають намір виступати
гарантом забезпечення особою своїх
зобов'язань перед органами доходів і
зборів України зі сплати митних
платежів, уповноважуються на це і
вносяться до реєстру гарантів у
порядку, визначеному цим розділом.

Взаємовідносини між центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
гарантами регулюються на підставі
укладених угод.

З матеріалів справи вбачається, що між
Державною митною службою та КП
«Донтрансгарант і компанія» була
укладена угода про надання фінансових
гарантій митним органам незалежним
фінансовим посередникам від 22
листопада 2012 року № 771.

Між КП «Донтрансгарант і компанія» та
Компанією Ksandro Enterprise Ltd був укладений
договір про надання послуг по наданню
фінансових гарантій для забезпечення
сплати митних платежів від 27 листопада
2013 року № 333ЕН.

На підставі вказаного договору
позивачем були видані гарантійні
документи № 00083687 код 50006/14/0102/Т/118 від 01
лютого 2014 року, № 00083874 код 50006/14/0302/Т/111
від 03 лютого 2014 року, № 00083876 код
50006/14/0302/Т/111 від 03 лютого 2014 року, № 00083875
код 50006/14/0302/Т/111 від 03 лютого 2014 року, №
00083886 код 50006/14/0302/Т/121 від 03 лютого 2014
року, № 00083884 код 50006/14/0302/17121 від 03 лютого
2014 року, № 00083885 код 50006/14/0302/Т/121 від 03
лютого 2014 року та № 00083883 код 50006/14/0302/Т/121
від 03 лютого 2014 року.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 311 МК України
передбачено, що орган доходів і зборів
направляє гарантові, що видав гарантію
у вигляді документа, вимогу щодо сплати
митних платежів у разі перевищення
більше ніж на 10 днів встановленого
статтею 95 цього Кодексу строку
доставки товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
перебувають під митним контролем, до
органу доходів і зборів призначення (а
при переміщенні в межах зони
діяльності одного органу доходів і
зборів - від одного підрозділу цього
органу до іншого).

Згідно п. 4.1 договору від 22 листопада 2012
року № 771 у випадках, передбачених ч. 4
ст. 311 МК України, митний орган, яким
виявлено факт настання гарантійного
випадку, протягом 5 робочих днів з дати
виявлення такого факту складає акт про
настання гарантійного випадку.

Положеннями п. 4.3 вказаного договору
було передбачено, що разом з актом
складається вимога про сплату належної
суми митних платежів за гарантією. До
вимоги разом з актом додаються за
наявності документи, що свідчать про
настання гарантійного випадку.

Відповідно до актів про настання
гарантійного випадку від 13 березня 2014
року № 3 (вихідний №3676/15-70-53 від 13
березня 2014 року), № 4 (вихідний № 3678/15-70-53
від 13 березня 2014 року), № 5 (вихідний №
3680/15-70-53 від 13 березня 2014 року), № 6
(вихідний № 3682/15-70-53 від 13 березня 2014
року), № 7 (вихідний № 3684/15-70-53 від 13
березня 2014 року), № 8 (вихідний № 3685/15-70-53
від 13 березня 2014 року), № 9 (вихідний №
3688/15-70-53 від 13 березня 2014 року), № 5
(вихідний № 3690/15-70-53 від 13 березня 2014
року), № 10 (вихідний № 3689/15-70-53 від 13
березня 2014 року) товар, який повинен був
бути доставлений у митницю призначення
митний пост «Херсон-порт» Херсонської
митниці Міндоходів перевізником (не
зазначено) за маршрутом Одеса-Херсон
(п/п «Херсонський морський
торговельний порт») у строк до 08 лютого
2014 року без зміни його кількості,
вартості і найменування, не
доставлений у митницю призначення у
встановлений строк.

Зазначені обставини стали підставою
для складення та направлення КП
«Донтрансгарант і компанія» вимог про
сплату коштів за гарантійним
документом від 13 березня 2014 року, які є
предметом оскарження у даній справі.

Звертаючись до суду з даним позовом, КП
«Донтрансгарант і компанія» свої
вимоги обґрунтувало тим, що Компанією
Ksandro Enterprise Ltd не було порушено строку
доставки товарів, а також іншим вимог
та умов митного режиму реекспорту.

Вказаний висновок був обґрунтований
тим, що митне оформлення режиму
реекспорту було здійснене шляхом
подачі періодичних декларацій, у яких
зазначено, що строк доставки - 31 травня
2014 року, який на час складення
оскаржуваних документів - не настав.

Такі доводи позивача є
необґрунтованими з огляду на наступне.

Положеннями ч. 4 ст. 260 МК України
періодична митна декларація може
подаватися на регулярне переміщення
через митний кордон України товарів
однією і тією ж особою на одних і тих же
умовах та підставах протягом не більше
180 днів та під зобов'язання про подання
додаткової декларації на товари,
переміщені за періодичною митною
декларацією протягом попереднього
календарного місяця, у порядку та на
умовах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно п.п. 21, 23 Положення про митні
декларації, затвердженого постановою
КМ України від 21 травня 2012 року № 450
(далі - Положення) періодична митна
декларація подається для декларування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України суднами закордонного
плавання, трубопровідним транспортом
або лініями електропередачі, припасів,
періодичних друкованих видань та
товарів, переміщення яких через митний
кордон України планується з
періодичністю не рідше ніж два рази
протягом строку її дії.

Пропуск товарів через митний кордон
України за періодичною митною
декларацією може здійснюватися з
моменту її оформлення митним органом
протягом строку її дії у межах
кількості товарів, зазначеної в
періодичній митній декларації.

З наведених норм закону вбачається, що
зазначений у періодичних деклараціях
строк доставки товарів - 31 травня 2014
року є строком дії вказаної декларації.

В даному випадку акти про настання
гарантійного випадку були складені не
у зв'язку зі здійсненням перевезення
товару на підставі періодичних
декларацій, строк дії яких закінчився,
а у зв'язку з порушенням строку,
встановленого ст. 95 МК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК
України встановлюються такі строки
транзитних перевезень залежно від виду
транспорту: для автомобільного
транспорту - 10 діб (у разі переміщення в
зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Позивач стверджує, що переміщення
товарів від митниці взяття на митний
контроль до митниці призначення не
було розпочате, оскільки в порушення ч.
5 ст. 307 МК України відповідач не надав
документів, що підтверджують
невиконання зобов'язання, якими згідно
п. 24 Положення можуть бути виключно
реєстри номерів транспортних засобів
та товарно-транспортних документів.

Згідно ч. 5 ст. 307 МК України у разі
невиконання особою зобов'язання із
сплати митних платежів, забезпеченого
фінансовою гарантією, наданою у
вигляді документа, орган доходів і
зборів із залученням представників
гаранта, що видав таку гарантію,
з'ясовує обставини невиконання
зобов'язання, після чого направляє
цьому гарантові вимогу щодо сплати
належної суми митних платежів. До
вимоги додаються завірені органом
доходів і зборів копії документів, що
підтверджують невиконання
зобов'язання. Процедура направлення
вимоги та перелік обов'язкових
документів, що до неї додаються,
визначаються в угоді, передбаченій
частиною третьою статті 314 цього
Кодексу.

Перше та друге речення вказаної норми
закону, які передбачають з'ясовання
обставини невиконання зобов'язання та
надання гаранту завірених органом
доходів і зборів копії документів, що
підтверджують невиконання
зобов'язання стосуються невиконання
зобов'язання із сплати митних платежів,
забезпеченого фінансовою гарантією.

В даному випадку мало місце
перевищення строку доставки товарів,
що перебувають під митним контролем. За
таких обставин процедура направлення
вимоги та перелік обов'язкових
документів, що до неї додаються,
визначаються в угоді, передбаченій ч. 3
ст. 314 МК України.

Як раніше зазначалося, положеннями п. 4.3
договору від 22 листопада 2012 року № 771
було передбачено, що до вимоги разом з
актом додаються документи, що свідчать
про настання гарантійного випадку лише
у разі їх наявності.

Відповідно до п. 24 Положення товари, що
вивозяться за межі митної території
України за періодичною митною
декларацією (крім товарів, що
переміщуються через митний кордон
України трубопровідним транспортом
або лініями електропередачі, та
періодичних друкованих видань), можуть
бути переміщені через митний кордон
України у разі подання при переміщення
товарів залізничним і автомобільним
транспортом декларантом або
уповноваженою ним особою митному
органу, зокрема з використанням
інформаційно-телекомунікаційних
технологій, не пізніше ніж через дві
доби з дати прийняття товарів до
перевезення реєстру номерів
транспортних засобів та
товарно-транспортних документів за
формою згідно з додатком 2.

Згідно додатка 2 до Положення у реєстрі
номерів транспортних засобів та
товарно-транспортних документів
зазначається, зокрема, дата
відправлення транспортних засобів.

Таким чином, доказом початку
переміщення товару від митниці взяття
під митний контроль та митниці
призначення є поданий декларантом або
уповноваженою ним особою реєстр
номерів транспортних засобів та
товарно-транспортних документів.
Подача таких документів може
здійснюватися із використанням
інформаційно-телекомунікаційних
технологій.

У випадку подачі реєстру номерів
транспортних засобів та
товарно-транспортних документів із
використанням
інформаційно-телекомунікаційних
технологій у митного органу відсутній
такий реєстр у формі паперового
документу.

За таких обставин реєстр номерів
транспортних засобів та
товарно-транспортних документів,
згідно п. 4.3 договору від 22 листопада 2012
року № 771, може не додаватися до вимоги
про сплату коштів за гарантійним
документом.

Отже, посилання представника КТ
«Донтрансгарант і компанія» на
ненадання відповідачем реєстрів
номерів транспортних засобів та
товарно-транспортних документів, які б
підтвердили початок переміщення
товару та відповідно, перебігу строку,
встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України,
як на підставу для скасування вимог про
сплату коштів за гарантійним
документом та актів про настання
гарантійного випадку - є
необґрунтованими.

З огляду на те, що реєстри номерів
транспортних засобів та
товарно-транспортних документів були
подані до митниці із використанням
інформаційно-телекомунікаційних
технологій, відповідач на
підтвердження факту переміщення
товару з митниці відправлення та
порушення строку його доставки в
митницю призначення надав суду
роздруковані з ЄАІС Міндоходів витяги
митних декларацій, до яких внесено
відомості з вказаних реєстрів.

Такі ж витяги були додатні Південною
митницею Міндоходів до вимог про
сплату коштів за гарантійним
документом, що надіслані позивачу.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку, що при складенні
оскаржуваних вимог та актів відповідач
діяв у повній відповідності до Митного
кодексу України, Положення та договору
від 22 листопада 2012 року № 771.

У зв'язку з цим колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення
адміністративного позову КТ
«Донтрансгарант і компанія».

Таким чином, доводи апеляційної скарги
відповідача спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені в
постанові від 01 липня 2014 року, та є
підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було невірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
неналежну оцінку дослідженим доказам
та прийнято рішення з порушенням норм
матеріального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Південної митниці
Міндоходів задовольнити, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 01 липня 2014 року - скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Південної митниці
Міністерства доходів та зборів України
- задовольнити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 липня 2014 року -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову Командитного товариства
«Донтрансгарант і компанія» -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 04
листопада 2014 року.

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.