Справа № 808/1195/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 рокусправа № 808/1195/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду 31 березня 2014р.
по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернулась з позовом
до Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, податкової вимоги.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду 31
березня 2014р. позов задоволено.

Суд постановив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення №, прийняте
03.02.2014 Бердянською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, яким Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються за
результатами річного декларування на
суму 20654 грн. 89 коп., з яких: 18306 грн. 08 коп.
- основний платіж та 2348 грн. 81 коп. -
штрафні (фінансові) санкції.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№, прийняте 03.02.2014 Бердянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області, яким
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 103120
грн. 03 коп., з яких: 100040 грн. 18 коп. -
основний платіж та 3079 грн. 85 коп. -
штрафні (фінансові) санкції.

Визнати протиправною та скасувати
Вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№Ф прийняту 03.02.2014 Бердянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області, якою
запропоновано Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 сплатити суми
недоїмки з єдиного внеску, штрафів та
пені на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 13463 грн. 09
коп.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Бердянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 03.02.2014, яким до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано
штрафні санкції у сумі 1346 грн. 30 коп.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Бердянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 03.02.2014, яким до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано
штрафні санкції у сумі 136 грн. 00 коп.

Ухвалою від 03 квітня 2014р. суд
виправив описку в постанові
Запорізького окружного
адміністративного суду від 31.03.2014.

Вказав, що необхідно вважати вірним
найменуванням скасованого Рішення -
Рішення Бердянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про застосування
штрафних санкцій за неналежне ведення
бухгалтерської документації, на
підставі якої нараховується єдиний
внесок № від 03.02.2014.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що з наявних в
матеріалах справи доказів не
вбачається перевищення позивачем
граничного обсягу виручки 500000 грн. 00
коп. за 2010 рік, а відтак є протиправними
висновки відповідача про порушення
ст.ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів
України №13-92 від 26.12.1992 «Про
прибутковий податок з громадян», п.177.2
ст.177 Податкового кодексу України.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення від 03.02.2014 №
є протиправним та підлягає скасуванню.

Також зазначено, що позивач подала до
Бердянської ОДПІ заяву про реєстрацію
платником ПДВ 01.07.2011 та отримала
Свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ
08.07.2011. З вказаного моменту вона стала
подавати звітність з цього податку
відповідачу.

Зазначено, що досліджені судом
документи, банківські виписки
«Райфайзен банк аваль» м.Київ не
підтверджують перевищення позивачем
граничного обсягу виручки (500000 грн. 00
коп.) 08.12.2010.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем не доведено
необхідність подачі ФОП ОСОБА_2 до
Бердянської ОДПІ заяви про реєстрацію
платника ПДВ не пізніше 28.12.2010 (включно)
та необхідність декларування
податкових зобов'язань з ПДВ за період
з 29.12.2010 по 31.12.2012. Звідси, не
підтверджується заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за період з 29.12.2010 по 31.12.2012 на
суму 100040 грн. 18 коп.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення від 03.02.2014 №
є протиправним та підлягає скасуванню.

За висновками суду першої інстанції,
оскільки відповідачем документально
не доведено заниження ФОП ОСОБА_2
чистого оподатковуваного доходу за 2011
рік, то є недоведеним і факт заниження
позивачем єдиного внеску за 2011 рік у
сумі 13463 грн. 09 коп. Тобто, не доведено
порушення позивачем п.1 ч.2 ст.6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Крім того, в
Акті перевірки №6/1710/НОМЕР_1 від 21.01.2014
зазначено, що перевіркою правильності
нарахування єдиного внеску з сум
доходу за період з 01.04.2011 по 31.12.2011, на
який нараховується єдиний внесок у
розмірі 34,7%, встановлено, що
нарахування єдиного внеску на суми
чистого доходу, на які нараховується
єдиний внесок проводилося згідно вимог
чинного законодавства.

Оскільки відповідачем документально
не доведено заниження ФОП ОСОБА_2
чистого оподатковуваного доходу за 2011
рік та заниження єдиного внеску за 2011
рік у сумі 13463 грн. 09 коп., то Вимога про
сплату боргу (недоїмки) №Ф від
03.02.2014 надіслана Бердянською ОДПІ
позивачу про сплату недоїмки з єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 13463 грн. 09
коп. - є протиправною та підлягає
скасуванню.

З вказаних підстав суд першої
інстанції дійшов висновку про
протиправність Рішення Бердянської
ОДПІ про застосування штрафних санкцій
за донарахування територіальним
органом доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 03.02.2014, яким до
позивача застосовано штрафну санкцію у
сумі 1346 грн. 30 коп., та Рішення
Бердянської ОДПІ про застосування
штрафних санкцій за неналежне ведення
бухгалтерської документації, на
підставі якої нараховується єдиний
внесок, № від 03.02.2014, яким до
позивача застосовано штрафну санкцію у
сумі 136 грн. 00 коп. Звідси, права та
інтереси позивача повинні бути
поновленими шляхом скасування цих
рішень Бердянської ОДПІ.

За відсутності порушень податкового
законодавства відсутніми є і підстави
до вжиття заходів, передбачених пп.54.3.2
п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, в задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального права, висновки
обставинам справи не відповідають,
перевіркою було доведено порушення
позивачем податкового законодавства.

Відповідно ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання не
здійснювалось.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, на підставі акту перевірки
від 21.01.2014 №6/1710/НОМЕР_1, відповідачем
прийняті 03.02.2014 податкові
повідомлення-рішення №, яким ФОП
ОСОБА_2 збільшено грошове зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються за результатами річного
декларування, на суму 20654 грн. 89 коп., з
яких: 18306 грн. 08 коп. - основний платіж та
2348 грн. 81 коп. - штрафні (фінансові)
санкції;

Податкове повідомлення-рішення
№, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 103120 грн. 03 коп.,
з яких: 100040 грн. 18 коп. - основний платіж
та 3079 грн. 85 коп. - штрафні (фінансові)
санкції;

Вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№Ф, якою запропоновано ФОП ОСОБА_2
сплатити суми недоїмки з єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 13463 грн. 09
коп.;

Рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 03.02.2014, яким до ФОП ОСОБА_2
застосовано штрафні санкції у сумі 1346
грн. 30 коп.

Рішення про застосування штрафних
санкцій за неналежне ведення
бухгалтерської документації, на
підставі якої нараховується єдиний
внесок № від 03.02.2014, яким до ФОП
ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції у
сумі 136 грн. 00 коп.

Актом перевірки було встановлено
порушення п.1 Указу Президента України
від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва», а
саме в 2010 році перевищено граничний
обсяг виручки 500000 грн. 00 коп. дозволений
для фізичних осіб-підприємців; ст.14
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»
не надано декларацію про доходи за 2010
рік; п.44.3 ст.44 Податкового кодексу
України платником податків не
забезпечено зберігання документів,
пов'язаних із виконанням вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» №13-92 донарахований податок з
доходів фізичних осіб за 2010 рік
становить 8910 грн. 84 коп.; п.177.2 ст.177
Податкового кодексу України
донараховано податку з доходів
фізичних осіб за 2011 рік 9395 грн. 24 коп.; п.1
ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» заниження
єдиного внеску за 2011 рік в сумі 13463 грн.
09 коп.; п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України донараховано ПДВ у сумі 100040
грн. 18 коп., у тому числі за: січень 2011
року - 6120 грн. 60 коп. ПДВ, лютий 2011 року -
2678 грн. 30 коп. ПДВ, березень 2011 року - 3729
грн. 42 коп. ПДВ, травень 2011 року - 22008 грн.
48 коп. ПДВ, червень 2011 року - 53187 грн. 98
коп. ПДВ, липень 2011 року - 12315 грн. 40 коп.
ПДВ.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність доказів перевищення
позивачем граничного обсягу виручки
500000 грн. 00 коп. за 2010 рік.

Судом були досліджені виписки по
розрахунковому рахунку НОМЕР_2 в ЦБВ АТ
«Райфайзен банк аваль» за період з
01.01.2010 по 31.12.2010 (а.с.36-45, а.с.81-84), Звіти
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи-платника єдиного
податку за 3, 4 квартали 2010 року, І
квартал 2011 року (а.с.78, 80, 86), Декларацію
про доходи, одержані з 1 січня по 31
грудня 2011 року або за інший період
звітного року, Податкові декларації
про майновий стан і доходи за 2011 рік
(звітну та уточнюючу), Розрахунки
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих
фізичною особою-підприємцем від
провадження господарської діяльності,
Податкові декларації платника єдиного
податку-фізичної особи-підприємця за 1,
2, 3, 4 квартали 2012 року (а.с.87-99).

Також, позивачем надавались суду
першої інстанції: Картку рахунку 632
філії ПрАТ «Приазовкурорт» клінічний
санаторій «Лазурний», Картки рахунку 631
філії ПрАТ «Приазовкурорт» клінічний
санаторій «Бердянськ», в яких
зазначено платежі під час розрахунків
за постачання товарів, які здійснені на
користь ФОП ОСОБА_2 (а.с.55-74).

Згідно виписки по розрахунковому
рахунку НОМЕР_2 в ЦБВ АТ «Райфайзен банк
аваль» позивач отримав у 2010 році кошти
на суму 494122 грн. 50 коп. (494122 грн. 50 коп. =
126252 грн. 90 коп. + 367869 грн. 60 коп.), зокрема:

- у 3 кварталі 2010 року: 25.08.2010 - 4161
грн. 00 коп., 26.08.2010 - 12112 грн. 30 коп., 30.08.2010 -
15164 грн. 80 коп., 03.09.2010 - 13700 грн. 20 коп.,
08.09.2010 - 14557 грн. 00 коп., 10.09.2010 - 14520 грн. 00
коп., 22.09.2010 - 23799 грн. 80 коп., 23.09.2010 - 23872
грн. 80 коп., 24.09.2010 - 1365 грн. 00 коп., 29.09.2010 -
3000 грн. 00 коп. (загальна сума - 126252 грн. 90
коп.);

- у 4 кварталі 2010 року: 01.10.2010 - 10000
грн. 00 коп., 04.10.2010 - 7778 грн. 40 коп., 04.10.2010 -
18354 грн. 20 коп., 05.10.2010 - 20000 грн. 00 коп.,
07.10.2010 - 29689 грн. 80 коп., 14.10.2010 - 20221 грн. 00
коп., 14.10.2010 - 24141 грн. 40 коп., 22.10.2010 - 11345
грн. 00 коп., 26.10.2010 - 13813 грн. 00 коп., 26.10.2010 -
40475 грн. 00 коп., 03.11.2010 - 11835 грн. 70 коп.,
05.11.2010 - 15604 грн. 80 коп., 16.11.2010 - 20804 грн. 50
коп., 23.11.2010 - 21613 грн. 90 коп., 30.11.2010 - 12623
грн. 00 коп., 07.12.2010 28448 грн. 40 коп., 08.12.2010 -
12769 грн. 00 коп., 10.12.2010 - 5126 грн. 40 коп.,
14.12.2010 - 18665 грн. 90 коп., 16.12.2010 - 7276 грн. 00
коп., 23.12.2010 - 2922 грн. 40 коп., 24.12.2010 - 6438 грн.
80 коп., 28.12.2010 - 7923 грн. 00 коп. (загальна
сума - 367869 грн. 60 коп.).

При цьому, у Звіті суб'єкта малого
підприємництва - фізичної
особи-платника єдиного податку за 3
квартали 2010 року зазначено обсяг
виручки 191536 грн. 00 коп.

Судом першої інстанції було
встановлено, що різницю сум за 3 квартал
2010 року у вказаних виписці банку та
Звіті позивач у судовому засіданні
пояснив тим, що Звіт він подав
відповідачу 05.10.2010 та до нього включив
суми оплати: 10000 грн. 00 коп. від 01.10.2010, 7778
грн. 40 коп. від 04.10.2010, 18354 грн. 20 коп. від
04.10.2010, 20000 грн. 00 коп. від 05.10.2010 (загальна
сума 56132 грн. 60 коп.), оскільки рахунки на
оплату були виписані у вересні 2010 року
та господарські операції на поставку
продуктів відбулись у вересні 2010 року.
Суму 56132 грн. 60 коп. у Звіті за 4 квартал
2010 року позивач не відображав.

При цьому, згідно з Актом перевірки
№6/1710/НОМЕР_1 від 21.01.2014 (сторінка 8 Акту
перевірки) суми оплати: 10000 грн. 00 коп.
від 01.10.2010, 7778 грн. 40 коп. від 04.10.2010, 18354
грн. 20 коп. від 04.10.2010, 20000 грн. 00 коп. від
05.10.2010 (загальна сума 56132 грн. 60 коп.)
включені відповідачем до 4 кварталу 2010
року.

Тобто, відповідачем двічі враховано
суми оплати: 10000 грн. 00 коп. від 01.10.2010, 7778
грн. 40 коп. від 04.10.2010, 18354 грн. 20 коп. від
04.10.2010, 20000 грн. 00 коп. від 05.10.2010 (загальна
сума 56132 грн. 60 коп.).

Висновки суду першої інстанції
про відсутність порушення позивачем
ст.ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів
України №13-92 від 26.12.1992 «Про
прибутковий податок з громадян», п.177.2
ст.177 Податкового кодексу України
доводи апеляційної скарги не
спростовують.

З огляду на зазначене, вірними є
висновки суду першої інстанції про те,
що відсутня необхідність подачі ФОП
ОСОБА_2 до Бердянської ОДПІ заяви про
реєстрацію платника ПДВ не пізніше
28.12.2010 (включно) та необхідність
декларування податкових зобов'язань з
ПДВ за період з 29.12.2010 по 31.12.2012.

Звідси, не підтверджується заниження
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за період з 29.12.2010 по
31.12.2012 на суму 100040 грн. 18 коп., є
недоведеним і факт заниження позивачем
єдиного внеску за 2011 рік у сумі 13463 грн.
09 коп.

Оскільки відповідачем документально
не доведено заниження ФОП ОСОБА_2
чистого оподатковуваного доходу за 2011
рік та заниження єдиного внеску за 2011
рік у сумі 13463 грн. 09 коп., то вірними є
висновки суду першої інстанції, що
вимога про сплату боргу (недоїмки)
№Ф від 03.02.2014 надіслана
Бердянською ОДПІ позивачу про сплату
недоїмки з єдиного внеску, штрафів та
пені на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 13463 грн. 09
коп. - є протиправною та підлягає
скасуванню.

З вказаних підстав є
протиправними: Рішення Бердянської
ОДПІ про застосування штрафних санкцій
за донарахування територіальним
органом доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску № від 03.02.2014, яким до
позивача застосовано штрафну санкцію у
сумі 1346 грн. 30 коп., та Рішення
Бердянської ОДПІ про застосування
штрафних санкцій за неналежне ведення
бухгалтерської документації, на
підставі якої нараховується єдиний
внесок, № від 03.02.2014, яким до
позивача застосовано штрафну санкцію у
сумі 136 грн. 00 коп. Звідси, права та
інтереси позивача повинні бути
поновленими шляхом скасування цих
рішень Бердянської ОДПІ.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що за відсутності
порушень податкового законодавства
відсутніми є і підстави до вжиття
заходів, передбачених пп.54.3.2 п.54.3 ст.54
Податкового кодексу України.

Доводи апеляційної скарги вказаних
висновків суду першої інстанції не
спростовують, відповідачем не
надавалось до суду жодних документів,
джерел інформації, одержаних у ході
проведення перевірки, які б
підтверджували доводи, наведені в Акті
перевірки №6/1710/НОМЕР_1 від 21.01.2014,
зокрема, бази даних: АРМ ТАХ, АРМ Аудит,
АІС «Облік податків та платежів», АРМ
«ВЕСТ-звіт», АРМ «Облік фізичних осіб»,
ЦБД ДРФО, ІС «Податковий блок»,
інформацію УПФУ м. Бердянська та
Бердянського району Запорізької
області (листи №12268/03 від 13.11.2013 та
№12274/03 від 13.11.2013), які використанні під
час перевірки.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, підстави для
скасування оскарженої постанови
відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду 31 березня 2014р.
по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, податкової вимоги
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш