Справа № 2а-0870/3245/11
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/30601/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого - судді
Ліпського Д.В.,

суддів:
Головчук С.В.,

Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2013 року у справі за позовом Дочірнього
підприємства «Запорізький облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України» до
управління Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року позивачем подано позов
про визнання нечинним та скасування
вимогу управління Пенсійного фонду
України в Новомиколаївському районі
Запорізької області про сплату боргу
№Ю-58 від 15 квітня 2011 року щодо сплати
страхових внесків в сумі 4305,51 грн та
рішення №277 від 19квітня 2011 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків в сумі 14942 грн., рішення
відповідача №278 від 19 квітня 2011 року
про застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження) сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески в сумі 31038,65 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2013 року апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства «Запорізький
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державної акціонерної
компанії «Автомобільні дороги
України» задоволено. Постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року скасовано та постановлено нове,
яким позов задоволено. Скасовано
вимогу про сплату боргу №Ю-58 від 15
квітня 2011 року, рішення №№ 277,278 від 19
квітня 2011 року про застосування
фінансових санкцій.

У касаційній скарзі відповідач не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанцій, посилаючись на
допущені судам порушення норм
матеріального та процесуального
права, просить його скасувати.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судами норм
процесуального права, у межах,
визначених ст. 220 КАС України, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судами встановлено, що за результатами
планової перевірки Філії
«Новомиколаївський райавтодор»
дочірнього підприємства «Запорізький
облавтодор» Державної акціонерної
компанії «Автомобільні дороги
України» з питань дотримання вимог
законодавства щодо нарахування,
обчислення та сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів та надання
достовірних відомостей до органів
Пенсійного фонду за період з 28 січня 2008
року по грудень 2010 року» складено акт
№7 від 15 квітня 2011 року.

На підставі даного акту відповідачем
винесено вимогу № Ю-58 від 15 квітня 2011
року про сплату боргу у розмірі 4305,51
грн. та прийняті рішення від 15 квітня 2011
року № 277 - про застосування фінансових
санкцій за донарахування органом ПФУ
або страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків в сумі 14942,00 гривень та № 278 - про
застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески в сумі 31038,65 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції зробив
висновок про законність рішень
управління Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області, скільки позивачем не
дотримано вимоги Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Скасовуючи судове рішення першої
інстанції та ухвалюючи нове суд
апеляційної інстанції встановив
відсутність заборгованості у позивача
по сплаті стразових внесків оскільки
останнім здійснено корегування
надмірно нарахованих сум визначених
Контрольно-ревізійним відділом у
Новомиколаївському районі Запорізької
області.

Однак, з дам висновком суду апеляційної
інстанції колегія суддів погодитись не
може, виходячи з наступного.

Порядок обчислення та сплати страхових
внесків визначається статтею 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління ПФУ від 19 грудня 2003 року N 21-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за N 64/8663 (далі -
Інструкція).

Зокрема, частинами 2, 3 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що обчислення страхових
внесків застрахованих осіб, зазначених
у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11
цього Закону, здійснюється
страхувальниками на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
заробітної плати (доходу), грошового
забезпечення, на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески.

Обчислення страхових внесків
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатами останньої перевірки з
січня по вересень 2008 року було зроблено
перерахунок внесків на ЗОДПС (зменшено)
на загальну суму 5999,32 гривень (в тому
числі зменшено за тарифом 33,2% на 6821,15
гривень, та донараховано за тарифом 4% -
821,83 гривень). Позивачем самостійно
зменшено внесків за тарифом 33,2% на 10304,83
гривень, що охоплює період з 2006 по
вересень 2008 року (тобто зайво на суму
4305,51 гривень, зазначену у вимозі).

Крім того, через зайво зменшені
позивачем суми фактичних витрат на
оплату праці (грошового забезпечення)
працівників (далі ФОП) на суму 10493,03
гривень для нарахування внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за тарифом 33,2% органом ПФУ
було донараховано внесків за тарифом
33,2% на загальну суму 3483,68 гривень, через
своєчасно не визначений ФОП по
працюючим інвалідам на суму 20545,62
гривень за період з січня по вересень
2008 року донараховано за тарифом 4 % 821,83
гривень. Всього за результатами
перевірки донараховано внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 4305,51 гривень.

Таким чином, судом першої інстнації
зроблено правильний висновок про те, що
позивачем порушено пункт 2 статты 20
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та на підставі пункту 8.3
Інструкції була виставлена вимога на
суму донарахованих внесків на суму 4
305,51 гривень.

У ході документальної перевірки також
встановлено, що позивачем з січня по
вересень 2008 року своєчасно не
виділявся ФОП по працюючим інвалідам
для нарахування внесків за тарифом 4 %
на суму ФОП 20 545,62 гривень, а у листопаді
2008 року позивачем у звіті за листопад
2008 року зроблені коригування: зменшено
ФОП для нарахування внесків за тарифом
33,2% на 31038,65 гривень за період з 2006 року
по вересень 2008 року (згідно довідки КРУ
від 04 грудня 2008року). Отже, позивачем
було зайво зменшено ФОП для
нарахування внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за тарифом 33.2% на 10493,03
гривень за 2006 - 2007 роки, коли
документальна перевірка органом ПФУ
вже проводилась та сума розрахунків до
ПФУ, станом на 28.01.2008, вже була
узгодженою, чим порушено пункт 1 статті
19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

Загальна сума витрат, на які
нараховуються страхові внески в
розмірі 33,2%, 4% за найманих працівників
за даними звітів, поданих платником за
2008 рік, складає 901183,40 гривень, що на 31038,65
гривень менше, ніж за даними перевірки.

Хоча фактичні витрати на оплату праці,
на які нараховуються внески, на ЗОДПС
за тарифом 33,2% у сумі 61050,69 гривень у
Розрахунку сум страхових внесків на
ЗОДПС, що підлягають сплаті за листопад
2008 pоку, відображено в рядку 2.1,
платником самостійно не вірно зменшено
фонд оплати праці у графі 7а цього ж
звіту на суму 31038,65 гривень

Відповідно до пункту 3 частини 9 статті
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п.9.3.3 п.9.3 Інструкції
винесено рішення № 278 від 19.04.2011 про
застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески,
на загальну суму 31038,63 гривень на всю
виявлену суму заниженого (прихованого)
фонду оплати праці.

В акті № 7 від 15 квітня 2011 року (додаток
№ 2 до акту) встановлено відхилення
(заниження) страхових внесків за
листопад 2008 року на суму 10304,83 гривень,
чим порушено пункт 2 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та у
відповідності до Інструкції винесено
рішення №277 від 19 квітня 2011 року про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом ПФУ сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків на
загальну суму 14942,00 гривень - тобто за
період з моменту вчинення порушення
(листопад 2008 року) по місяць, на який
припадає отримання акту перевірки
(квітень 2011 року).

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено обґрунтований висновок про
законність оскаржуваної вимоги та
рішень відповідача про застосування
фінансових санкцій, а апеляційний суд
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права
та помилково скасував рішення суду
першої інстанції, яке ухвалене
відповідно до закону.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2013 року скасувати.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року у справі за позовом Дочірнього
підприємства «Запорізький облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України» до
управління Пенсійного фонду України в
Новомиколаївському районі Запорізької
області про скасування рішення
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

О.П. Стародуб