Справа № 9101/7963/2012
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2013-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2013 р. справа № 2а-3777/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого
судді Суховарова А.В.

суддів Головко О.В.
Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
30 серпня 2011 року у справі №2-3777/2011 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної в
м.Дніпропетровську ради про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.05.2011 року позивач звернулась
до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної в
м.Дніпропетровську ради, в якому
просила визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати провести
перерахунок призначеної державної
допомоги малозабезпеченим сім'ям за
період з 01.11.2010 року по 01.05.2011р. позивачу,
з урахуванням її права на одержання
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям не нижчого за
прожитковий мінімум визначений
Державним бюджетом України на 2010, 2011
роки, згідно із нормами ст.46
Конституції України, та виплатити
різницю між нарахованою і фактично
виплаченими сумами державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям за період з 01.11.2010р. по 01.05.2011р.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 серпня 2011 року, прийнятою в
скороченому провадженні, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної в
м.Дніпропетровську ради та отримує
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям.

У період з 01.11.2010р. по 30.04.2011р. розмір
соціальної допомоги складав 136,66грн.,
середньомісячний сукупний дохід
заявниці - 0грн., рівень забезпечення
прожиткового мінімуму сім'ї 182,21грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач, нараховуючи та
виплачуючи державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям діяв
в межах своїх повноважень та у спосіб,
що визначені чинним законодавством
України.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду з
огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 5 Закону
України «Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям»,
розмір державної соціальної допомоги
визначається як різниця між
прожитковим мінімумом для сім'ї та її
середньомісячним сукупним доходом,
який обчислюється за методикою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, але цей розмір не може бути
більшим ніж 75 відсотків прожиткового
мінімуму для сім'ї.

До стабілізації економічного
становища в Україні розмір державної
соціальної допомоги визначається з
урахуванням рівня забезпечення
прожиткового мінімуму.

Статтею 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" встановлено,
що рівень забезпечення прожиткового
мінімуму (гарантований мінімум) для
призначення допомоги відповідно до
Закону України "Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям"
збільшується до затвердженого на 2009
рік для працездатних осіб - на 37
відсотків, непрацездатних осіб - на 42
відсотки, інвалідів - на 47 відсотків.
Для кожної дитини в малозабезпеченій
багатодітній сім'ї, в якій виховується
троє або більше дітей віком до 18 років
(якщо діти навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах I-IV рівнів акредитації до 23
років), рівень забезпечення
прожиткового мінімуму (гарантований
мінімум) становить 50 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку; розмір
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям не може бути
більше ніж 75 відсотків від рівня
забезпечення прожиткового мінімуму
для сім'ї.

При цьому ст.46 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік"
було встановлено, що рівень
забезпечення прожиткового мінімуму
(гарантований мінімум) для призначення
допомоги відповідно до Закону України
"Про державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям"
встановлюється для працездатних осіб у
сумі 133 гривні, непрацездатних осіб - 187,5
гривні, інвалідів - 200 гривень. Для
кожної дитини в малозабезпеченій
багатодітній сім'ї, в якій виховується
троє або більше дітей віком до 16 років
(до 18 років, якщо дитина навчається),
рівень забезпечення прожиткового
мінімуму (гарантований мінімум)
становить для дитини віком до 6 років -
278,5 гривні, для дитини віком від 6 до 18
років - 350,5 гривні.

Тобто, у 2010 році гарантований мінімум
для призначення допомоги відповідно до
Закону України "Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ям"
становив 182,21грн. (133грн. + 49,21грн. (37%)). 75 %
від 182,21грн. становить 136,66грн.

Статтею 23 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" установлено,
що у 2011 році рівень забезпечення
прожиткового мінімуму (гарантований
мінімум) для призначення допомоги
відповідно до Закону України "Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям" у
відсотковому співвідношенні до
прожиткового мінімуму для основних
соціальних і демографічних груп
населення становить: для працездатних
осіб - 21 відсоток, для дітей - 50
відсотків, для осіб, які втратили
працездатність, та інвалідів - 75
відсотків відповідного прожиткового
мінімуму.

Колегія суддів зазначає, що позивач не
стверджує про невідповідність розміру
виплаченої їй допомоги вищенаведеним
статтям бюджетного Закону.

При цьому стверджує про неможливість
застосування цієї норми взагалі,
оскільки вона звужує право на
соціальний захист, визначений ст.46
Конституції України, за якою, пенсії
або інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів не приймає такі доводи
до уваги, оскільки визначення розміру
державної соціальної допомоги з
урахуванням рівня забезпечення
прожиткового мінімуму передбачено
самим Законом України «Про державну
соціальну допомогу малозабезпеченим
сім'ям», а саме частиною другою статті 5,
і саме у відповідності до даного Закону
діяв відповідач.

З викладеного вбачається правильність
висновків суду першої інстанції про
необґрунтованість заявленого позову.

З огляду на викладене, постанова
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 серпня
2011 року у даній справі є законною і
обґрунтованою, а підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 серпня 2011 року у справі №2-3777/2011
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
Д.В. Чепурнов