Справа № 815/2654/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2654/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Лана-Агротранс» на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 30 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Лана-Агротранс» до Південної
митниці Міндоходів, за участю третьої
особи Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області, про визнання
протиправними дії та скасування
рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «Торговий
дім «Лана-Агротранс» звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Південної митниці Міндоходів, за
участю третьої особи Головного
управління Державної казначейської
служби (далі ГУДКС) України в Одеській
області, про визнання протиправними
дії Південної митниці Міндоходів з
винесення рішення про коригування
митної вартості № /2014/0000100/2 від
25.04.2014 року та картки відмови в
прийнятті митної декларації,
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 500040001/2014/00074 від 25.04.2014
року, скасування рішення про
коригування митної вартості №
/2014/0000100/2 від 25.04.2014 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 500040001/2014/00074 від 25.04.2014
року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року вказаний адміністративний позов -
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення його вимог в повному
обсязі, наголошуючи, зокрема, на
порушенні судом першої інстанції при
розгляді справи норм матеріального
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

05.02.2014 року між ТОВ «GRAND ASIYA PROGRESS»
(Узбекистан) (Продавець) та ТОВ
«Торговий дім «Лана-Агротранс»
(Україна) (Покупець) укладено контракт
№ 21, відповідно до п. 1.1 якого Продавець
зобов'язується поставити сушену
плодоовочеву продукцію, вироблену в
Республіці Узбекистан, а Покупець
зобов'язується сплатити вартість
товарів в асортименті у кількості за
цінами та в сумі обумовлених у
Специфікаціях (в подальшому Товар), що є
невід'ємними частинами цього
контракту, а відповідно до п. 2.1
Контракту валютою платежу є долари США.

З метою здійснення митного контролю та
митного оформлення товару (товар 1,
товар 2, товар 3, товар 4), який надійшов
на адресу ТОВ «Торговий дім
«Лана-Агротранс», на виконання умов
зовнішньоекономічного контракту № 21
від 05.02.2014 року, укладеного позивачем із
компанією ТОВ «GRAND ASIYA PROGRESS» та додатків
до нього, до Південної митниці
Міндоходів ТОВ «АУТ» (уповноваженим
представляти інтереси декларанта)
подана митна декларація № 500040001/2014/006408
від 24.04.2014 року та
додані до неї документи:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) № 21 від 05.02.2014 року,
специфікація № 1 до контракту № 21 від
05.02.2014 року, рахунок-фактура (інвойс) від
05.04.2014 року № 120-С, книжка МДП
від 10.04.2014 № YX.67933616, копія
митної декларації країни відправлення
від 10.04.2014 року №
18005/10.04.2014/003695, міжнародна автомобільна
накладна (CMR) б/н від 10.04.2014 року, довідка
про транспортні витрати № 5 від 05.04.2014
року, договір про надання послуг
митного брокера від 14.04.2014 року,
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару № 2730 від 10.04.2014 року,
інформація про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару № 2730 від 10.04.2014 року, інформація
про позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2730
від 10.04.2014 року, резервна позиція № 915
від 26.07.2001 року, сертифікат про
походження товару форми СТ-1 UZUA 41001336 від
05.04.2014 року, квитанція про зважування №
В-0 від 22.04.2014 року.

Митна вартість товарів була визначена
позивачем за основним першим методом,
тобто за ціною договору (контракту)
товарів, які імпортуються, та склала: за
товаром 1 - 10299,69 дол. США, за товаром 2 -
4119,88 дол. США, за товаром 4 - 12583,47 дол. США,
в загальній сумі - 29812,00 дол. США.

За результатами перевірки зазначених
вище документів Південною митницею
Міндоходів 24.04.2014 року прийнято рішення
про коригування митної вартості
№ /2014/0000100/2 від
25.04.2014 року та підписано картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 500040001/2014/00074 (а.с.13-16).

Підставами для прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів
слугувало наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до «Порядку застосування
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками під час митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації», затвердженого 13.12.2010 року
наказом Державної митної служби
України № 1467, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 11.02.2011
року за № 180/18918, програмним комплексом
АСАУР «Інспектор-2006» на МД від 24.04.2014
року № 500040001/2014/006408
згенеровано форми контролю 103-1, 105-2, 106-2
щодо можливого заниження митної
вартості товару, наявності рішення про
визначення митної вартості за подібним
товаром по даному підприємству,
необхідності запиту додаткових
документів щодо визначення митної
вартості товару (а.с.78-79).

У зв'язку із вище зазначеним, на
підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України посадовою особою Південної
митниці Міндоходів з метою
підтвердження заявленої митної
вартості був зроблений запит про
надання позивачем додаткових
документів: виписку з бухгалтерської
документації, висновки про якісні
вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару, каталоги, (прайс-листи)
виробника товару.

У відповідь на запит Південної Митниці
Міндоходів позивачем з запитуваних
документів надано прайс-листи
виробника від 05.02.2014 року, протокол
засідання спеціальної комісії при
Кабінеті міністрів Узбекистану від
05.02.2014 року, в якому зазначені експортні
ціни сільськогосподарських продуктів
(а.с.117-122).

Інших витребуваних митним органом
документів позивачем надано не було.

З урахуванням зазначених обставин, з
метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, з
урахуванням інформації, яка наявна в
митному органі, між декларантом та
митним органом була проведена усна
консультація, за результатом якої
обрано метод визначення митної
вартості - за ціною договору щодо
ідентичних товарів (а.с.79).

При цьому, відповідачем проаналізовано
цінову інформацію ЄАІС Держмитслужби
України на товари, що ввозились на
митну територію України виявлено
прийняте Кіровоградською митницею
рішення про коригування митної
вартості від 26.03.2014
року № 901050000/2014/000046/2, яке винесено на
товар «сухофрукти, маш продовольчий,
країна виробництва - Узбекистан»,
оформлений саме ТОВ «Торговий дім
«Лана-Агротранс» за МД від 26.03.2014 року №
901050000/2014/2929.

Також, відповідачем встановлено, що
рівень митної вартості ідентичних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено ТОВ «Торговий дім
«Лана-Агротранс» є більшим (а.с.79).

Таким чином, Південною митницею
Міндоходів під час митного оформлення
було скориговано митну вартість
товару, а саме: визначено митну
вартість задекларованих товарів -
товару 1 у розмірі 12550 дол. США, товару 2 -
у розмірі 7460 дол. США, товару 4 - 13357,67 дол.
США, про що оформлено рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25.04.2014 року № /2014/0000100/2 (а.с.15-16)
та складено картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 500040001/2014/0074
від 24.04.2014 року (а.с.13-14).

Крім того, 26.04.2014 року зазначений товар
за МД від 24.04.2014 року №
500040001/2014/006408 випущено у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання у вигляді
сплати до державного бюджету України
сум податків та зборів відповідно
митній вартості товару, визначеній
митним органом згідно рішення про
коригування митної вартості товару №
/2014/0000100/2 від 25.04.2014 року.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
відповідача щодо коригування митної
вартості заявленого до декларування
позивачем товару та прийнятою
відповідачем карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення останній
звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, враховуючи
ненадання позивачем всіх документів на
обов'язкову вимогу митного органу, що
не дало можливості відповідачу
здійснити митне оформлення товару за
ціною договору, наявність інформації в
базі ЄАІС щодо розмитнення подібного
товару за вищою ціною, ніж заявлена
позивачем, суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідачем додержано
вимоги Митного кодексу України при
митному оформленні зазначеного товару
та правомірно скориговано його митну
вартість.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч.1 ст. 52 Митного кодексу України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст. 52 Митного кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

За правилами ч.1 ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 53 Митного
кодексу України, у разі якщо документи,
подані на підтвердження митної
вартості товарів, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи,
перелік яких визначений положеннями
даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару (ч.6 ст. 53 Митного
кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст. 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 54 Митного кодексу України
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України
визначено, що митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4
ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у
цих документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Згідно вимог ст. 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості і з цією
метою мають повноваження витребувати
додаткові документи для перевірки
правильності зазначеної митної
вартості товару в разі наявності
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару.

У разі відсутності даних, що
підтверджують правильність визначення
заявленої декларантом митної вартості
товарів, або за наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей, митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені Митним кодексом,
на підставі наявних у нього відомостей,
у тому числі цінової інформації щодо
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів з коригуванням, що
здійснюється згідно з цим Кодексом.

В даних спірних правовідносинах у
митниці виник обґрунтований сумнів
щодо правильності заявлення позивачем
митної вартості товару.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до «Порядку застосування
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками під час митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації», затвердженого 13.12.2010 року
наказом Державної митної служби
України №1467, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 11 лютого
2011 року за №180/18918, програмним
комплексом АСАУР «Інспектор-2006» на МД
від 24.04.2014р. №500040001/2014/006408 згенеровано
форми контролю 103-1, 105-2, 106-2 щодо
можливого заниження митної вартості
товару, наявності рішення про
визначення митної вартості за подібним
товаром по даному підприємству,
необхідності запиту додаткових
документів щодо визначення митної
вартості товару (а.с.78-79).

Враховуючи наведене, митниця мала
обґрунтовані підстави для
витребування додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. При витребуванні
додаткових документів відповідач діяв
відповідно до вимог статті 53 Митного
кодексу України.

При цьому, відповідач, відповідно до
наведених законодавчих норм, надавав
позивачу можливість підтвердження
заявленої митної вартості чи
корегування митної вартості шляхом
надання додаткових документів.

Однак, позивач не використав надані
митницею можливості щодо
підтвердження заявленої митної
вартості чи узгодження з митницею
митної вартості спірного товару, не
надав обґрунтувань щодо неможливості
надання додаткових документів.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує,
що інших способів, ніж витребування
додаткових документів, надання часу
для підтвердження заявленої митної
вартості товару, у митного органу щодо
узгодження митної вартості товару із
декларантом законодавчими нормами не
передбачено.

Таким чином, оскільки декларантом не
були виконані вимоги митного органу
щодо надання додаткових документів для
встановлення митної вартості товару, а
також враховуючи наявність інформації
в базі ЄАІС щодо розмитнення подібного
товару за вищою ціною, ніж заявлена
позивачем, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що дії митниці при визначенні
митної вартості зазначених товарів за
методами, визначеними Митним кодексом
України, були правомірними, здійсненні
виключно в межах та у спосіб,
встановлений чинним законодавством, а
прийняті нею рішення є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги
встановлених обставин справи та
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
постановлено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Лана-Агротранс» залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
(після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв