Справа № 742/793/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/793/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Алітоні»
на постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 04 березня 2014 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алітоні» в особі
його директора ОСОБА_1 до головних
державних інспекторів праці сектору
контролю в м. Прилуках відділу контролю
за додержанням законодавства про працю
в Південній зоні територіальної
державної інспекції праці у
Чернігівській області Антоненко Олени
Петрівни та ОСОБА_7 про визнання
протиправними та неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алітоні» в особі
його директора ОСОБА_1 звернулося до
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області із позовом до
головних державних інспекторів праці
сектору контролю в м. Прилуках відділу
контролю за додержанням законодавства
про працю в Південній зоні
територіальної державної інспекції
праці у Чернігівській області
Антоненко Олени Петрівни та ОСОБА_7 в
якому просило визнати дії відповідачів
незаконними та неправомірними щодо
наміру провести перевірку
господарської діяльності ТОВ
«Алітоні» та проходу на територію
підприємства; визнати протиправним та
скасувати протокол інспектора праці
Антоненко О.П. про адміністративне
правопорушення за ст. 188-6 КУпАП
відносно директора ТОВ «Алітоні»
ОСОБА_1.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 04
березня 2014 року в задоволенні позовних
вимог в частині визнання дій головних
державних інспекторів праці сектору
контролю в м. Прилуках відділу контролю
за додержанням законодавства про працю
в Південній зоні територіальної
державної інспекції праці у
Чернігівській області Антоненко Олени
Петрівни та ОСОБА_7 щодо спроби
проникнення на територію ТОВ «Алітоні»
та спроби проведення перевірки
господарської діяльності підприємства
незаконними та протиправними
відмовлено.

Провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання дій
суб'єктів владних повноважень
головного державного інспектора праці
сектору контролю в м. Прилуках відділу
контролю за додержанням законодавства
про працю в Південній зоні
територіальної державної інспекції
праці у Чернігівській області
Антоненко Олени Петрівни щодо
складання відносно директора ТОВ
«Алітоні» ОСОБА_1 протоколу про
адміністративне правопорушення №
25-03-012/110 від 08 лютого 2014 року закрито.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.02.2014 головними державними
інспекторами праці ТДІзПП у
Чернігівській області Антоненко О.П. та
ОСОБА_7 відповідно до графіку
позапланових перевірок на лютий 2014
року та згідно направлення на
перевірку № 136 від 08.02.2014 було здійснено
спробу проведення позапланового
заходу додержання законодавства з
питань праці на ТОВ «Алітоні», юридична
адреса підприємства: Чернігівська
область, м. Прилуки, вул.
Костянтинівська, 62.

Підставою для проведення перевірки
слугував лист ГУ Міндоходів у
Чернігівській області від 14.01.2014 №
448/10/07-013/33 в якому, зокрема було вказано,
що під час спілкування із працівниками
ТОВ «Алітоні» вбачається явне
вираження факту виплати заробітної
плати «у конверті», оскільки за шостий
робочий день - суботу проводиться
наручно в розмірі (в залежності від
домовленості із керівником) від 100 до 200
грн. в день готівкою.

Однак, перевірку проведено не було у
зв'язку з недопущенням відповідача до
об'єкта проведення перевірки.

08.02.2014 головним державним інспектором
праці сектору контролю в м. Прилуках
відділу контролю за додержанням
законодавства про працю в Південній
зоні територіальної державної
інспекції праці у Чернігівській
області Антоненко О.П. в присутності
головного державного інспектора праці
сектору контролю в м. Прилуках відділу
контролю за додержанням законодавства
про працю в Південній зоні
територіальної державної інспекції
праці у Чернігівській області ОСОБА_7
було складено протокол № 25-03-012/110 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 188-6 КУпАП.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно зі ст. 259 Кодексу законів про
працю України, нагляд і контроль за
додержанням законодавства про працю
здійснюють спеціально уповноважені на
те органи та інспекції, які не залежать
у своїй діяльності від власника або
уповноваженого ним органу. Центральні
органи виконавчої влади здійснюють
контроль за додержанням законодавства
про працю на підприємствах, в установах
і організаціях, що перебувають у їх
функціональному підпорядкуванні, крім
органів державної податкової служби,
які мають право з метою перевірки
дотримання податкового законодавства
здійснювати такий контроль на всіх
підприємствах, в установах і
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування.

Згідно п. 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань праці,
(надалі - Положення), Державна інспекція
України з питань праці є центральним
органом виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, тощо.

Згідно п. 3 Положення, основними
завданнями Держпраці України є:
реалізація державної політики з питань
державного нагляду та контролю за
дотриманням законодавства про працю та
зайнятість населення, контролю за
додержанням законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; розроблення та
внесення пропозицій щодо формування
державної політики з цих питань.

Відповідно до п. 4 вказаного Положення,
Держпраці України відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
державний нагляд та контроль за:
додержанням підприємствами,
установами, організаціями
законодавства про працю з питань
трудових відносин, робочого часу та
часу відпочинку, нормування праці,
оплати праці, надання гарантій і
компенсацій, пільг для працівників, які
поєднують роботу з навчанням,
дотримання трудової дисципліни, умов
праці жінок, молоді, інвалідів, надання
пільг і компенсацій за важкі та
шкідливі умови праці, забезпечення
спеціальним одягом і спеціальним
взуттям, засобами індивідуального
захисту, мийними та знешкоджувальними
засобами, молоком і
лікувально-профілактичним
харчуванням; проведення обов'язкових
медичних оглядів працівників певних
категорій; дотримання режимів праці та
інших норм законодавства: дотриманням
роботодавцями вимог законодавства про
пільги і компенсації працівникам,
зайнятим на роботах із шкідливими
умовами праці; додержанням
законодавства про зайнятість
населення з питань дотримання прав
громадян при прийомі на роботу та
працівників при звільненні з роботи;
дотримання прав і гарантій щодо
працевлаштування осіб, які потребують
соціального захисту і не здатні на
рівних умовах конкурувати на ринку
праці; дотриманням законодавства про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, а також здійснює контроль за
додержанням законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно п. 5 ч. 6 Положення, Держпраці
України має право здійснювати
безперешкодно перевірки у виробничих,
службових та адміністративних
приміщеннях роботодавців, суб'єктів
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, а також перевірки робочих
місць працівників, розташованих поза
цими приміщеннями, з метою нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, зайнятість населення,
ознайомлюватися під час проведення
перевірок з інформацією, документами і
матеріалами та одержувати від
роботодавців, суб'єктів
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, необхідні для виконання
повноважень Держпраці України копії
або витяги з документів, ведення яких
передбачено законодавством про працю
(у тому числі з питань, передбачених
підпунктом 1 пункту 4 цього Положення)
та законодавством про зайнятість.

Таким чином, одні лише наміри на
проведення перевірки господарської
діяльності позивача та у зв'язку з цим,
спроба пройти на територію
підприємства не можуть бути предметом
оскарження, оскільки не потягли за
собою конкретних дій відповідачів.
Факт прибуття відповідачів для
проведення перевірки був обумовлений
їх посадовими обов'язками та
відповідним, передбаченим законом
дозволом на її проведення.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог в частині визнання дій
головних державних інспекторів праці
сектору контролю в м. Прилуках відділу
контролю за додержанням законодавства
про працю в Південній зоні
територіальної державної інспекції
праці у Чернігівській області
Антоненко Олени Петрівни та ОСОБА_7
щодо спроби проникнення на територію
ТОВ «Алітоні» та спроби проведення
перевірки господарської діяльності
підприємства незаконними та
протиправними.

Обговорюючи питання щодо заявлених
позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування протоколу
про адміністративне правопорушення
від 08.02.2014 № 25-03-012/110, колегія суддів
зважає на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже, рішення суб'єкта владних
повноважень у контексті положень КАС
України необхідно розуміти як
нормативно-правові акти, так і правові
акти індивідуальної дії.

Правові акти індивідуальної дії -
рішення, які є актом одноразового
застосування норм права і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

В контексті викладеного, протокол про
адміністративне правопорушення, який,
виходячи з викладених норм не породжує
жодних правових наслідків, що
спрямовані на регулювання тих чи інших
суспільних відносин, не змінює, не
припиняє права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин і не має
обов'язкового характеру для позивача.

Тобто, протокол про адміністративне
правопорушення від 08.02.2014 № 25-03-012/110 не
має обов'язкового характеру і не
набуває статусу рішення в розумінні п. 1
ч. 2 ст. 17 КАС України, внаслідок чого не
може бути оскаржений в
адміністративному суді в порядку
адміністративного судочинства.

Крім того, Кодексом про
адміністративні правопорушення
можливість оскарження протоколу про
адміністративне правопорушення не
передбачена. Натомість, Кодексом
визначено порядок оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
прийнятої на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що протокол сам по
собі не може бути предметом розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Алітоні»
на постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 04 березня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 04
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 31.10.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.