Справа № 712/10321/14-а
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/712/408/14
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Мельник І.О.

при секретарі - Аліценко
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси матеріали
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.07.2014 року звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області про зобов'язання провести
перерахунок пенсії. В обґрунтування
заявлених вимог позивач вказував, що
він є пенсіонером та отримує пенсію по
інвалідності, право на пенсію має
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 № 3723,
починаючи з 02.07.2013 року. Звернувшись із
заявою до відповідача про перерахунок
пенсії з часу її призначення, включивши
в розрахунок інші виплати, які входили
в структуру заробітної плати позивача
та які відображені в довідці про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ,
зокрема, про виплати допомоги на
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки, матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
та індексації заробітної плати
отримано відповідь, що дані виплати не
є складовими заробітної плати
державного службовця, тому вони не
можуть враховуватися при здійсненні
нарахування пенсії. Вважаючи таку
відмову протиправною, позивач змушений
звернутися до суду з даним позовом,
просить визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області протиправними та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок йому пенсії з врахуванням
інших виплат за період з 01.07.2011 року до
30.06.2013 року на загальну суму 21940,10 грн.
(за серпень 2011 року - 5601,42 грн., за
листопад 2011 року - 2194 грн., за квітень 2012
року - 4545,24 грн., за вересень 2012 року - 2194
грн., за лютий 2013 року - 7405,44 грн.) та
індексації на суму 607,68 грн.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, просив позовні вимоги
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача за довіреністю - Лісун Т.С.
позов не визнала, просила відмовити у
задоволенні позову, вважаючи дії
Управління такими, що відповідають
чинному законодавству.

Суд, заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебуває на пенсійному обліку і з
цього часу йому призначено пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а
02.07.2013 року - пенсію по інвалідності
відповідно до Закону України „Про
державну службу" з урахуванням
Постанови Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 № 268 (із змінами, внесеними
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.02.2008 № 34).

Пенсія призначена при загальному
страховому стажі роботи 29 років 10
місяців 2 дні, в тому числі стаж
державного службовця - 17 років 3 місяці
12 днів.

З відповіді Управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області № 359/Ч-10 від 07.07.2014 року
вбачається, що розрахунок пенсії
позивачу проведено із заробітної плати
працюючого державного службовця по
посаді начальника відділу станом на
01.07.2014 року, яка становить 6008,76 грн. та
складається із наступних виплат:

- оклад - 2194 грн.;

- надбавка за 9 ранг - 90 грн.;

- надбавка за вислугу років (25 %) - 571
грн.;

- 1506,86 грн. - середня сума премій за 24
міс;

- 1646,90 грн. - середня сума надбавок за 24
міс.

Суд вважає не включення відповідачем
при обчисленні пенсії таких видів
виплат, як матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати
на державній службі безпідставним,
виходячи із наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Частиною другою статті 37-1 вказаного
Закону визначено, що перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ст.2 Закону України «Про оплату
праці» структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2010 року постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»від 30 жовтня 2008 року
№19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо невключення до заробітної плати
складових, які передбачені чинним
законодавством.

Вказаною постановою судом зроблено
висновок, що чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 листопада
2010 року постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2010 року залишена без змін.

Відповідно до ст.72 КАС України, дані
обставини не потребують доказуванню,
оскільки є преюдиційними фактами,
встановленими судовими рішеннями.

Статтею 18 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ
індексацію доходів населення, яка
встановлюється задля підтримання
достатнього життєвого рівня громадян
та купівельної спроможності їх
грошових доходів в умовах зростання
цін, віднесено до державних соціальних
гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього
Закону, є обов'язковими для всіх
підприємств, установ і організацій
незалежно від форми власності.

Відповідно до частини п'ятої статті 95
КЗпП України заробітна плата підлягає
індексації у встановленому
законодавством порядку.

До законодавства, яким регламентовано
питання індексації заробітної плати,
належить насамперед Закон України «Про
індексацію грошових доходів
населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі -
Закон № 1282), який визначає правові,
економічні та організаційні основи
підтримання купівельної спроможності
населення України в умовах зростання
цін задля дотримання встановлених
Конституцією України гарантій щодо
забезпечення достатнього життєвого
рівня населення України.

Згідно із Законом № 1282, індексація
грошових доходів населення - це
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг (стаття 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру (частина перша
статті 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», пункт 2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 р. №
1078).

До звільнення ОСОБА_1 нараховувалася і
виплачувалася допомога на
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
відповідно до п.п.3 п.2 постанови
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №
268, та індексація заробітної плати, що
має систематичний характер, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Структуру заробітної плати визначено у
статті 2 Закону України «Про оплату
праці», якою передбачено існування
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій (частина
друга статті 2 Закону України «Про
оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004 р.
№ 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
28.05.2013 р. у справі № 21-97а13.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №
1788-ХІІ до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Приймаючи до уваги, що з суми виплат
допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, тому вони
повинні враховуватися Управлінням
Пенсійного Фонду України в м. Черкасах
Черкаської області при здійсненні
нарахування (перерахунку) пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до Пенсійного фонду
України в м. Черкаси Черкаської області
стосовно проведення перерахунку
призначеної пенсії, що включені до
довідки, проте листом № 359/Ч-10 від 17.07.2014
року йому було відмовлено у проведенні
перерахунку.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить здійснити
перерахунок пенсії починаючи з 01.07.2011
року.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, встановлюється
шестимісячний строк, який обчислюється
коли особа дізналась, або повинна була
дізнатись про порушене своє право.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії 04.07.2014
року і 07.07.2014 року отримав відмову в
перерахунку пенсії. Тому, суд вважає за
необхідне застосувати строк позовної
давності та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з 07.01.2014 року, з врахуванням інших
виплат зазначених в довідці № 23-11/60-93
від 03.07.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст.12, 17, 19, 72, 94, 99, 100,
159-162, 256 КАС України, ст. 2 Закону України
«Про оплату праці», ст.ст.33,37 Закону
України «Про державну службу», ст.41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
Фонду України в місті Черкасах
Черкаської області щодо перерахунку
ОСОБА_1 пенсії з урахуванням інших
виплат протиправною.

Зобов"язати Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Черкасах Черкаській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, як
державному службовцю, з урахуванням
інших виплат та сум індексації,
зазначених в довідці № 23-11/60-93 від 03.07.2014
року, починаючи з 07 січня 2014 року, та
забезпечити її виплату в подальшому.

Судовий збір віднести за рахунок
держави.

Постанову в частині стягнення
зобов'язання допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з моменту отримання копії постанови, в
порядку, передбаченому ст. 186 КАС
України.

Головуючий
І.О.Мельник