Справа № 2а-0370/778/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа №
45917/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Держкомзему у
Ківерцівському районі Волинської
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2011 року у справі за позовом
управління Держкомзему у
Ківерцівському районі Волинської
області до управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі про
визнання протиправними та скасування
розпорядження про усунення порушень,
вимоги про сплату боргу та рішень в
частині утримання страхових внесків і
накладення штрафних санкції,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 року позивач - управління
Держкомзему у Ківерцівському районі
Волинської області звернулося до суду
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі,
в якому просить визнати неправомірними
та скасувати акт про результати
позапланової перевірки №7 від 28.02.2011
року, розпорядження про усунення
порушень №842/03-25 від 09.03.2011 року, вимогу
про сплату боргу №242 від 09.03.2011 року та
рішення №№ 98, 99 та 100 від 09.03.2011 року в
частині утримання страхових внесків і
накладення штрафних санкції на суму
компенсації.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011 року
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування акту про
результати позапланової перевірки №7
від 28.02.2011 року закрито.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року в позові відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що проведеною
працівниками УПФ України в
Ківерцівському районі позаплановою
перевіркою управління Держкомзему в
Ківерцівському районі з питань
дотримання вимог законодавства щодо
нарахування, обчислення та сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів та надання
достовірних відомостей до органів
Пенсійного фонду за період з 01.05.2000 року
по 31.12.2010 року, встановлено
приховування (заниження) фонду оплати
праці за серпень 2009 року в сумі 5679,50
грн., з якої утримуються страхові
внески, а нарахування та утримання
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснювалось з
порушенням вимог чинного
законодавства.

Суд першої інстанції вказує на те, що
днем звільнення ОСОБА_1 є 3 серпня 2009
року, і цей день, вважається останнім
його робочим днем, а компенсація, яка
виплачена йому охоплює день - 03 серпня
2009 року включно. Позивачем в серпні 2009
року ОСОБА_1 було нарахована сума
компенсації за невикористану
відпустку, проте страхові внески на цю
суму позивачем не нараховувались та не
утримувались.

Враховуючи те, що позивачем не
здійснювалось нарахування та
утримання страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з суми компенсації за
невикористану відпустку, тому УПФ
України в Ківерцівському районі в
межах наданих повноважень та з
дотриманням вимог чинного
законодавства України на підставі акту
перевірки №7 від 28.02.2011 року правомірно
прийняті розпорядження про усунення
порушень №842/03-25 від 09.03.2011 року, вимога
про сплату боргу №242 від 09.03.2011 року та
рішення про застосування фінансових
санкцій №№ 98, 99 та 100 від 09.03.2011 року в
частині утримання страхових внесків та
накладення штрафних санкцій на суму
компенсації.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
прийнятою з неповним з'ясуванням
обставин справи, невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
порушенням норм матеріального,
управління Держкомзему у
Ківерцівському районі Волинської
області оскаржило її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2011 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
нарахування та виплата суми
компенсації за невикористану
відпустку ОСОБА_1 проводилась вже після
його звільнення, а тому не були
нараховані на цю компенсацію страхові
внески, які утримуються до Пенсійного
фонду, оскільки він вже не був у
трудових відносинах з управлінням
Держкомзему і вважався
незастрахованою особою. Відповідно до
законодавства страхові внески
справляються тільки із застрахованих
осіб. Оскільки 01.08.2009 року був неробочий
день - субота, ОСОБА_1 не працював
жодного робочого в серпні 2009 року, тому
у відповідача не було правових підстав
для винесення оскаржуваних актів.

Апелянт стверджує, що управління
Держкомзему є бюджетною організацією і
кошти на оплату праці надходять згідно
плану асигнувань загального фонду
бюджету. Кошти на оплату праці за
серпень місяць 2009 року надійшли 10
серпня 2009 року.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що управління
Держкомзему у Ківерцівському районі
являється платником страхових внесків
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, оскільки є юридичною
особою, яка зареєстрована в органах
Пенсійного фонду як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У період з 25.02.2011 року по 28.02.2011 року, на
підставі направлення №7 від 25.02.2011 року,
працівниками управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі
проведено позапланову перевірка
управління Держкомзему в
Ківерцівському районі з питань
дотримання вимог законодавства щодо
нарахування, обчислення та сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів та надання
достовірних відомостей до органів
Пенсійного фонду за період з 01.05.2000 року
по 31.12.2010 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт №7 від 28.02.2011 року згідно
якого перевіркою встановлено
приховування (заниження) фонду оплати
праці за серпень 2009 року в сумі 5679,50
грн., з якої утримуються страхові
внески, а нарахування та утримання
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснювалось з
порушенням вимог чинного
законодавства. Так, відповідно до
наказу Головного управління
Держкомзему у Волинській області №37-к
від 03.08.2009 року про звільнення ОСОБА_1 з
01.08.2009 року йому була нарахована та
виплачена сума компенсації за
невикористану відпустку в розмірі 5679,50
грн., проте нарахувань та утримань
страхових внесків на цю суму
компенсації не було проведено, чим
порушено статтю 19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

На підставі акту перевірки управлінням
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі 09.03.2011 року
винесено вимогу про сплату боргу №Ю 242
відповідно до якої позивач у
десятиденний строк зобов'язаний
сплатити недоїмку зі сплати страхових
внесків в сумі 2164,58 грн.

Разом з цим, 09.03.2011 року відповідачем
було прийнято розпорядження про
усунення порушень за результатами
проведення позапланової перевірки, яке
як вбачається з відмітки на нього
позивачем отримане 11.03.2011 року.

Крім того, 09.03.2011 року управлінням
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі були винесені
рішення про застосування фінансових
санкцій, зокрема: №98 - за заниження
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески в сумі 5700,84 грн.; №99 - за
донарахування органом Пенсійного
фонду сум своєчасно не обчислених та
несплачених страхових внесків в сумі
2310,44 грн.; №100 - за неповну сплату
авансових платежів із страхових
внесків в розмірі 3103,01 грн.

З досліджених судом поштових
повідомлень про вручення
рекомендованих поштових відправлень
вбачається, що вимога про сплату боргу
та рішення про застосування фінансових
санкцій уповноваженою особою
управління Держкомзему у
Ківерцівському районі були отримані 11
березня 2011 року.

Згідно з пунктами 4 та 6 частини 2 статті
17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом та
нараховувати, обчислювати і сплачувати
у встановлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхові внески до солідарної системи
нараховуються, зокрема, для
роботодавця - на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників, що
включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці», виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція
№21-1) розміри страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються відповідно
до Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» за ставками, зокрема,в 2009
році 33,2% суми фактичних витрат на
оплату праці.

Наказом Державного комітету
статистики України від 13.01.2004 року №5
затверджено Інструкцію зі статистики
заробітної плати. Так, пунктом 1.3 цієї
Інструкції передбачено, що до фонду
оплати праці включаються нарахування
найманим працівникам у грошовій та
натуральній формі (оцінені в грошовому
вираженні) за відпрацьований та
невідпрацьований час, який підлягає
оплаті, або за виконану роботу
незалежно від джерела фінансування цих
виплат. Фонд оплати праці складається
з: фонду основної заробітної плати;
фонду додаткової заробітної плати;
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат. Разом з цим,
відповідно до підпункту 2.2.12 пункту 2.2
вищеназваної Інструкції, до складу
фонду додаткової заробітної плати
входить оплата за невідпрацьований час
(оплата, а також суми грошових
компенсацій у разі невикористання
щорічних (основної та додаткових)
відпусток та додаткових відпусток
працівникам, які мають дітей, у
розмірах, передбачених
законодавством).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд погоджується з позицією суду
першої інстанції, що суми компенсації
за невикористану відпустку
відносяться до фонду оплати праці в
складі додаткової заробітної плати, а
страхові внески відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
солідарної системи нараховуються,
зокрема, для роботодавця - на суми
фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників,
що включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної плати
та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат. Отже,
роботодавець повинен нараховувати та
сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з сум компенсації за
невикористану відпустку, оскільки такі
суми входять до складу оплати праці, і з
них повинні утримуватись страхові
внески на загальних підставах, так як
компенсація є базою для нарахування
внесків.

Встановлено, що наказом Головного
управління Держкомітету у Волинській
області від 03.08.2009 року №37-к «Про
звільнення ОСОБА_1.» оголошено наказ
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 30.07.2009 року
№431-кт про звільнення ОСОБА_1 з 1 серпня
2009 року з посади начальника управління
Держкомзему у Ківерцівському районі в
зв'язку з виходом на пенсію. В пункті 3.2
наказу зазначено про те, що провести
розрахунок із ОСОБА_1 та виплатити
компенсацію за 30 календарних днів
щорічної основної відпустки за період
роботи з 02.06.2008 року по 01.06.2009 року, 5
календарних днів щорічної основної
відпустки за період роботи з 02.06.2009 року
по 03.08.2009 року (із розрахунку 2.5 дні за
календарний місяць) та 15 днів
додаткової відпустки за стаж державної
служби за 2009 рік.

Таким чином, днем звільнення ОСОБА_1 є 3
серпня 2009 року, і цей день, вважається
останнім його робочим днем, а
компенсація, яка виплачена йому
охоплює день - 03 серпня 2009 року включно.

Як слідує із матеріалів справи, згідно
розрахунково-платіжної відомості №8 за
серпень 2009 року та особового рахунку №1
по ОСОБА_1 за 2009 рік ОСОБА_1 в серпні 2009
року була нарахована компенсації за
невикористану відпустку в сумі 5679,50
грн.

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14
цього Закону є календарний місяць.

Встановлено, що позивачем в серпні 2009
року ОСОБА_1 було нарахована сума
компенсації за невикористану
відпустку, проте страхові внески на цю
суму позивачем не нараховувались та не
утримувались.

Отже, позивачем не здійснювалось
нарахування та утримання страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з суми
компенсації за невикористану
відпустку

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи суд апеляційної
інстанції дійшов до висновку про те, що
управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі при винесенні
розпорядження про усунення порушень
№842/03-25 від 09.03.2011 року, прийнятті вимоги
про сплату боргу №242 від 09.03.2011 року та
рішення про застосування фінансових
санкцій №№ 98, 99 та 100 від 09.03.2011 року в
частині утримання страхових внесків та
накладення штрафних санкцій на суму
компенсації, діяло на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України, в
зв'язку з чим не підлягають задоволенню
позовні вимоги управління Держкомзему
у Ківерцівському районі Волинської
області до управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі про
визнання протиправними та скасування
розпорядження про усунення порушень,
вимоги про сплату боргу та рішень в
частині утримання страхових внесків і
накладення штрафних санкції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Держкомзему у Ківерцівському районі
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2011 року у справі №2а/0370/778/11 за
позовом управління Держкомзему у
Ківерцівському районі Волинської
області до управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі про
визнання протиправними та скасування
розпорядження про усунення порушень,
вимоги про сплату боргу та рішень в
частині утримання страхових внесків і
накладення штрафних санкції - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга