Справа № 810/3825/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3825/14
1-й інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія МВМ» та
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія МВМ» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Київській області про , -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія МВМ» (далі Товариство або
позивач) звернулось до Київського
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Київській області (далі ДПІ або
відповідач), у якому просило:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо проведення перевірки
позивача, за результатами якої
складено Акт 229/22-03/36712516 від 27.05.2014 року
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки TOB
«Інвестиційна компанія МВМ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
TOB «Сібол» за період з 01.01.2014 року по
31.01.2014 року»;

- визнати протиправними дії
відповідача по формуванню в Акті
229/22-03/36712516 від 27.05.2014 року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки TOB
«Інвестиційна компанія МВМ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
TOB «Сібол» за період з 01.01.2014 року по
31.01.2014 року», висновків про відсутність
реальності здійснення господарських
операцій із TOB «Сібол» за період з 01.01.2014
року по 31.01.2014 року;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності з
податку на додану вартість TOB
«Інвестиційна компанія МВМ» за період
з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року;

- зобов'язати відповідача поновити
показники податкової звітності з
податку на додану вартість TOB
«Інвестиційна компанія МВМ» за період
з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо проведення перевірки позивача, за
результатами якої складено Акт
№229/22-03/36712516 від 27.05.2014 року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Інвестиційна компанія МВМ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Сібол» за період з 01.01.2014 року по
31.01.2014 року» та дії щодо складення
такого акта.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Товариство посилається на
неправомірність дій податкового
органу щодо внесення до інформаційних
баз ДПІ інформації на підставі акту
перевірки, та здійснення будь-яких
коригувань показників податкової
звітності по взаємовідносинах з
контрагентом, у зв'язку з чим
відповідач зобов'язаний поновити такі
показники.

Отже, позивач вважає постанову суду
першої інстанції такою, що винесена без
належного дослідження всіх обставин
справи, просить скасувати вказану
постанову та прийняти нову про
задоволення позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови ДПІ посилається на те, що
податкові накладні, які виписані TOB
«Сібол» не мають юридичної сили та не
можуть підтверджувати податкового
кредиту TOB «Інвестиційна компанія МВМ»,
тому суми податку на додану вартість,
віднесені до складу податкового
кредиту на підставі вищевказаних
податкових накладних, підлягають
виключенню зі складу податкового
кредиту.

Разом тим, апеляційна скарга ДПІ не
містить заперечень щодо висновку суду
першої інстанції правомірності дій
податкового органу по проведенню
перевірки позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скаргах
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач звернувся до позивача з
письмовим запитом №4414/10/22-323 від 25.04.2014
року про надання письмових пояснень та
їх документального підтвердження.

Листом №75 від 21.05.2014 позивач надав
відповідачу письмові пояснення та
затребувані відповідачем копії
документів.

Відповідачем на адресу позивача
направлено наказ №444 від 22.05.2014 року і
повідомлення про проведення перевірки
№5469/10/22-2 від 22.05.2014 року.

У період з 22.05.2014 року по 23.05.2014 року ДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Сібол» за період з 01.01.2014 року по
31.01.2014 року.

За результатами перевірки складено Акт
229/22-03/36712516 від 27.05.2014 року (далі Акт
перевірки), яким встановлено порушення:

- частини 5 статті 203, частин 1, 2 статті 215,
статті 216 Цивільного кодексу України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених TOB
«Інвестиційна компанія МВМ» при
придбанні та продажу товарів (послуг) у
TOB «Сібол» за період з 01.01.2014 року по
31.01.2014 року товар (послуги) по вказаних
правочинах не був переданий в
порушення статей 662, 655 та 656 ЦК України.

- відсутність об'єктів оподаткування
при придбанні та продажі товарів
(послуг) придбаних у TOB «Сібол» за
період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року які
підпадають під визначення статті 1855
Податкового Кодексу України.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач почав перевірку до моменту
вручення позивачу наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки, а відтак
перевірка була проведена відповідачем
протиправно.

Разом з тим, суд першої інстанції
дійшов висновку про безпідставність
позовних вимог в частині визнання
протиправними дій та зобов'язання
відповідача вчинити дії щодо
коригування показників податкової
звітності з ПДВ позивача, у зв'язку з
тим, що в позовній заяві відсутні дані
щодо конкретної інформаційної бази у
складі численних інформаційних
аналітичних систем Міністерства
доходів і зборів України та обставин,
які б вказували на порушення прав чи
законних інтересів саме позивача.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем 22.05.2014 року на адресу
позивача було направлено наказ №444 і
повідомлення про проведення перевірки
№5469/10/22-2.

З зазначених наказу та повідомлення
вбачається, що перевірка мала тривати
протягом 5 робочих днів.

Разом з тим, в Акті перевірки зазначено,
що така перевірка була проведена
відповідачем з 22.05.2014 року по 23.05.2014
року.

Таким чином відповідач при проведенні
перевірки не використав визначений в
порядку, встановленому Податковим
кодексом України, термін для
всебічного дослідження обставин, що
могло вплинути на об'єктивність
результатів такої перевірки.

Згідно із пунктом 79.2 статті 79 ПК
України документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
копія наказу про проведення перевірки
надійшла на адресу позивача лише 18.06.2014
року, тобто після проведення
відповідачем документальної
позапланової невиїзної перевірки.

З огляду на зазначене, висновок суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для проведеної
перевірки є обґрунтованим.

Крім того, з Акта перевірки вбачається,
що відповідач провів перевірку вже в
день поштового повідомлення позивача
про перевірку, таким чином позбавивши
позивача використати своє право подати
до перевірки необхідні документи.

Отже, відповідач при проведенні
перевірки не використав визначений в
порядку, встановленому Податковим
кодексом України, термін для
всебічного дослідження обставин, що
могло вплинути на об'єктивність
результатів такої перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
позапланова перевірка не
передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 78 ПК України передбачено
вичерпний перелік обставин на підставі
яких здійснюється документальна
позапланова перевірка.

Однак, відповідачем ні в Акті
перевірки, ні в апеляційній скарзі не
вказано підстав для здійснення
вказаної перевірки.

Крім того, в порушення пункту 78.4 статті
78 ПК України відповідач розпочав
перевірку до моменту вручення позивачу
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Таким чином, відповідач не довів
наявність правових підстав для
призначення перевірки.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову в
частині позовних вимог про визнання
протиправними дій позивача по
проведенню перевірки, оформленої Актом
перевірки та по формулюванню в такому
акті висновків.

Стосовно позовних вимог визнати
протиправними дії відповідача щодо
коригування показників податкової
звітності з податку на додану вартість
TOB «Інвестиційна компанія МВМ» за
період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року та
зобов'язати відповідача поновити
показники податкової звітності
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 72 ПК України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючого
органу використовується інформація, що
надійшла, зокрема, від платників
податків, податкових агентів, органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, Національного банку
України, банків, інших фінансових
установ - інформація про наявність та
рух коштів на рахунках платника
податків; органів влади інших держав,
міжнародних організацій або
нерезидентів, за результатами
податкового контролю, а також інша
інформація, оприлюднена як така, що
підлягає оприлюдненню відповідно до
законодавства та/або добровільно чи за
запитом надана контролюючому органу в
установленому законом порядку.

Податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань (стаття 74
Податкового кодексу України).

Статтею 16 Закону України «Про
інформацію» передбачено, що податкова
інформація - сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Так, з метою здійснення податкового
контролю податковими органами
використовується інформація, що
міститься у складі численних
інформаційних аналітичних систем
Міністерства доходів і зборів України:
АРМ "Пошук", АРМ "Облік платників", АРМ
"Бест-Звіт", АРМ TAX "Облік податків та
платежів", АРМ "Картка боржника", АРМ
"Галузь", АРМ "Аудит", АРМ "Митниця", АРМ
"Касові апарати", АРМ "Анульовані ВМД",
АІС "Розширений пошук у схемах, що
використовуються суб'єктами
господарювання з метою мінімізації
об'єктів оподаткування та ухилення від
сплати податків" та інших.

З наведеного вбачається, що відповідач
користується у своїй роботі численними
інформаційними базами, інформація до
яких вноситься залежно від призначення
тої чи іншої бази та порядку ведення
такої бази.

В позовній заяві відсутні дані щодо
конкретної інформаційної бази
Міністерства доходів і зборів України
та обставин, які б вказували на
порушення прав чи законних інтересів
позивача у зв'язку із коригуванням
показників податкової звітності
відповідачем та зобов'язанням
поновити показники податкової
звітності.

Тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог в
частині визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання
відповідача вчинити дії щодо
коригування показників податкової
звітності позивача з ПДВ.

Колегія суддів зазначає, що посилання
позивача на судову практику в
аналогічних спорах, зокрема на рішення
судів у справах №№826/16822/13-а та 810/4196/13-а
є помилковим, оскільки у тих справах
досліджувались позовні вимоги
сформовані іншим чином щодо
правомірності внесення інформації на
підставі висновків Акту перевірки до
електронної бази «Податковий Блок». У
даному випадку позивачем не було
вказано в яку саме податкову базу
відповідачем було внесено показники
податкової звітності Товариства.

Таким чином, доводи апеляційних скарг
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відмовити у задоволенні апеляційних
скарг.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія МВМ» та
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Київській області залишити
без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено
03.11.2014 року

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.