Справа № 521/13321/14-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/13321/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Поліщук І.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси на
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила
зобов'язати Управління ПФУ в
Малиновському районі м. Одеси поновити
їй, виплату пенсії з 24.02.2014 року та
нарахувати розмір згідно вимог діючого
пенсійного законодавства України, а
також зобов'язати Управління ПФ
України в Малиновському районі м. Одеси
нарахувати та виплатити їй, пенсію за
віком на підставах визначених
пенсійним законодавством України,
починаючи з 24.02.2014 року.

В обґрунтування позову зазначено, що з
05 вересня 1994 року їй була оформлена та
призначена пенсія за віком, яку вона
отримувала до березня 2004 року. У зв'язку
з виїздом на постійне місце проживання
до США позивачка отримала пенсію за 6
місяців вперед, тобто до лютого 2004 року
і в подальшому її виплата була
припинена відповідно до положень п.2 ч.1
ст.49 та ст.51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». У зв'язку з чим, 18.06.2014
року позивачка звернулась до
Управління Пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеси із заявою
про поновлення виплати пенсії, а саме
нарахувати та виплачувати пенсію з
віком, на підставах визначених
пенсійним законодавством. Оскільки
відповідач відмовив в виплаті пенсій,
посилаючись на те, що: «Згідно з п.2 ч.1
ст.49 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України», вона вимушена
звернутись з наступним позовом до суду.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 серпня 2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нову постанову про залишення без
задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що ОСОБА_3 є громадянкою
України, що підтверджується даними
закордонного паспорту громадянки
України НОМЕР_1, виданим 18 червня 2003
року та дійсним до 18 червня 2023 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№128358 позивачці було призначено пенсію
за віком з 05.09.1994 року довічно.

У зв'язку з виїздом в серпні 2003 року на
постійне місце проживання в США
позивачці був сплачений аванс в сумі
пенсії за 6 (шість) місяців і подальша
виплата пенсії була зупинена.

18.06.2014 року позивачка звернулась до
відповідача із заявою про нарахування
та поновлення їй виплати пенсії за
віком.

У листі за вихідним №192/Р-1 від 01.07.2014
року Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
відмовило позивачці в поновленні
виплати пенсії за віком.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржувані дії та рішення УПФУ є
неправомірними та не відповідають
діючому законодавству, в зв'язку із чим,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Слід вказати, що міжнародних договорів
між Україною та США стосовно
призначення та виплати пенсії не
укладалося.

Отже, враховуючи зазначене, судова
колегія, як і суд 1-ї інстанції вважає,
що Управління Пенсійного фонду України
в Малиновському районі м.Одеси,
припиняючи виплату пенсії ОСОБА_3 у
зв'язку з її переїздом на постійне
місце проживання до США, діяло
відповідно до вимог законодавства, яке
було чинне на момент виникнення
спірних правовідносин.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07.10.2009 року по справі №1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення п.2 ч.1
ст.49, другого речення ст.51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003р. №1058-IV.

У відповідності до приписів ч.2 ст.152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, з огляду на зазначене вище,
положення п.2 ч.1 ст.49 та другого речення
ст.51 Закону втрачають чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України №25-рп/2009.

Тобто, вищезазначене рішення КСУ є
безумовною підставою для поновлення
позивачу виплати пенсії.

Як слідує зі змісту ч.2 ст.49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Таким чином, враховуючи вказані вище
обставини та приписи діючого
законодавства, судова колегія вважає,
що суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_3 дійшов
правильного і обґрунтованого висновку,
що позивачка, проживаючи в США, як
громадянка України, має такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни нашої держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

До того ж, судова колегія звертає увагу,
що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, а також
приписи ст.ст.8,19,24,46,147 Конституції
України, ст.2 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" і ч.3 ст.2
Протоколу №4 "Конвенції про захист прав
і основних свобод людини", судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не вбачає
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні даної справи та вважає,
що суд повно встановив обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, та надав їм правову
оцінку на підставі норм закону, що
підлягали застосуванню до даних
правовідносин.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси -
залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
про зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.