Справа № 2-а/0614/7034/11 (6-а/283/31/14)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/23940/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Малинського районного суду
Житомирської області від 03 березня 2014
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 07 квітня 2014 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення за
поданням Відділу Державної виконавчої
служби Малинського районного
управління юстиції Житомирської
області у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,

встановив:

Відділ Державної виконавчої служби
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області
звернувся до суду із поданням про зміну
способу виконання постанови
Малинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2011
року у справі № 2а/0614/7034/2011.

Подання обґрунтоване тим, що
постановою суду зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області здійснити
йому перерахунок та виплатити доплату
до пенсії.

Зазначив, що на виконання постанови
суду відповідачем нарахована позивачу
доплата до пенсії в розмірі 21 644 грн 80
коп., яку останньому не виплачено через
відсутність коштів у боржника
(відповідача), що, на його думку, є
наявними обставинами, які ускладнюють
виконання постанови суду.

З цих підстав просив змінити спосіб
виконання постанови суду, а саме:
стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Малинському районі
Житомирської області 21 644 грн 80
коп.

Ухвалою Малинського районного суду
Житомирської області від 03 березня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року, в задоволені заяви про зміну
способу виконання постанови суду
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
подання.

Заперечень не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Малинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2011
року у справі № 2а/0614/7034/2011 позовні
вимоги позивача задоволено, у тому
числі й стосовно зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплатити доплату до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру за
період з 19 січня 2011 року по 18
липня 2011 року з урахуванням статей 39, 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Малинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2011
року та наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин Державна виконавча
служба Малинського районного
управління юстиції Житомирської
області просила змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. В
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак слід розуміти відмінності між
позовною вимогою, як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового
рішення, як одного з його заходів, що
унеможливлює зміни судового рішення за
відсутності на це процесуальних
повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, що підстави
для задоволення подання Відділу
Державної виконавчої служби
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області про зміну
способу виконання судового рішення
Милинського районного суду
Житомирської області від 05 грудня 2011
року відсутні.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Малинського
районного суду Житомирської області
від 03 березня 2014 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: