Справа № 359/10026/14-а
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/318/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Гомолі О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бориспіль
Київської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці і соціального захисту населення
виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Київської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії , -

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з позовом, яким
просила : 1) визнати незаконними дії
відповідача щодо застосування ним під
час нарахування / перерахування
позивачці щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 2000 року і до
моменту розгляду даної справи,
положень Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно - правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено розміри
вказаних компенсаційних виплат для
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до того, ще
й значно менші, ніж передбачено ст. 48
Закону України № 796 для відповідної
категорії; 2) визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
нарахування, перерахунку та виплати не
отриманих та недоотриманих сум
одноразової компенсації та щорічної
допомоги на оздоровлення, передбачених
ст. 36, 48 Закону України № 796 за період з
2000 року по час розгляду справи в суді; 3)
зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
позивачу суми одноразової допомоги на
підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом України № 796 у
редакції діючих Законів № 230/96 від
06.06.1996 року, за № 563 від 25.03.1999 року, за №
2638 від 11.07.2001 року та пов'язаними із ними
Законами, а саме - в розмірі 3
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплаченої суми
одноразової допомоги; 4) зобов'язати
відповідача зробити нарахування,
перерахунок та виплату позивачу суми
щорічної допомоги на оздоровлення на
підставі, у порядок та розмірах,
встановлених Законом України № 796 у
редакції діючих Законів № 230/96 від
06.06.1996 року, за № 563 від 25.03.1999 року, за №
2638 від 11.07.2001 року та пов'язаними із ними
Законами, а саме - в розмірі 4
мінімальних заробітних плат за період
з 2000 року по час розгляду справи в суді,
з урахуванням виплачених сум щорічної
допомоги на оздоровлення; 5) стягнути з
відповідача на користь позивачки у
порядку негайного виконання суму боргу
за компенсаційними виплатами, що виник
за весь період порушення та
невиконання відповідачем вимог
Конституції та Законів України щодо
визначення, нарахування та перерахунку
соціальних гарантій, передбачених ст.
36, 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позивач, належним чином повідомлена
про дату час і місце слухання справи, до
суду не зявилась. Натомість в пункті 7
прохальної частини позовної заяви
просила розгляд справи здійснити у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
та просила задовольнити їх.

Належним чином повідомлений про дату
час і місце слухання справи,
представник відповідача до суду не
зявилась. Через канцелярію суду подав
письмові запереченнях, якими позов не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні. Крім того пояснив, що
щорічна допомога на оздоровлення
ОСОБА_1 виплачена відповідно до діючого
законодавства та на законних підставах
на момент проведення виплат.

Суд, дослідивши подані представником
письмові заперечення та додаткові
пояснення, матеріали справи дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі
ОСОБА_1 з 04.11.1996 року має статус
громадянина, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. Наведене
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 (а.с. 9).

З 26.01.2000 року позивачці встановлена
друга група інвалідності внаслідок
захворювань, пов'язаних із роботами по
ліквідації наслідків на ЧАЕС. Наведене
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_2 (а.с. 9).

Згідно довідки спеціалізованої МСЕК
серії КИО - І № 216436 від 16.11.2004 року,
позивачці із-за захворювань, пов'язаних
із роботами по ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС з 01.12.2004 року
встановлено ІІІ групу інвалідності
(а.с. 10).

23.05.2014 року представник позивача ОСОБА_2
звернувся до Управління праці та
соціального захисту населення із
заявою про перерахунок та виплату
ОСОБА_1 компенсацій та допомоги на
оздоровлення, передбачені ст. 36, 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1996 по 2013 роки
(а.с. 5).

28.05.2014 року на запит представника
ОСОБА_1 відповідачем надано відповідь
за № 12-2725 (а.с. 6), якою повідомлено, що
Управління праці і соціального захисту
населення виконавчого комітету
Бориспільської міської ради Київської
області відмовило позивачці у
перерахунку та виплаті одноразової
щорічної допомоги на оздоровлення. В
обґрунтування своєї відмови,
відповідач послався на ст. ст. 62,63
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та зазначив, що розмір
одноразової щорічної допомоги на
оздоровлення визначений постановою
Кабінету Міністрів України за № 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та постановою Кабінету
Міністрів України за № 836 від 26.07.1996
року «Про копменсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.6).

Крім того, в даному листі зазначено, що
ОСОБА_1 із заявою про призначення
щорічної допомоги на оздоровлення
звернулась до відповідача 28.03.2001 року.
Допомога призначена та виплачена за
період з 2000 по 2004 роки в розмірі 26,70 грн.
(відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України за № 836 від 26.07.1996
року «Про копменсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»), за 2005 рік
в розмірі 21,50 грн. (як інваліду ІІІ
групи), та за 2006 - 2013 роки в розмірі 90,00
грн. (відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України за № 562 від 12.07.2005
року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»).

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
на момент виникнення спірних
правовідносин), одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Крім того, статтями 6 та 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Постановами Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року за № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та від 12 липня 2005 року за №
562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
встановлено розміри компенсацій за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в абсолютних
сумах.

Щодо посилання позивачки на строки
позовної давності, передбачені Законом
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку», то воно
не є доречним, оскільки ст. 90
зазначеного Закону вказує на те, що всі
вимоги цього Закону застосовуються
щодо будь-якого ядерного інциденту, що
може статися на території України,
після набрання цим Законом чинності.
Даний нормативно-правовий акт набрав
законної сили після Чорнобильської
катастрофи.

Крім того, судом встановлено, що спір
про нарахування суб'єктом владних
повноважень та проведення
встановлених ст. 36, 48 Закону № 796-ХІІ
виплат є публічно-правовим, а не
цивільно-правовою вимогою, а тому, на
думку суду, посилання позивачки на
Віденську конвенцію про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 21
травня 1963 року з поправками, внесеними
Протоколом про внесення поправок до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 12
вересня 1997 року, до даної справи
відношення не мають.

Враховуючи те, що на виконання вимог
Закону позивачці нараховано та
виплачено одноразову компенсацію та
щорічну допомогу на оздоровлення у 2000 -
2014 роках в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 36, 48, 62 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 3, 6, 10, 60,
94, 104, 157 - 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці і соціального захисту
населення виконавчого комітету
Бориспільської міської ради Київської
області про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд який
постановив рішення шляхом подачі в
10-денний строк із дня з дня отримання
копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Суддя

Л.В.Яковлєва