Справа № 405/6750/14-а
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/6750/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді
Драного В.В.

при секретарі
Сидоренко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Кіровограді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ взводу ДПС
ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда
Люльченка Ігоря Олеговича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд визнати протиправним
рішення інспектора ДПС ДАІ взводу ДПС
ВДАІ з обслуговування
м. Кіровограда Люльченка І.О. та
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 497286 від 11.07.2014 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, посилаючись на
порушення норм чинного законодавства
України при її складанні. Вказав, що
11.07.2014 року відповідачем було винесено
постанову про накладення щодо нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу 425 грн. за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. З вказаним
висновком та постановою відповідача не
погоджується, оскільки він зайняв ліву
смугу для здійснення повороту на ліво,
тому правил ПДР України не порушував у
зв'язку з чим підстав для складання
постанови не було. Вважає, що
оскаржуваною постановою неправомірно
накладено адміністративне стягнення, а
тому вона є незаконною і підлягає
скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву, в якій просить розглядати
справу без його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про час, дату і місце розгляду справи,
причин неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись ч.4 ст. 128 КАС України,
ухвалив розглядати справу у
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд на
підставі ст. 10 КАС України, згідно з
якою усі учасники адміністративного
процесу є рівними та ст. 11 КАС України,
згідно з якою розгляд і вирішення справ
у адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними доказів, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
постанови серії ПС1 № 497286, складеної
11.07.2014 року інспектором ДПС ДАІ взводу
ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Кіровограда Люльченком І.О., 11.07.2014 року
о 20:02 год. ОСОБА_1 керував автомобілем
«Mercedes-bens», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул.
Короленка, яка має дві смуги руху в
одному напрямку рухався у правій лівій
смузі при вільній правій, чим порушив п.
11.2,11.5 ПДР України, чим скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

Згідно до ст. 287 КУпАП постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Як вбачається зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення, до
нього додається лише відео, однак суду
відеозапис вчинення правопорушення не
надано, як і інших доказів, що можуть
слугувати підставами для визнання
позивача винним у вчиненні
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 6 ст.258 КУпАП у разі
виявлення адміністративного
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху, зафіксованого
за допомогою працюючих в автоматичному
режимі спеціальних технічних засобів,
що мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, протокол про
адміністративне правопорушення не
складається, а постанова у справі про
адміністративне правопорушення
виноситься без участі особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Копії постанови у
справі про адміністративне
правопорушення та матеріалів,
зафіксованих за допомогою працюючих в
автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису,
надсилаються особі, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
протягом трьох днів з дня винесення
такої постанови.

З тексту оскаржуваної постанови не
вбачається, що порушення було
зафіксовано саме стаціонарним
спеціальним технічним засобом, який
працює в автоматичному режимі, а також
не зазначено, чи пройшов зазначений
технічний прилад метрологічну повірку
і чи є він таким, що працює в
автоматичному режимі.

Також у постанові відсутні вказівки
про те, хто саме здійснював
фотофіксацію, не зазначено дані про те,
чи допущена особа, яка здійснювала
фотофіксацію, до використання
спеціального засобу нагляду за
дорожнім рухом.

Більш того в матеріалах справи
відсутні будь-які об'єктивні дані, які б
могли підтвердити географічну
локалізацію транспортного засобу, який
належить позивачу відносно населеного
пункту.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року №14
"Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті" зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких грунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 11.2 ПДР України на
дорогах, які мають дві і більше смуг для
руху в одному напрямку, нерейкові
транспортні засоби повинні рухатися
якнайближче до правого краю проїзної
частини, крім випадків, коли
виконується випередження, об'їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом.

Згідно п. 11.5 ПДР України на дорогах, які
мають дві і більше смуги для руху в
одному напрямку, виїзд на крайню ліву
смугу для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч, розвороту
або зупинки чи стоянки на лівому боці
дороги з одностороннім рухом у
населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки).

В постанові, що оскаржується, не
зазначено жодного доказу, на підставі
якого було прийняте рішення про
накладення на позивача
адміністративного стягнення, не
враховано пояснення позивача з приводу
порушення Правил дорожнього руху.

Суду не були надані докази того, що
позивач рухався у правій лівій смузі
при вільній правій та при цьому порушив
п. 11.2, п. 11.5 ПДР України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.283 КУпАП
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі, яка повинна містити
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Як наслідок, судом не встановлено з
яких саме міркувань виходив відповідач
інспектор ДПС Люльченко І.О., яким чином
давав оцінку та досліджував обставини
на підставі яких прийшов до висновку та
виніс постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
притягнувши позивача до
адміністративної відповідальності та
дійшов висновку про обґрунтованість
твердження позивача про
безпідставність винесеної відносно
нього постанови і накладення
адміністративного стягнення в зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень та скасування
оскаржуваної постанови знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, в
зв'язку з чим постанова про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності від 11.07.2014 року серії
ПС1 № 497286 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 122, 256, 283, 289 КУпАП, ст.ст. 10,
11, 70, 71, 158-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ
взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Кіровограда Люльченка Ігоря Олеговича
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора
ДПС ДАІ взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Кіровограда
Люльченка Ігоря Олеговича щодо
винесення постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
11.07.2014 року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

Скасувати постанову інспектора ДПС ДАІ
взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Кіровограда Люльченка Ігоря Олеговича
у справі про адміністративне
правопорушення серія ПС1 № 497286 від
11.07.2014 року, якою накладено на ОСОБА_1
адміністративне стягнення за ч.2 ст.122
КУпАП у розмірі 425 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
В.В. Драний