Справа № 750/11713/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
в м. Чернігові про зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
в м. Чернігові про визнання
неправомірними дій по припиненню
виплати пенсії за віком на пільгових
умовах, зобов'язання поновити виплату
раніше призначеної пенсії з 01 лютого 2012
року.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 11 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернулась з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явилися. Про причини своєї неявки суд
не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення заяви, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
розгляд заяви за відсутності
представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 працювала перемотувальницею
ниток у ВАТ "Чернігівське хімволокно".

З 16 жовтня 2007 року ОСОБА_3 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Чернігові та отримує
пенсію за віком, а з 31 січня 2012 року
позивачу призначена пенсія за віком на
пільгових умовах зі зниженням
пенсійного віку згідно п.п. 2 п. 2 ХV
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Порядку призначення
пенсії за рахунок коштів підприємства
та організацій окремим категоріям
працівників за результатами атестації
робочих місць за умови праці,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 18 липня 2007 року №
937.

Так, відшкодування сум фактичних
витрат на виплату та доставку пенсії,
призначеної ОСОБА_3 на пільгових
умовах, здійснювалось Публічним
акціонерним товариством "Чернігівське
хімволокно" на рахунок Управління
Пенсійного фонду України в м.
Чернігові.

Постановою Господарського суду
Чернігівської області від 24 вересня 2012
року у справі за № 5028/9/5б/2012 Публічне
акціонерне товариство "Чернігівське
хімволокно" визнано банкрутом.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 19 вересня
2013 року, Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові надало відповідь
про те, що починаючи з 01 лютого 2012 року
по теперішній час Відкрите акціонерне
товариство "Чернігівське хімволокно"
не відшкодовувало Управлінню
пенсійного фонду України в м. Чернігові
кошти на виплату та доставку пільгової
пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача
щодо припинення виплати пенсії та
вважаючи їх протиправними, позивач
звернулась до суду з позовом.

Так, приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції посилався на те, що умовою
виплати пільгової пенсії є надходження
в повному обсязі грошових коштів на
виплату такої пенсії від підприємства
до органу Пенсійного фонду України, а
тому дії відповідача щодо припинення
виплати пенсії є правомірними.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 7 Порядку призначення пенсій
за рахунок коштів підприємств та
організацій окремим категоріям
працівників за результатами атестації
робочих місць за умови праці,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 18 липня 2007 року №
937, виплата пільгової пенсії
здійснюється після надходження у
повному обсязі коштів від
підприємства, організації до органу, що
призначає пенсію, у строки, передбачені
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В силу ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється: 1) якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості; 2) на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України; 3) у разі смерті
пенсіонера; 4) у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; 5) в інших випадках,
передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові не виплачувало позивачу
пенсію у зв'язку з тим, що Відкрите
акціонерне товариство "Чернігівське
хімволокно" не відшкодовувало
Управлінню Пенсійного фонду України
кошти на виплату та доставку пільгової
пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачений вичерпний
перелік підстав для припинення виплати
пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду.

При цьому, чинним законодавством
України не передбачено підстави для
припинення виплати пенсії, якщо до
органу, що призначає пільгову пенсію,
не надійшло коштів від відповідного
підприємства чи організації.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
відсутні підстави для припинення
виплати ОСОБА_3 пенсії на пільгових
умовах, так як органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції також посилався
на те, що виплата пільгової пенсії
здійснюється після надходження у
повному обсязі коштів від
підприємства, організації до органу, що
призначає пенсію, у строки, передбачені
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Так, Відкрите акціонерне товариство
"Чернігівське хімволокно", де працювала
ОСОБА_3 до виходу на пенсію, було
визнано банкрутом, у зв'язку з чим не
відшкодовувало відповідачу кошти на
виплату пенсії на пільгових умовах, а
тому Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові не виплачувало
позивачу дану пенсію.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
визнання Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівське хімволокно"
банкрутом та несплата ним внесків до
органів Пенсійного фонду не є
підставою для відмови у виплаті
зазначеного виду пенсії, оскільки
право соціального захисту, у тому числі
пенсійне забезпечення, гарантовано
кожному громадянину, у відповідності
до ст. 46 Конституції України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 29 січня 2008 року № К-2299/06.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3, а тому постанова суду
підлягає скасуванню із винесенням
нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 грудня 2013 року -
скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду в м. Чернігові щодо
припинення виплати ОСОБА_3 пенсії за
віком на пільгових умовах, призначеної
з 25 липня 2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду в м. Чернігові поновити ОСОБА_3
виплату раніше призначеної пенсії за
віком на пільгових умовах з 01 лютого 2012
року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.