Справа № 162/2041/13-а, 2-а/162/802/2013
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.
Справа № 876/174/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Дяковича В.П.,

суддів
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 22 листопада 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 24.10.2013 року звернулася до суду з
адміністративним позовом, яким просила
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови в проведенні перерахунку
та виплати пенсії із врахуванням 1%
заробітку за кожен рік роботи понад
мінімальний стаж жінкам 15 років та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести їй
перерахунок та виплату пенсії в межах
строку позовної давності відповідно до
вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
збільшенням пенсії на один відсоток
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений мінімальний стаж 15 років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до статті 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" (далі -
Закон № 1788-XII) та статті 55 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон № 796-ХІІ). При перерахунку
їй пенсії, збільшуючи її на 1%,
відповідач керувався тільки Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV), тобто порушив право
позивача на пільговий характер
розрахункової величини, визначений
частиною 2 статті 56 Закону України
Закону № 796-ХІІ. У зв'язку з наведеним
просить визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі, зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з її збільшенням на 1 %
заробітку за кожен рік роботи понад
мінімальний стаж 15 років в межах
шестимісячного строку звернення до
суду.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 22
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1 % заробітку за кожен
рік роботи понад мінімальний стаж 15
років відповідно до положень частини 2
статті 56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, починаючи з 14 серпня 2013 року,
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
із збільшенням пенсії на 1 % заробітку
за кожний рік роботи понад стаж 15 років,
але не вище 75 % заробітку. Постанову у
межах суми стягнення за один місяць
звернуто до негайного виконання. В
решті позову відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач, подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог. Апеляційну скаргу
мотивує тим, що згідно частини 2 статті
56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менше як: чоловіки - 20
років, жінки - 15 років, із збільшенням
пенсії на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад встановлений цим пунктом
стаж, але не вище 75% заробітку. Вказана
стаття визначає розмір пенсії
громадянина залежно від наявного в
нього стажу, але аж ніяк не розмір
доплати до пенсії за понаднормативний
стаж. Поняття доплати до пенсії за
понаднормативний страховий стаж
законодавцем закладено в статті 28
Закону № 1058-IV, згідно якого за кожен рік
страхового стажу понад 25 років для
чоловіків пенсія за віком збільшується
на 1 % розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більше ніж на 1 % мінімального
розміру пенсії за віком, зазначеного в
абзаці першому цієї статті. Вважає, що
застосування двох законодавчих актів
потягне за собою подвійну виплату у
вигляді збільшення розміру пенсії та
доплати за понаднормативний стаж.
Стаття 55 Закону № 796-ХІІ не передбачає
проведення перерахунку пенсії згідно
цього Закону, а лише її призначення.
Просить взяти до уваги, що позивачу
нарахування пенсії по віку здійснено
відповідно до Закону № 1058-IV.

Постанова в частині відмови в
задоволенні позову не оскаржена, тому
відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в
апеляційному порядку не
переглядається.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, суд приходить до висновку,
що в задоволенні апеляційної скарги
слід відмовити, з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив із того,
що оскільки позивач обрав умови, норми
та порядок пенсійного забезпечення,
встановлені спеціальним Законом №
796-XII, тому дії відповідача при
перерахунку її пенсії відповідно до ч. 2
ст. 56 цього Закону є протиправними, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справами, що позивач
ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
що підтверджено відповідним
посвідченням.

З розпоряджень про призначення та
перерахунок пенсії вбачається, що
позивач отримує пенсію з 02 листопада 2006
року, яка призначена і обрахована на
підставі статті 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", з врахування
положень ст.55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, у зв'язку з проведенням
пенсійної реформи та введення в дію з 01
січня 2004 року Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон № 1058-IV)
порядок здійснення перерахунку
змінився.

У заявах про призначення та
перерахунок пенсії позивач не вказував
про застосування щодо нього при
обрахунку пенсії положень Закону №
796-ХІІ. Доплата за понаднормативний
стаж їй здійснювалась відповідно до
статті 28 Закону № 1058-IV.

Відповідно до статті 56 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж
20 років для чоловіків, 15 років для
жінок, зі збільшенням пенсії на 1 %
заробітку за кожний рік роботи понад
установлений стаж, але не вище за 75 %
заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком № 1, чоловіки -
10 років і більше, жінки - 7 років 6
місяців і більше - не вище за 85 %
заробітку.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок такого забезпечення громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним Законом України
«Про пенсійне забезпечення» або
спеціальним Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Обставини справи свідчать про те, що
позивач обрав умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, встановлені
спеціальним Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Аналіз
ст.56 наведеного Закону свідчить про те,
що вона визначає особливі норми та
умови пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи. Отже,
потерпілий від наслідків
Чорнобильської катастрофи особа має
право за своїм вибором на одержання
пенсії на умовах, визначених вказаним
Законом.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56
Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28
Закону № 1058-IV, колегія суддів прийшла
до висновку, що для громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, підвищення до пенсії за
понад встановлений мінімальний стаж
роботи, має пільговий характер власне
щодо тривалості трудового стажу та
величини, з якої проводиться
розрахунок.

Таким чином, оскільки позивач
отримувала пенсію, призначену
відповідно до Закону №796-XII, то її
збільшення повинно проводитися згідно
норм цього ж Закону. Отже, дії
відповідача щодо відмови в задоволенні
заяви позивача про перерахунок їй
пенсії відповідно до частини 2 статті 56
Закону № 796-ХІІ, є протиправними.

Колегія суддів встановила, що позивач
отримує пенсію по інвалідності,
встановлену Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». А тому,
оскільки, позивач вперше обрала пенсію,
призначену відповідно до Закону №
796-ХІІ, то її збільшення повинно
проводитись згідно норм цього ж Закону,
адже пенсія по віку їй призначалась
відповідно до Законів України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оскільки позивач просила суд
зобов'язати відповідача здійснити їй
перерахунок та виплату пенсії в межах
строку позовної давності, тому позовні
вимоги з врахуванням положень ст. ст. 99,
100 КАС України підлягають задоволенню,
за період з 14 серпня 2013 року.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 22
листопада 2013 року у справі №162/2041/13-а,
№2-а/162/802/2013 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич