Справа № 9101/178953/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2014 рокусправа № 2а/0470/10439/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01.10.2012 р.

у справі № 2а/0470/10439/12

за позовом ОСОБА_1

до Державної інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним і
скасування рішення №7-Д/12 від 22.08.2012р., -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення
Державної інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області № 7-Д/12 від 22.08.2012 року;

- скасувати рішення Державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області № 7-Д/12 від 22.08.2012 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01.10.2012 р. адміністративний позов
залишено без задоволення.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
рішення відповідача відповідало
нормам Закону «Про рекламу», зокрема ч.6
ст. 27 названого закону. Факт порушення
позивачем ч.2 ст.26 названого закону
підтверджено матеріалами справи. Крім
того, суд дійшов висновку, що у разі
безоплатного надання рекламних
послуг, відповідач повинен був
визначити їх звичайну ціну, виходячи з
норм Податкового кодексу України.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, у якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права та невідповідності рішення суду
обставинам справи, просив скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01.10.2012 р. Прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Позивач, зокрема, вказує, що спірні
правовідносини не регулюються нормами
Податкового кодексу, а судом
безпідставно не прийнято до уваги ч.5
ст. 27 Закону «Про рекламу», згідно якої
вартість розповсюдженої реклами
визначається, виходячи з договірної
(контрактної) вартості без урахування
суми внесених (нарахованих) податків,
зборів (обов'язкових платежів), які
встановлені Податковим кодексом
України.

Суд, на думку позивача, також не
врахував тієї обставини, що на
рекламних конструкціях, зазначених в
листі Держспоживінспекції, містилась
інформація, яка розповсюджувалась
безкоштовно з метою надання
благодійної допомоги. У зв'язку з цим
розповсюдження цієї реклами не має
вартісного показника. Тому відомості
щодо вартості розповсюдження реклами
ненадані позивачем за відсутності
вини, що виключає застосування санкцій.

Відповідач, заперечення на апеляційну
скаргу, не надав.

У судовому засіданні представник
позивача доводи та вимоги апеляційної
скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив залишити рішення суду
першої інстанції без змін.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та інші матеріали справи, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
приватним підприємцем, який у
відповідності зі свідоцтвом платника
єдиного податку серії А№ 7300604 з 01.01.2012
року перебуває на спрощеній системі
оподаткування. Видом господарської
діяльності позивача, зокрема, є
рекламна діяльність .

Як вбачається з матеріалів справи,
31.05.2012 року виїзною комісією у складі
начальника відділу зовнішньої реклами
КП «Міська інформаційна служба»
Склярської С.В., представника робочого
органу - головного художника міста
відділу планування та забудови
території управління головного
архітектора міста Ковалевич О.О.,
інспектора сектору ОДР ВДАІ ДзМУ ГУ
УМВС України в Дніпропетровській
області капітана міліції
Коломійчук Ю.В. було складено акт, в
якому зазначено, що на території м.
Дніпродзержинська фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 розміщені 15
рекламних конструкцій, які
знаходяться, зокрема, за адресами: вул.
Дніпропетровська - при в'їзді у місто;
мостовий перехід через р. Дніпро; вул.
Дніпропетровська - поворот на вул.
Канатну; пр. Ювілейний -навпроти буд №
51; авторозв'язка: вул. Арсеничева - вул.
Комунарна -пр. Пеліна; Єлізаветівська
траса; вул. Єрмака (фотознімки
додаються). Станом на 31.05.2012 року
рекламні конструкції розміщені на
зазначених місцях (а.с. 70 -74).

19.07.2012 року відповідачем на адресу
позивача було надіслано лист № 18-21/799, в
якому було зазначено, що при розгляді
листа заступника міського голови м.
Дніпродзержинська Інспекцією
встановлені ознаки порушення вимог п. 1
ст 16 Закону України «Про рекламу»
(відсутність дозволів на розміщення
зовнішньої реклами № 111 від 15.05.2003, № 105,
№ 106, № 107, № 108, № 109, від 29.05.2007 року, № 89
від 26.10.2007). У зв'язку з цим позивача було
зобов'язано в десятиденний термін з дня
отримання вимоги надати
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області письмове
пояснення по даному факту з доданням
копій наступних документів: - свідоцтва
про державну реєстрацію; довідку про
включення до державного реєстру;
інформацію про розрахунковий рахунок в
установі банку; документ, що
підтверджує вартість виготовлення та
розповсюдження зазначеної реклами;
адресну програму розташування реклами.

Позивач листом від 30.07.2012 року надав
відповідь на вказаний лист
відповідача, в якому зазначив про
направлення копії витягу з ЄДРПОУ від
21.10.2011 року та інформацію про
розрахунковий рахунок, а також про те,
що надати документ, що підтверджує
вартість виготовлення та
розповсюдження реклами та адресну
програму розташування реклами немає
можливості у зв'язку з їх відсутністю.

Будь -яких пояснень щодо
безоплатного надання рекламних послуг
та відомостей, які підтверджують таку
інформацію, позивач не зазначив.

22.08.2012 року відповідачем було винесено
рішення № 7-Д/12 про накладення на
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу
у розмірі 1700 грн. за неподання
інформації щодо вартості
розповсюдження/виготовлення реклами

Рішення відповідача слід визнати
законними та обґрунтованими, виходячи
з такого.

У відповідності з ч. 1, ч. 2 ст. 26
Закону України від 03.07.1996 року №
270/96-ВР "Про рекламу" контроль за
дотриманням законодавства України про
рекламу здійснює у межах своїх
повноважень, зокрема, спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів - щодо захисту прав
споживачів реклами. 2. На вимогу органів
державної влади, на які покладено
контроль за дотриманням законодавства
про рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні чи письмові
пояснення, відео- та звукозаписи, а
також іншу інформацію, необхідну для
здійснення ними повноважень щодо
контролю.

Пунктом 3 ч. 2 статті 27 Закону України
"Про рекламу" встановлено, що
відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть,
зокрема, розповсюджувачі реклами,
винні в порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами.

Частинами 4, 5, 6 ст. 27 Закону України
"Про рекламу" визначено, що спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у статті 26 цього Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією статтею, накладають штрафи у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, на розповсюджувачів
реклами за вчинення дій, передбачених
пунктом 3 частини другої цієї статті, - у
розмірі п'ятикратної вартості
розповсюдження реклами.

Вартість розповсюдженої реклами
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості без урахування
суми внесених (нарахованих) податків,
зборів (обов'язкових платежів), які
встановлені Податковим кодексом
України.

За неподання або подання завідомо
недостовірної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами спеціально
уповноваженому центральному органу
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальним
органам, необхідної для здійснення
ними передбачених цим Законом
повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Оскільки позивач на вимогу
контролюючого органу не надав
інформації щодо наявності договорів
(контрактів), за якими рекламні послуги
є безоплатними, тобто вартість
рекламних послуг повинна дорівнювати
нулю, а лише зазначив, що надати
документ, що підтверджує вартість
виготовлення та розповсюдження
реклами, та адресну програму
розташування реклами немає можливості
у зв'язку з їх відсутністю (а.с. 5),
відповідач правомірно застосував до
нього санкції, передбаченні ч.6 ст.27
Закону «Про рекламу» .

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову є вірним по сутті.

Посилання позивача на невірне
застосування судом норм Податкового
кодексу України не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду, виходячи з норм ч.2 ст.200 КАС
України, відповідно до яких не може
бути скасовано правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

На підставі викладеного, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 01.10.2012 р. -
без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01.10.2012 р. - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
судового рішення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення судового рішення в
повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко