Справа № 333/6564/14-а
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6564/14-ц
Провадження № 2-а/333/143/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.09.2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Холод Р.С.,
при секретарі Шевченко І.П., за участю
представника відповідача Тарасенка
О.О., розглянувши адміністративний
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та вчинення певних дій,
-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом, в якому вказав, що він інвалід
першої групи першої категорії,
постраждав від Чорнобильської
катастрофи, його захворювання
пов'язано з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС. Знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя та отримує пенсію в розмірі,
яка менша за мінімальний розмір пенсії,
передбаченої чинним законодавством.
Відповідно до ст.49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
від 28.02.1991 року, згідно якого пенсії
особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути меншим по 1 групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по 2 групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по 3 групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Крім того, особам, віднесеним до 1
категорії, які є інвалідами 1 групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 100% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Тому йому, як інваліду 1 групи та особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи розмір
державної та додаткової пенсії повинен
розраховуватись виходячи з розмірів
передбачених в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Разом з
тим, розмір його пенсії не відповідає
законодавчо встановленому
мінімальному критерію, чим порушуються
його конституційні права.

Враховуючи зазначені обставини, він
звернувся до відповідача про
перерахунок пенсії, як того вимагає
закон, але 06.08.2014 року отримав відмову в
перерахунку пенсії, оскільки
відповідач при обрахунку та виплаті
державної та додаткової пенсій
застосовує порядок та розмір виплат
окремим категоріям громадян,
встановленим Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Таку позицію Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя ОСОБА_2 вважає помилковою,
так як Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» не містив
жодної норми, яка б обмежувала до
серпня 2014 року пряме застосування
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, котрі
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тому просить суд:

- визнати протиправними дії УПФУ
в Комунарському районі м. Запоріжжя
щодо відмови в здійсненні перерахунку
та виплати йому пенсії як інваліду 1
групи державної та додаткової пенсії,
всупереч вимогам ст. ст. 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 01.01.2014 року;

- зобов'язати УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок виплат державної
пенсії та додаткової пенсії як
інваліду 1 групи у відповідності з
вимогами, встановленими ст.ст. 50,54,67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2014 року з розрахунку
державної пенсії у розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком для
непрацездатних громадян та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з розрахунку 100 процентів
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, за
відрахуванням практично отриманих ним
сум у цей період:

- допустити негайне виконання
рішення суду.

В судове засідання позивач не з'явився,
але надав суду заяву, в якій просить
справу розглянути без його участі та
задовольнити його позов у повному
обсязі.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
Тарасенко О.О. проти задоволення позову
заперечував у повному обсязі, просив
суд відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2 та суду пояснив, що відповідно
до ст. 63 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацію цих законів,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. Повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
розробки проекту закону «Про
Державний бюджет України» та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі, щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Бюджетні призначення
для виплат пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій у відповідні
періоди визначено з урахуванням
постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745, від 23.11.2011
р. № 1210, виходячи з передбачених ними
розмірів. Крім того, Тарасенко О.О.
зазначив, що відповідно до ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державний
бюджет» України на 2014 рік» від 31.07.2014
року було доповнено пунктом 6-7, в якому
зокрема зазначається, що норми ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного страхування на 2014 рік.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та оцінивши згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно досліджені у судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.69 Кодексу адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких встановлюється наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Обов'язок по доведені своїх
вимог та заперечень покладається на
сторони, які зобов'язані довести ці
обставини відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Судом встановлено, що відповідно до
посвідчення позивач ОСОБА_2 віднесений
до постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Йому встановлена інвалідність 1 групи
безстроково. Інвалідність пов'язана з
ліквідацією аварії на ЧАЕС. Позивач
перебуває на обліку УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
отримує державну та додаткову пенсію
по інвалідності внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

В липні 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення,
перерахунок та виплату йому пенсії в
порядку та розмірах, передбачених
Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Листом від 06.08.2014 р. № 146/Б-9 УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя у
задоволенні його заяви було
відмовлено.

Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює порядок
визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Статтею 49 вказаного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду,
завдану здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно статті 50 Закону в редакції від
06.06.1996 року, інвалідам 1 групи,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 100 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж
Закону в редакції від 06.06.1996 року,
розмір пенсії для інвалідів 1 групи
щодо яких встановлений зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 10 мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 63 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 року
було встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011рік.

Частиною 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" було встановлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Частиною 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" було встановлено, що у 2013 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Пунктом 67 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» встановлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

У пункті 2.2 рішення Конституційного
Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року
зазначено, що Кабінет Міністрів
України як вищий орган у системі
органів виконавчої влади наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить і
Пенсійний фонд України.

У рішенні Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012 за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частин другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частин другої статті 124,
частин першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

На реалізацію вищезазначених положень
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» та постанову від
23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою встановлені нові
розміри виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем правомірно
здійснюється нарахування та виплата
пенсії позивачу відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка видана
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, законів України про
Державний бюджет України на відповідні
роки та інших законів України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 49, 50, 54 Закону України "Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік",
ст.ст. 9, 11, 71, 86, 99, 102, 158-163, 167 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій неправомірними та
вчинення певних дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Р.С.Холод