Справа № 0870/8357/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/54181/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Руденко Н.В.,

за участю представників сторін: від
позивача: Харченка В.Є., відповідача:
Овчаренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за касаційною скаргою
державного підприємства "Бердянський
морський торговельний порт" на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 жовтня 2013 року у справі за позовом
державного підприємства «Бердянський
морський торговельний порт» до
територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Запорізькій області, Державної
інспекції з енергозбереження,
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України скасування
постанови про застосування
економічних санкцій від 27.04.2009 №21,

в с т а н о в и л а:

Державне підприємство «Бердянський
морський торговельний порт»
звернулось до суду з позовом до
територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Запорізькій області про скасування
постанови про застосування
економічних санкцій від 27.04.2009 №21.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю постанови про
застосування економічних санкцій
(сплату підвищеної плати або
енергетичного збору за нераціональне
(неефективне) використання газу та
інших паливно-енергетичних ресурсів)
від 27.04.2009 №21, якою до позивача за
перевитрати електро енергії в
електричних мережах за рахунок
відхилення коефіцієнта потужності від
величини нормативного (граничного)
значення Cosцн =0,97 (tgцн =0,25) до Cosц2 =0,806 (tgц2
=0,736) застосовано економічні санкції у
розмірі 421 722,68 грн., як такої, що
винесено без урахування факту
щомісячної сплати позивачем
енергопостачальній організації
надбавки за недостатнє оснащення
електричної мережі засобами
компенсації реактивних потужностей.
Також позивачем зазначено, що
економічні санкції нараховано
відповідачем на підставі Методики
визначення неефективного використання
паливно-енергетичних ресурсів,
перезатвердженої наказом
Національного агентства України з
питань забезпечення ефективного
використання енергетичних ресурсів
від 13.12.2006 № 89, яка не зареєстрована в
Міністерстві юстиції України.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року позов задоволено: визнано
протиправною та скасовано постанову
Територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Запорізькій області про застосування
економічних санкцій від 27.04.2009 №21.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 жовтня 2013 року постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року скасовано; прийнято нову, якою у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі державне
підприємство «Бердянський морський
торговельний порт» із посиланням на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просило скасувати оскаржуване
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 27.04.2009 територіальним
управлінням Державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області проведено планову перевірку
використання державним підприємством
«Бердянський морський торговельний
порт» паливно - енергетичних ресурсів,
за результатами якої складено акт від
27.04.2009 №15-9/03-247-31.

Актом перевірки встановлено факт
перевитрат електроенергії за рахунок
відхилення коефіцієнта потужності від
величини нормативного (граничного)
значення, що є порушенням пункту «а»
статті 27 Закону України «Про
енергозбереження»; Методики
визначення нераціонального
(неефективного) використання
паливно-енергетичних ресурсів, яка
затверджена Наказом Національного
агентства України з питань
забезпечення ефективного використання
енергетичних ресурсів від 13.12.2006 №89;
Інструктивного листа Державної
інспекції з енергозбереження від 23.03.2009
№06/32-702.

На підставі акту перевірки від 27.04.2009
№15-9/03-247-31 територіальним управлінням
Державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області винесено припис від 27.04.2009 із
зазначенням обов'язкових заходів,
виконання яких забезпечить економію
палива, природного газу,
електроенергії та теплоенергії зі
строком виконання до 27.10.2009.

Також, територіальним управлінням
Державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області прийнято постанову від 27.04.2009
№21 про сплату підвищеної плати за
нераціональне використання газу та
інших паливно-енергетичних ресурсів,
відповідно до якої до позивача
застосовано економічні санкції на
загальну суму 421 722, 68 грн.

Вказуючи на протиправність зазначеної
постанови, державне підприємство
«Бердянський морський торговельний
порт» звернулось до суду із зазначеним
позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з протиправності
постанови про застосування
економічних санкцій від 27.04.2009 №21 як
такої, що прийнято без урахування факту
щомісячної оплати позивачем
енергопостачальній організації плати
за перетікання реактивної
електроенергії, розрахованої
відповідно до Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, затвердженого наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.2002 №19, якою прописано
чіткий механізм відшкодування
споживачем зайвих витрат
електроенергії при відсутності на
електрообладнанні компенсаційного
устаткування.

Посилаючись на зміст частини першої
статті 17 Закону України "Про
енергозбереження", суд першої
інстанції також виходив з того, що
закон не пов'язує застосування
економічних санкцій до підприємств за
перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів за
відхилення граничного коефіцієнта
потужності tgцн =0,25.

Крім того, судом першої інстанції
зазначено, що розрахунки перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів, за
якими визначено підвищену плату,
зроблені територіальним управлінням
державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області відповідно до Методики
визначення неефективного використання
паливно-енергетичних ресурсів,
перезатвердженої наказом
Національного агентства України з
питань забезпечення ефективного
використання енергетичних ресурсів
від 13.12.2006 № 89, який не зареєстровано в
Міністерстві юстиції України.

Також, судом першої інстанції вказано
на протиправність застосування до
позивача економічних санкцій до
закінчення терміну для усунення
порушень, встановленого приписом від
27.04.2009.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідальність за
невиконанні вимог щодо підтримання та
підвищення технічного рівня
енерговикористовуючого обладнання та
систем енергопостачання прямо
передбачена пунктом "а" частини другої
статті 27 Закону України "Про
енергозбереження", у той час як
наявність чи відсутність факту
виконання позивачем своїх зобов'язань
перед енергопостачальною організацією
відповідно до Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, затвердженої наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.2002 №19, не є обставиною, з
якою закон пов'язує наявність підстав
для звільнення позивача від
відповідальності за перевитрати
електроенергії, допущені ним внаслідок
її нераціонального використання та
порушення технологічної дисципліни
обладнання, що потягло за собою
відхилення коефіцієнта потужності від
величини нормативного (граничного)
значення в електромережах.

Також судом апеляційної інстанції
вказано на обґрунтованість
застосування відповідачем під час
розрахунку перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів, за
якими визначено підвищену плату,
Методики визначення неефективного
використання паливно-енергетичних
ресурсів, перезатвердженої наказом
Національного агентства України з
питань забезпечення ефективного
використання енергетичних ресурсів
від 13.12.2006 №89, оскільки остання має
нормативно-технічний характер та не
підлягає державній реєстрації в
Міністерстві юстиції України.

Крім того, судом апеляційної інстанції
вказано на помилковість позиції суду
першої інстанції щодо протиправності
застосування до позивача економічних
санкцій до закінчення терміну для
усунення порушень, встановленого
приписом від 27.04.2009, оскільки підставою
для винесення постанови про накладення
економічних санкцій є дані акту
перевірки, а не дані перевірки
виконання припису.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
позицією суду першої інстанції щодо
протиправності постанови про
застосування економічних санкцій від
27.04.2009 №21, вважаючи при цьому за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої, пункту "а"
частини другої статті 27 Закону України
"Про енергозбереження" порушення
законодавства про енергозбереження
тягне за собою встановлену цим Законом,
а також чинним законодавством України
дисциплінарну, адміністративну або
цивільну відповідальність.

Відповідальність за порушення
законодавства про енергозбереження
несуть особи, винні у, зокрема,
невиконанні вимог щодо підтримання та
підвищення технічного рівня
енерговикористовуючого обладнання та
систем енергопостачання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем допущено
перевитрати електроенергії за рахунок
відхилення коефіцієнта потужності від
величини нормативного (граничного)
значення у зв'язку з недостатнім
оснащенням електричної мережі
засобами компенсації реактивних
потужностей.

Колегія суддів погоджується із
позицією суду апеляційної інстанції в
частині помилкового посилання суду
першої інстанцій на факт виконання
позивачем власних зобов'язань перед
енергопостачальною організацію
відповідно до Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, затвердженого наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.2002 №19 як на підставу для
звільнення підприємства від
відповідальності за перевитрати
електроенергії за рахунок відхилення
коефіцієнта потужності від величини
нормативного (граничного) значення.

Так, наявність чи відсутність факту
належного виконання позивачем
зобов'язань за договором від 05.01.2004 №1
та додатку №6 до нього, за умовами якого
державне підприємство «Бердянський
морський торговельний порт» щомісячно
сплачує енергопостачальній
організації надбавку за недостатнє (
tgцн > 0,25) оснащення електричної мережі
засобами компенсації реактивних
потужностей, не є обставиною, з якою
Закон України "Про енергозбереження"
пов'язує наявність підстав для
звільнення позивача від
відповідальності за порушення
законодавства з питань забезпечення
ефективного використання енергетичних
ресурсів, та є питанням виконання
позивачем вимог Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії, затвердженої наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.2002 №19, якою плату за
перетікання реактивної електроенергії
запроваджено як окремий адресний
економічний стимул для зменшення
негативного впливу реактивних
потужностей конкретних споживачів на
втрати активної електроенергії.

Так само, колегія суддів вказує на
обґрунтованість висновків суду
апеляційної інстанції щодо
помилковості посилання суду першої
інстанції на протиправність постанови
про застосування економічних санкцій з
мотивів її винесення до закінчення
терміну для усунення порушень,
встановленого приписом від 27.04.2009,
оскільки підставою для винесення
постанови про накладення економічних
санкцій є дані акту перевірки, а не дані
перевірки виконання припису. Так,
відповідно до пункту "в" частини першої
статті 17 Закону України "Про
енергозбереження" невиконання чи
несвоєчасне виконання приписів
органів державного управління
енергозбереженням щодо усунення
фактів марнотратного витрачання
паливно-енергетичних ресурсів є
окремою підставою для накладення
економічних санкцій.

У той же час, погоджуючись із позицією
суду першої інстанції щодо
протиправності постанови
територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Запорізькій області про застосування
економічних санкцій від 27.04.2009 №21,
колегія суддів виходить за наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розрахунки перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів, за
якими визначено підвищену плату,
зроблені територіальним управлінням
державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області відповідно до Методики
визначення неефективного використання
паливно-енергетичних ресурсів,
перезатвердженої наказом
Національного агентства України з
питань забезпечення ефективного
використання енергетичних ресурсів
від 13.12.2006 № 89.

Указом Президента України від 3 жовтня
1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади»
установлено, що з 1 січня 1993 року
нормативно-правові акти, які видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації. Також
установлено, що державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади, органів господарського
управління та контролю здійснює
Міністерство юстиції України.

На виконання цього Указу постановою
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 1992 року № 731 затверджено
Положення.

Підпунктом «б» пункту 4 Положення
встановлено, що державній реєстрації
підлягають нормативно-правові акти
будь-якого виду (постанови, накази,
інструкції тощо), якщо в них є одна або
більше норм, що мають міжвідомчий
характер, тобто є обов'язковими для
інших міністерств, органів виконавчої
влади, а також органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій, що не входять до сфери
управління органу, який видав
нормативно-правовий акт.

Відповідно до підпункту «е» пункту 5
Положення на державну реєстрацію не
подаються акти рекомендаційного,
роз'яснювального та інформаційного
характеру (методичні рекомендації,
роз'яснення, у тому числі податкові,
тощо), нормативно-технічні документи
(національні та регіональні стандарти,
технічні умови, будівельні норми і
правила, тарифно-кваліфікаційні
довідники, кодекси усталеної практики,
форми звітності, у тому числі щодо
державних статистичних спостережень,
адміністративних даних та інші).

Пунктом 15 Положення передбачено, що
міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади направляють для
виконання нормативно-правові акти лише
після їх державної реєстрації та
офіційного опублікування. У разі
порушення зазначених вимог
нормативно-правові акти вважаються
такими, що не набрали чинності, і не
можуть бути застосовані.

Методика була затверджена наказом
Державного комітету України з
енергозбереження від 26 жовтня 2001 року
№ 113.

16 листопада 2001 року Міністерство
юстиції України відмовило у державній
реєстрації зазначеної Методики з
посиланням на те, що вона має
нормативно-технічний характер
(встановлює механізм визначення обсягу
неефективного використання ПЕР на
промислових об'єктах, що виробляють і
споживають електричну та теплову
енергію.

Указом Президента України від 31 грудня
2005 року № 1900/2005 утворено Агентство.

Відповідно до статті 7 Положення про
Національне агентство України з питань
забезпечення ефективного використання
енергетичних ресурсів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 квітня 2006 року № 412,
нормативно-правові акти Агентства
підлягають реєстрації в установленому
законодавством порядку.

Наказом від 13 грудня 2006 року № 89
Агентство перезатвердило Методику,
проте на державну реєстрацію до
Міністерства юстиції України в
установленому законодавством порядку
її не подало.

Як видно зі змісту Методики, нею
встановлено порядок визначення обсягу
неефективного використання ПЕР,
наведено формули для виконання
розрахунків їх перевитрат з метою
забезпечення економічного механізму
енергозбереження.

Проведені відповідно до Методики
розрахунки обсягів нераціонального
використання ПЕР використовуються при
застосуванні економічних санкцій та
нарахуванні енергетичного збору.

Ця Методика, відповідно до сфери її
застосування, поширюється на всі
підприємства і установи по отриманню,
переробці, перетворенню,
транспортуванню, зберіганню, обліку та
використанню ПЕР, розміщених на
території України, а також на окремі
споруди та інженерні об'єкти інших
підприємств і установ та їх філій
незалежно від форм власності, що
виробляють або споживають електричну
та теплову енергію, а також інші ПЕР.

Метою застосування Методики є:
виконання розрахунків перевитрат ПЕР;
контроль за додержанням норм
законодавства про енергозбереження на
підприємстві; контроль за виконанням
вимог нормативних документів щодо
підтримання та підвищення технічного
рівня енергоефективності обладнання
та систем енергопостачання тощо.

Зважаючи на коло суб'єктів, на яких
поширює свою дію Методика, а також те,
що на підставі проведених відповідно
до її вимог розрахунків обсягів
нераціонального використання ПЕР
застосовуються економічні санкції та
нараховується енергетичний збір,
колегія суддів вважає, що цей
нормативно-правовий акт міг бути
направлений на виконання лише після
його державної реєстрації в
установленому законодавством порядку.

Зазначена позиція суду касаційної
інстанції узгоджується із позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 04 червня 2013 року у справі
№21-140а13.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що розрахунки перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів, за
якими визначено підвищену плату,
зроблені територіальним управлінням
державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області відповідно до Методики
визначення неефективного використання
паливно-енергетичних ресурсів,
перезатвердженої наказом
Національного агентства України з
питань забезпечення ефективного
використання енергетичних ресурсів
від 13.12.2006 № 89, що не зареєстрований в
Міністерстві юстиції України, а також,
враховуючи, що розмір економічних
санкцій базується на обрахунку розміру
перевитрат, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності
постанови територіального управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Запорізькій
області про застосування економічних
санкцій від 27.04.2009 №21.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу державного
підприємства "Бердянський морський
торговельний порт" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 жовтня 2013 року скасувати, а
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
в порядку ст. ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: