Справа № 760/3147/14-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Букіна О.М.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Судова колегія Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді - Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації (далі -
відповідач-1, УПСЗН Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації), Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (далі - відповідач-2)
про:

- зобов'язання відповідача-2 надати
обґрунтовану довідку про розміри
нарахованої та виплаченої позивачу
суми щорічної допомоги на оздоровлення
за період з 1996 року по 2013 рік;

- визнання протиправною бездіяльності
відповідачів щодо не нарахування та не
виплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення та одноразової
компенсації в розмірах, передбачених у
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язання
відповідачів здійснити перерахунок,
нарахування та випалату позивачу такої
допомоги за період з 1996 року по 2013 рік
включно та в подальшому.

Ухвалою Солом'янського районного
суду м. Києва від 18 лютого 2014 року
адміністративний позов в частині
позовних вимог з 1996 року по 13.08.2013 року
було залишено без розгляду.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 12 березня 2014 року в
задоволенні адміністративного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
зазначену постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову про
задоволення позовних вимог, вважаючи,
що судом неповно з'ясовано обставини
справи та неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

У зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України
прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз.4 ч.8 ст.183-2, п.3
ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 3 групи.

Відповідачем-1 було нараховано та
виплачено позивачу допомогу,
передбачену ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон №796-XII) за 2013 рік у розмірах,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року №562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Постанова КМУ №562).

П.3 Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст.48 Закону №796-XII
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Згідно до ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу
України, виключно законом про
Державний бюджет України визначаються
надходження та витрати Державного
бюджету України.

Відповідно до норм Конституції
України, а саме: ч.2 ст.6, ч.2 ст.9, органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
межах, встановлених Конституцією
України, і відповідно до законів
України та зобов'язані діяти лише на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З положень ч.3 ст.113, п.10 ст.116, ч.1 ст.117
Конституції України вбачається, що
Кабінет Міністрів України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, здійснює визначені
Конституцією та законами України
повноваження, видає постанови і
розпорядження в межах своєї
компетенції.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що відповідачем було
правомірно здійснено нарахування та
виплату позивачу допомоги за 2013 рік у
розмірі, встановленому КМУ №562.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача-2 надати
обґрунтовану довідку про розміри
нарахованої та виплаченої позивачу
суми щорічної допомоги на оздоровлення
за період з 1996 року по 2013 рік судова
колегія відзначає, що в матеріалах
справи відсутні жодні докази того, що
позивач зверталася до відповідача-2 з
вимогою надати таку довідку та про те,
що їй було безпідставно відмовлено, а
тому з урахуванням приписів ст.17 КАС
України, колегія суддів вважає, що такі
позовні вимоги є передчасними та
необгрунтованими, а їх задоволення
суперечитиме нормам адміністративного
процесуального законодавства та буде
втручанням у дискреційні повноваження
суб'єкту влади.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються обставинами,
встановленими судом першої інстанції,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

З огляду на це, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності жодних
правових підстав для задоволення
даного адміністративного позову та
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому судова колегія залишає його без
змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
винесення та, відповідно до ст. 183-2 КАС
України, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.