Справа № 2-а-10.3.2/1411/933/2012
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-10.3.2/1411/933/2012

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Полішко В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кравець О.О.

судді - Домусчі С.Д.

судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 19 липня 2012
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі Миколаївської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

30 травня 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі Миколаївської
області та просив зобов'язати визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування пенсії, здійснити
перерахунок та виплату пенсії для
інваліда третьої групи виходячи з
розміру 6 мінімальних пенсій за віком
відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 01 січня 2006 року.

Постановою Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 19 липня 2012
року у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою
позивач подав апеляційну скаргу, у
якої вважає вказану постанову
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року справу було призначено до
слухання у порядку письмового
провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.05.1993
року, а також визнаний інвалідом ІІІ
групи, що підтверджується довідкою
МСЕК від 15.03.2005 року серія МСЕ-04 № 008573
та посвідченням серії НОМЕР_2 від
серпня 2002 року.

Позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі Миколаївської
області і отримує нараховану
відповідачем пенсію за ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", розмір
якої обчислений у відповідності до
постанов Кабінету Міністрів України.
Позивач звернувся до відповідача із
заявою про нарахування пенсії у
розмірах встановлених ст.ст. 50. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але в
перерахунку пенсій було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами 111 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів 111
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому 6 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що з 23 липня 2011 року виплата пенсії
особам, які мають статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС здійснюється в
розмірі визначеному постановою КМ
України №745 від 6 липня 2011 року.

Відповідно до п. 7 ч. 1 Закону України №
3491-17 Прикінцеві положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської
катастрофи"застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду
України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
щодо відповідності Конституції
України пункту 4 розділу 7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік», визнано таким, що відповідає
Конституції України (є конституційним)
пункт 4 розділу 7 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» від
23 грудня 2011 року з наступними змінами.
Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» норми i
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52,54 Закону України «Про статус i
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових pecypciв Державного бюджету
України та бюджету Пенсійного фонду
України на 2012 piк. Отже, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог
закону постановою Кабінету Міністрів
України від 6 липня 2011 року № 745 та
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 було
визначено розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, а також
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Суд першої інстанції вірно зазначив те,
що позивачу було підвищено розмір
пенсії відповідно до вищевказаного
порядку , як інваліду 3 групи-учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій,
та розмір щомісячної компенсації
сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі Миколаївської
області діяло на законних підставах
при проведенні перерахунку пенсійного
забезпечення позивачу відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 6 липня 2011 року № 745 та постанови
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 198 КАС України
,за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав для
скасування чи зміни постанови суду 1-ої
інстанції.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2, ч.І ст. 195, ст.197, п.1
ч.І. ст.198, 200, п.1 ч.І ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч.
5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 19 липня 2012 року-без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі , та оскарженню не
підлягає .

Головуючий суддя
О.О.Кравець

Судді
С.Д.Домусчі

Л.П.Шеметенко