Справа № 804/7378/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
24 вересня 2014 р. Справа № 804/7378/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріЧудновській А.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача представник третьої особи
Воронова Д.Ю. Калугіної А.С. не з'явився
(заява про розгляд справи без участі)
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Інтер Трейдінг Плюс» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, на стороні
відповідача - Головне управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
про скасування рішення та стягнення
надмірно сплачених платежів, -
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім Інтер
Трейдінг Плюс» із адміністративним
позовом (із урахуванням уточнень) до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, на стороні
відповідача - Головне управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області, у
- визнати протиправним та скасувати
Рішення Дніпропетровської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 110120000/2014/400014/1 від
16.05.2014 року;

- стягнути з Дніпропетровської митниці
Міндоходів через Державну
казначейську службу України у
Дніпропетровській області на користь
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім Інтер
Трейдінг Плюс», надмірно сплачені під
час оплати за декларацією №
110120000/2014/406358 від 16.05.2014 року, податки у
сумі 5252,13грн. ввізного мита, та 9 453,85грн.
податку на додану вартість, що
перераховані як фінансова гарантія
сплати митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що митна вартість
товару, визначена декларантом
(позивачем) у ДМВ за ціною угоди, для
митного оформлення надані всі
необхідні документи, проте митним
органом митна вартість товару
визначена за резервним методом,
посилаючись на цінову інформацію ЦБД
ДМСУ, що призвело до підвищення митної
вартості товару. Крім того, митним
органом через нездійснення розрахунку
вартості товару щодо кожної позиції
товару загальний розрахунок вартості
товару здійснено помилково. Також, на
думку позивача, митним органом
помилково не враховано висновок
експерта Дніпропетровської
торгово-промислової палати від 12.05.2014
року, не вірно трактовані умови
договору поставки товару, а також не
враховані при визначенні вартості
товару надані декларантом митні
декларації, за якими було розмитнений
аналогічний товар в найближчий час за
нижчої ціною. Позивач вважає, що
Рішення про коригування митної
вартості товарів прийнято
безпідставно і з порушенням норм
чинного законодавства, а тому підлягає
скасуванню, і як наслідок підляже
стягненню надмірно сплачені митні
платежі.

Відповідач адміністративний позов не
визнав, в обґрунтування заперечень та
додаткових письмових пояснень
зазначив, що для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товару позивач надав пакет
документів, необхідних для визначення
митної вартості за ціною договору,
проте вони мали розбіжності, та не
містили всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, інформація
зазначена в інвойсі та контракті
містять невідповідності, документи
щодо транспортних витрат надані не в
повному обсязі (не надані заявка та
підтвердження оплати послуг
експедитора), заявка та платіжні
документи на підтвердження оплати
послуг експедитора надані лише до суду,
платіжне доручення містить посилання
лише на контракт, та сума вказана в
ньому не відповідає сумі вказаній в
декларації. Визначити митну вартість
за ціною договору було не можливо, на
пропозицію митного органу під час
проведення консультацій додаткові
документи декларантом не надані, у
зв'язку з чим було послідовно
застосовані інші методи визначення
митної вартості товару. Щодо висновку
експерта, то він не є належним, оскільки
надано щодо товару, який постачався за
відмінним контрактом. Рішення про
коригування митної вартості товарів
прийнято митницею відповідно до норм
чинного законодавства.

Представник третьої особи надав до
суду заперечення в яких просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
зазначивши, що повернення помилково
або надмірно зарахованих до бюджету
митних платежів здійснюється на
підставі висновку митного органу, тому
вимоги щодо повернення платежів є
передчасною.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив позов
задовольнити посилаючись на доводи
викладені в ньому та доповненнях.

Представник відповідача в судовому
засідання проти задоволення позову
заперечував посилаючись на доводи
викладені у запереченнях, та
додаткових поясненнях.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, заслухавши пояснення
представника позивача та представника
відповідача, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.12.2013р., між ТОВ
«Торговий дім Інтер Трейдінг Плюс» та
Компанією «WENZHOU OCEAN IMPORT & EXPORT CO LTD» було
укладено контракт № Nain 15-19, копія якого
наявна в матеріалах справи, згідно умов
якого ТОВ «Торговий дім Інтер Трейдінг
Плюс» (Покупець) придбало, а Компанія
«WENZHOU OCEAN IMPORT & EXPORT CO LTD» (Продавець)
продало партію чемоданів та запасних
частин до них.

Відповідно до п.7.2 вказаного контракту
доставка здійснюється на умовах FOB
Нінгбо, Китай (міжнародні правила
тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» в
редакції 2010р.) якщо інше не зазанчено в
інвойсах.

Між позивачем та ТОВ «ЛАМАН ШИППИНГ
ЕЙДЖЕНСИ» який в подальшому
іменується «Експедитор» укладений
договір № 2000114-01 на
транспортно-експедиторське
обслуговування від 20.01.2014р. предметом
якого є організація за рахунок клієнта
транспортно-експедиторського
обслуговування, перевезення
експортно-імпортних вантажів по
території України і в міжнародному
сполученні.

16.05.2014 року Позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для здійснення митного оформлення
товару: саквояжі, чемодани з інших
матеріалів, включаючи вулканізоване
волокно, інші чемодани: набори
чемоданів на колесиках -роликах
діагоналлю 20"/ 24"/ 28": артикул 21325/2 - 912шт.,
304 коробки (2 шт. в коробці); артикул 21792/2 -
918шт., 306 коробок (2 шт. у коробці); артикул
21510/2 - 900 шт. 300 коробок (2шт. у коробці),
Торговельна марка: "DI MERCURIO", що надійшов
від Компанії "WENZHOU OCEAN IMPORT & EXPORT CO., LTD", та
подано до митного посту
"Дніпропетровськ-річпорт"
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
митну декларацію №110120000/2014/406358.

Митна вартість товару заявлена
позивачем шляхом складання ціни товару
визначеної в інвойсі, транспортних
затрат та винагороди експедитору за
організацію перевезення, згідно з
умовами контракту від 18.12.2013 p. Nainl5-19,
тобто за ціною договору (основний
метод) відповідно до ст. 58 МКУ.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
Позивачем були надані наступні
документи: - картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами від 25.09.2013
№110/2013/0001373; - міжнародна
товарно-транспортна накладна 028219 від
10.05.2014; - коносамент М 232223986 від 06.04.2014; -
платіжне доручення №12 від 24.04.14; -
рахунок-фактура LS-3816805 від 24.04.14; -
калькуляція транспортних витрат
2404-ИТП-5/2 від 24.04.14;и - довідка про
транспортні витрати 146 від 24.04.14; -
експертний висновок ГО-2082 від 12.05.14; -
калькуляція від 30.03.14; - інвойс ОС014-НА015В
від 30.03.14; - пакувальний лист б/н від
30.03.14; - додаткове узгодження №3 від
17.04.14; - зовнішньоекономічний договір
(контракт) Nain 15-19 від 18.12.13; - договір
транспортно-експедиційного
обслуговування №200114-01 від 20.01.14; -
сертифікат про походження G70009 від
03.04.14; - екологічна декларація №12844 від
06.05.2014 року; - копія митної декларації
країни відправлення №19343097 від
03.04.2014.

Позивач розрахував митну вартість
товару за першим (основним) методом (за
ціною договору).

Так, посадовою особою
Дніпропетровської митниці Міндоходів
відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу
України здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості.

В результаті такого контролю
встановлено, документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності, а саме: -
згідно зовнішньоекономічного
контракту Продавець продає Покупцю
товар за артикулами 21325/2 та 21792/2,
вартість кожного 19,90дол США, та товар за
артикулом 21510/2 вартістю 20,18дол. США Така
ж вартість комплектів зазначена і у
інвойсі. Наданою калькуляцією, що
стосується виробництва виключної цієї
партії товару, зазначено про вартість
1000 кг продукції - 2665,64 дол. США.

Пакувальним листом визначено вагу
кожного з наборів чемоданів. За
підрахунками: Товар за артикулом 21325/2 у
кількості 304 комплектів важить (вага
нетто) 2280, 00 грн., один комплект важить 7,
5 кг; - за артикулом 21792/2 у
кількості 306 комплектів важить 2295, 00 кг,
один комплект 7, 5 кг; - за артикулом
21510/2 у кількості 300 комплектів важить
2250, 00 кг, один комплект 7, 5 кг.

Таким чином, всі комплекти важать
однаково. З урахуванням інформації
калькуляції щодо вартості продукції
всі комплекти коштують однаково 7, 5 кг
х 2, 66564= 19, 99 дол. за комплект. Зазначене
не відповідає інформації інвойсу та
контракту щодо вартості комплектів.

Не прийнята у якості підтвердження
митної вартості і інформація Висновку
експерта Дніпропетровської
торгово-промислової палати від 12.05.2014
№ ГО-2082, з наступних підстав. У висновку
зазначається про визначення ринкової
вартості товарів, з урахуванням умов
поставки, яка фактично відповідає
вартості товарів за контрактом.

Відповідно до п.8.1 контракту Покупець
сплачує 30% від загальної суми поставки.
Залишок у розмірі 70% проводиться після
отримання копії коносаменту Покупцем.
Продавець повинен вислати Покупцю всі
відповідні документи швидкісною
поштою. Надане платіжне доручення № 12
від 24.04.2014 на суму 26 526, 80 дол. США містить
посилання тільки на контракт, що
унеможливлює ідентифікацію оплати
саме цієї партії товару. Сума
платіжного доручення не
кореспондується із жодним іншим
наданим документом.

Декларантом до митного оформлення
надано договір на
транспортно-експедиційне
обслуговування від 20.01.2014 №20014-01,
укладений між ТОВ „Ламан Шиппинг
Єйдженси" та ТОВ „Торговий Дім Інтер
Трейдінг Плюс". Пунктом 1.3. зазначеного
договору передбачено надання заявки
під кожну партію товару. Заявка
подається за 2 тижні до початку
навантаження та готовності вантажу до
перевезення. За п.1.1 вказаного договору
експедитор зобов'язується здійснювати
транспортно-експедиторське
обслуговування, перевезення вантажів
по території України і в міжнародному
сполученні, а також надавати інші
транспортно-експедиторські послуги
клієнту за погодженням.

Пунктом 1.2 вищевказаного договору
передбачено, що умови перевезення, вид
і найменування вантажу, вид транспорту,
розмір плати експедиторові, пункти
відправлення та призначення, а також
інші умови, пов'язані з виконанням
цього договору, встановлюються за
згодою сторін.

Крім того, договором передбачено, що
під кожне окреме перевезення клієнт
надає експедиторові заявку, в якій
оговорюється найменування і кількість
вантажу, маршрут перевезення, тип
транспортного засобу, дані про
вантажовідправника і
вантажоодержувача та іншу необхідну
інформацію, що стосується
транспортно-експедиційного
обслуговування. Заявка подається за 2
тижні до початку навантаження і
готовності вантажу до перевезення.

Заявку на надання послуг, та додаток до
договору транспортно-експедиційного
обслуговування до митниці позивачем не
надано.

Експедитор після надання послуг
(виконання відповідної заявки) складає
акт виконаних робіт і надає його
клієнту. Клієнт протягом 3 банківських
днів з моменту отримання акту
виконаних робіт повинен підписати
його, завірити печаткою і відправити
експедитору. Зазначений акт серед
поданих документів відсутній.

Позивач згідно п. 4.1.5 договору
зобов'язаний оплатити послуги
експедитора протягом 3 календарних
днів з моменту доставки вантажу до
митниці. Однак, підтвердження оплати
вказаних послуг надано не було.

П. 4.3.1 договору передбачає наступне:
"платою експедитору вважаються кошти,
сплачені клієнтом експедитору за
належне виконання договору
транспортного експедирування. У плату
експедитору не включаються його
витрати на оплату послуг (робіт) інших
осіб, залучених до виконання даного
договору. Розмір плати експедитора
узгоджується сторонами у додатках до
договору".

Окремо вказано на те, що при морському
перевезенні вантажу споживачем
послуги морського перевезення є
клієнт, який самостійно укладає
договір морського перевезення вантажу
з морським перевізником і надає
експедитору коносамент, як
підтвердження наявності договору
морського перевезення вантажу між
морським перевізником і клієнтом.
Експедитор зобов'язується перевести
грошові кошти клієнта морському
перевізнику, за надані ним послуги
пов'язані з морським перевезенням
вантажу. Відповідальність за вантаж
при морському перевезенні
регламентується умовами коносаменту,
оформленого між клієнтом та морським
перевізником (п.4.3.3).

У наданому декларантом коносаменті від
05.04.2014 №М232223986 наявні відомості щодо
лінії морських перевезень "TOG NІNGBO TOGETHER
SHIPPING CO., LTD".

Таким чином, експедитор виступає
виключно як посередник, тобто,
транзитом переводить грошові кошти
клієнта. Сума, сплачена за морське
перевезення вантажу, є транзитною і
перераховується морському
перевізнику, який безпосередньо
виконує перевезення, на підставі
договору морського перевезення з
клієнтом.

Тобто, саме до обов'язків Позивача
належить обов'язок укладання договору
морського перевезення, а експедитор
(ТОВ „Ламан Шиппинг Ейдженси") здійснює
лише транзитне перерахування коштів.

Позивачем на підтвердження
транспортних витрат надано довідку про
транспортні витрати від 24.04.2014 № 146,
видану ТОВ "Ламан Шиппинг Ейдженси".
Однак, за договором транспортного
експедирування ТОВ "Ламан Шиппинг
Ейдженси" не уповноважене на укладання
договору морського перевезення. Згідно
коносаменту послуги морського
перевезення надано TOG NINGBO TOGETHER SHIPPING CO.,
LTD.

Відповідно Позивач має підтвердити
здійснення транспортних витрат в тому
числі й на послуги, надані "TOG NINGBO TOGETHER
SHIPPING CO., LTD". Тобто довідка TOB "Ламан
Шиппинг Ейдженси" щодо транспортних
витрат на морському транспорті. від
24.04.2014 № 146 не прийнята відповідачем в
якості належного документа.

Таким чином, виявлені розбіжності не
дали можливості митному органу
обрахувати транспортні витрати
Позивача, які є невід'ємною складовою
митної вартості товару.

Під час митного оформлення у митного
органу виникли сумніви стосовно
достовірності заявленої товариством
митної вартості товару, у зв'язку із
чим, митним органом в межах проведення
консультацій із декларантом, щодо
проведення яких не заперечує позивач,
направлено електронне повідомлення
(Протокол обробки 65860) від 16.05.2014р., у
якому зазначено згідно п.2 ст.53 МКУ,
серед документів, що підтверджують
митну вартість товарів, є транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспортування не
включені у вартість товару, а так5ож
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів - вартість одиниці кілограму
продукції згідно інвойсу від 30.03.2014р.,
не відповідає вартості одиниці
кілограму продукції, згідно
калькуляції собівартості виробника.
Враховуючи вищезазначене, під час
консультацій декларанта зобов'язано
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:1)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару; 2) виписку
з бухгалтерської документації.

Позивач листом від 16.05.2014 року № 1605/т-2
повідомив відповідача, що за
результатами перегляду інвойсу від
30.03.2014 №ОС014-НА015В та калькуляції
собівартості виробника "WENZHOU OCEAN IMPORT &
EXPORT CO., LTD", вартість одиниці кілограму
продукції, згідно інвойсу від 30.03.2014
№ОС014-НА015В, відповідає вартості
одиниці кілограму продукції, згідно
калькуляції собівартості
виробника"WENZHOU OCEAN IMPORT & EXPORT CO., LTD", а
також про неможливість надання
додаткових документів.

За результатами перевірки митної
декларації а також інших документів,
наданих відповідно до Митного кодексу
України поданих 16.05.2014р. ТОВ «Торговий
дім Інтер Трейдінг Плюс» повідомлено
про відмову у прийнятті митної
декларації та винесено Картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
110120000/2014/00080.

Також 16.05.2013 року уповноваженою особою
митниці прийняте Рішення про
коригування митної вартості товарів №
110120000/2014/400014/1, згідно якого зазначено
про неподання Позивачем до митного
оформлення документів, які
підтверджують складові митної
вартості у відповідності до вимог ч. 2-4
статті 53 Митного кодексу України.
Вказується також, що відповідно до п.4
ст.57 МКУ проведено консультацію з
приводу обрання методу визначення
митної вартості, так метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, не може бути
прийнятий у зв'язку з тим, що:
використані декларантом відомості не
підтверджені документально (документи,
які підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності). Митну
вартість товару, що імпортується
скориговано із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - резервний метод (ст.64 МКУ).

Визначена митна вартість товарів
ґрунтується на раніше визначеній
митній вартості товару «набір валіз на
колесах», китайського походження,
імпортованого у співставних обсягах за
МД від 10.04.2014 № 125130005/2014/542263.

Відповідно ч.4 ст.7 Митного кодексу
України безпосереднє керівництво
здійсненням державної митної справи
покладається на центральний орган
виконавчої влади в галузі державної
митної справи.

Відповідно ч.1 ст.54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно ст.257 Митного кодексу України
декларування товару здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії. Умови та порядок
декларування, перелік відомостей,
необхідних для здійснення митного
контролю та митного оформлення,
визначаються цим Кодексом. Положення
про митні декларації та форми цих
декларацій затверджуються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення таких декларацій та інших
документів, що застосовуються під час
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, - центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику. Перелік
відомостей, що підлягають внесенню до
митних декларацій, обмежується лише
тими відомостями, які є необхідними для
цілей справляння митних платежів,
формування митної статистики, а також
для забезпечення додержання вимог
цього Кодексу та інших законодавчих
актів. Митне оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення здійснюється органами
доходів і зборів на підставі митної
декларації, до якої декларантом
залежно від митних формальностей,
установлених цим Кодексом для митних
режимів, та заявленої мети переміщення
вносяться встановлені вказаною
статтею відомості.

Тобто, особи, які переміщують товари
через митний кордон України
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю.

Відповідно ст.51,ст.257 Митного кодексу
України митна вартість товарів і метод
її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання митної декларації.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України
встановлені Положенням про митні
декларації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р.
№ 450. (в редакції на час спірних
правовідносин).

Згідно вимог ст.52 МК України заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Стаття 53 МК України визначає перелік
документів, що подаються декларантом
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів, а саме: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є
обов'язковим для надання при митному
оформленні товару.

Частина 3 ст.53 встановлює, якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Разом з тим, забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
визначено, що орган доходів і зборів
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Заявлена митна вартість товару
визначається у відповідності з
ст.ст.58-64 МК України.

Згідно ст.57 Митного кодексу України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за методами: основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості;г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). При митному
оформленні товару позивачем у митного
органу виник сумнів щодо правильності
заявленої митної вартості товару за
ціною контракту з підстав наявності
розбіжностей та документального не
підтвердження всіх складових митної
вартості.

В силу ч. 2 ст.58 Митного кодексу України
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми відповідач має повноваження
витребувати додаткові документи для
перевірки правильності зазначеної
митної вартості товару, за наявності
підстав сумніву митної оцінки товару,
що переміщується через митний кордон
України. В даних спірних
правовідносинах у митниці виник
обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару. З урахуванням
наведеного суд вважає, що в даних
спірних правовідносинах митниця мала
підстави для витребування додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товару.

Так відповідачем за результатами
контролю із застосуванням системи
управління ризиками було виявлено
ризик можливого заниження митної
вартості товару, що стало підставою
здійснення перевірки правильності її
визначення.

Наказом Міністерства фінансів України
від 20.09.2012 № 1011 затверджено
Класифікатор митних формальностей, що
можуть бути визначені за результатами
застосування системи управління
ризиками.

Якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Митного кодексу України, при
електронному декларуванні посадова
особа за допомогою автоматизованої
системи митного оформлення створює та
надсилає декларанту або уповноваженій
ним особі засвідчене електронним
цифровим підписом електронне
повідомлення про необхідність подання
документів відповідно до частин
третьої та/або четвертої статті 53
Кодексу для підтвердження митної
вартості товарів із складанням їх
переліку.

Так, посадовою особою
Дніпропетровської митниці Міндоходів
відповідно до п.4.1 ст54 Митного кодексу
України здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості.

Щодо розбіжностей та відсутність
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості,
які виявлені митним органом при
проведенні перевірки документів
декларанта, слід зазначити наступне.

Так суд погоджується з доводами
митного органу, що з урахуванням
інформації калькуляції щодо вартості
продукції існує невідповідність
інформації інвойсу та контракту щодо
вартості комплектів.

Крім того, позивачем на підтвердження
транспортних витрат надано довідку про
транспортні витрати від 24.04.2014 № 146,
видану ТОВ "Ламан Шиппинг Ейдженси".
Однак, за договором транспортного
експедирування ТОВ "Ламан Шиппинг
Ейдженси" не уповноважене на укладання
договору морського перевезення. Згідно
коносаменту послуги морського
перевезення надано TOG NINGBO TOGETHER SHIPPING CO.,
LTD.

У наданому декларантом коносаменті від
05.04.2014 №М232223986 наявні відомості щодо
лінії морських перевезень "TOG NІNGBO TOGETHER
SHIPPING CO., LTD". Тобто довідка TOB "Ламан
Шиппинг Ейдженси" щодо транспортних
витрат на морському транспорті. від
24.04.2014 № 146 правомірно не прийнята
відповідачем в якості належного
документа. Вказане позивачем не
спростовано.

Надане платіжне доручення № 12 від
24.04.2014 на суму 26 526, 80 дол. США містить
посилання тільки на контракт, що
унеможливлює ідентифікацію оплати
саме цієї партії товару. Сума
платіжного доручення не
кореспондується із жодним іншим
наданим документом.

Також позивачем до митного органу були
подані документи, які підтверджують
транспортні витрати, а саме: - договір
на транспортно-експедиційне
обслуговування №20014-01 від 20.01.2014,
укладений між ТОВ «Ламан Шиппинг
Єйдженси» та ТОВ «Торговий Дім Інтер
Трейдінг Плюс» (замовник); - довідка №146
від 24.04.2014; - калькуляція витрат на
доставку вантажу №2404-ИТП-5/2 від 24.04.2014;-
коносамент від 06.04.2014; - додаткове
узгодження №3 від 17.04.2014;-
рахунок-фактура №LS-3816805 від 24.04.2014.

Відповідно до зазначено договору про
транспортно-експедиційне
обслуговування під кожну конкретну
поставку за 2 тижні до початку
завантаження вантажу надається Заявка.
До митного органу така заявка подана не
була, хоча відповідно до п.6 ч.2 ст.53
зобов'язаний надавати документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів.

Крім того, судом встановлено, що Заявка
на транспортно-експедиційне
обслуговування №3 від 17.04.2014 під час
оформлення до митниці не була надана,
проте Заявка датується 17.04.2014, а товар
був завантажений 06.04.2014 (дата
коносаменту), тобто не виконана вимога
договору на транспортно-експедиційне
обслуговування.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу
України обов'язковими документами, які
підтверджують митну вартість товарів є
«за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару».

Також, згідно п.4.1.5 договору позивач
зобов'язаний оплатити послуги
експедитора протягом 3 календарних
днів з моменту виставлення рахунку, при
наявності вантажу в порту призначення
та документів, які підтверджують
доставку вантажу, але до виходу
контейнерів з порту. Однак,
підтвердження оплати вказаних послуг
до митного органу надано не було.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
позивач надав такі платіжні документи
під час розгляду справи, при цьому,
даний документ датується 24.04.2014, тобто
був у наявності у позивача на момент
подачі митної декларації. Під час
виникнення спірного питання щодо
транспортних витрат позивач таких
документів не надавав.

Слід зазначити, що рахунок-фактура на
транспортні витрати датується 24.04.2014,
додаткове узгодження №3, що також
містить відомості про вартість товару,
датується 17.04.2014, а товар був
відвантажений 06.04.2014, тобто вартість
наданих послуг
транспортно-експедиційного
обслуговування була узгоджена між
сторонами після відвантаження даного
товару. Пункт 4.1.3 договору про
транспортно-експедиційне
обслуговування визначено, що оплата за
товар має бути здійснена за три
банківські дні до виставлення рахунку,
але до виходу контейнера з порту. Тобто
вартість товару має бути узгоджена до
дати коносаменту.

Щодо Висновку експерту
Торгово-промислової палати України
від 12.05.2014р. №ГО-2082, то суд зазначає що
лист Дніпропетровської
торгово-промислової плати від 22.09.2014
року №1267/03-194 щодо допущеної помилки в
експертному висновку від 12.05.2014 року
№ГО-2082, не може бути взятий до уваги,
оскільки цей лист позивачем надано
суду, а не митному органу під час
митного оформлення товару, а тому не
міг бути врахований останнім під час
прийняття оскарженого рішення про
визначення митної вартості товару.

Таким чином у зв'язку із обґрунтованими
сумнівами щодо заявленої митної
вартості товару митний орган
витребував у декларанта додаткові
документи, передбачені законодавством,
з проведенням процедури консультацій з
декларантом. Ознайомившись з переліком
витребуваних додаткових документів
декларант в письмовому вигляді вказав
про неможливість надати додаткові
документи, що підтверджується листом
від 16.05.2014 року № 1605/т-2 повідомив
відповідача, що за результатами
перегляду інвойсу від 30.03.2014 №ОС014-НА015В
та калькуляції собівартості виробника
"WENZHOU OCEAN IMPORT & EXPORT CO., LTD", вартість
одиниці кілограму продукції, згідно
інвойсу від 30.03.2014 №ОС014-НА015В,
відповідає вартості одиниці кілограму
продукції, згідно калькуляції
собівартості виробника"WENZHOU OCEAN IMPORT &
EXPORT CO., LTD", а також про неможливість
надання додаткових документів.

Проте заявлена декларантом митна
вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення мають
базуватися на достовірній,
документально підтвердженій
інформації, що подається у кількісному
виразі.

Згідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України
митний орган, що здійснює контроль за
правильністю митної оцінки товарів з
урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів шляхом
коригування митної вартості товару у
відповідності ст. 55 МК.

У разі відсутності даних, що
підтверджують правильність визначення
заявленої декларантом митної вартості
товарів, або за наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені цим Кодексом, на
підставі наявних у нього відомостей.

Митним органом під час здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товару були перевірені
документи, подані для митного
оформлення, після перевірки
відповідності заявленої митної
вартості та наявності обґрунтованих
сумнівів у правильності визначення
митної вартості товару відповідачем у
відповідності з чинним законодавством
були витребувані додаткові документи,
у наданні яких декларантом
безпідставно відмовлено.

Враховуючи наведене, суд вважає
правильними дії відповідача, що
неподання декларантом витребуваних
митним органом додаткових документів
надає право митному органу визначити
митну вартість задекларованого товару
на підставі наявних відомостей,
документів, наданих позивачем
відповідно вимог ст.57 МК України,
оскільки, заявлені позивачем
відомості, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
імпортованого товару є документально
не підтвердженими; документи, подані
декларантом до митного контролю та
митного оформлення ставлять під сумнів
достовірність інформації про заявлену
митну вартість товарів за ціною
господарської операції.

З огляду на зазначене, беручи до уваги
достатній і взаємний зв'язок доказів у
їх сукупності суд вважає, що висновки
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
стосовно неможливості визначення
митної вартості товару,
задекларованого позивачем за ціною
договору, є обґрунтованими та такими,
що відповідають основним засадам
митного контролю.

Стосовно наявності підстав для
застосування митним органом
резервного методу для визначення
митної вартості оцінюваних товарів,
суд зазначає наступне.

Відповідно ч.3 ст.58 Митного кодексу
України у разі, якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, згідно з положеннями статті 57
цього Кодексу, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог статей 59-64
МК України.

У ході таких консультацій митний орган
та декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод
застосовується послідовно, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

В рішенні про коригування митної
вартості від 16.05.2014 №110120000/2014/400014/1
зазначено інформацію про проведення
процедури консультацій між органом
доходів та зборів та декларантом з
метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості товарів,
відповідно до п.4 ст.57 Митного кодексу
України.

Аналізуючи зміст наведених вище
правових норм митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю за правильністю
обчислення декларантом митної
вартості товару.

Виходячи з наведеного та ненадання
позивачем при митному оформленні
митному органу належних та допустимих
доказів щодо об'єктивно підтвердженої
митної вартості товару, а також
проведення Дніпропетровською митницею
Міндоходів консультацій з декларантом
з метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
товарів, відповідач мав підстави для
визначення митної вартості товару за
наявними документами, при визначені
митної вартості товару за 6 методом
митний орган мотивував неможливість
застосування попередніх 2-5 методів
визначення митної вартості, про що було
зазначено у спірному рішенні про
визначення митної вартості товару.

За таких обставин, суд вважає, що
використовуючи владні управлінські
функції при визначенні митної вартості
товару, митний орган діяв в порядку
черговості послідовного використання
методів, передбачених статтями 59-64
Митного кодексу України.

Посилання позивача щодо надання
необхідних документів для
підтвердження правильності визначення
митної вартості товару за основним
методом не ґрунтуються на матеріалах
справи.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що Рішення про коригування
митної вартості товарів прийнято
митницею із урахуванням наданих
декларантом документів та відповідно
до норм чинного законодавства,
враховуючи що декларантом надано
документи, за якими неможливо
встановити достовірність відомостей
про визначення митної вартості за
основним методом, митним органом
правомірно застосовано резервний
метод визначення митної вартості
товару, відповідно не підлягає
стягненню з Державного бюджету України
сплачені позивачем податки та митні
платежі, а позовні вимоги є такими що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім Інтер
Трейдінг Плюс» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні відповідача - Головне
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про скасування рішення та
стягнення надмірно сплачених платежів
- відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В.
Турлакова