Справа № 826/6662/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6662/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 жовтня 2014 року № 826/6662/14

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній республіці Крим

про

визнання протиправним та скасування рішення

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмежено відповідальністю «Дієса» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній республіці Крим про визнання дій Інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній республіці Крим щодо винесення постанов про накладення штрафних санкцій № 6 та № 7 від 31 грудня 2013 року протиправними; скасування постанов про накладення штрафних санкцій № 6 та № 7 від 31 грудня 2013 року та скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.12.2013 року №52.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.06.2014р. позовні вимоги в частині визнання дій Інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній республіці Крим щодо винесення постанов про накладення штрафних санкцій № 6 та № 7 31 грудня 2013 року протиправними; скасування постанов про накладення штрафних санкцій № 6 та № 7 від 31 грудня 2013 року залишено без розгляду у зв’яжу із не дотриманням позивачем строку на звернення до суду, в решті позовних вимог розгляд справи продовжено.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не належним чином проведено перевірки, не досліджено документацію на продукції. У зв’язку і чим безпідставно встановлено допущення позивачем порушень законодавства та відповідно винесено спірне рішення.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі із обставин викладених у позовній заві та просив позов задовольнити .

Представники відповідачів у судове засідання не з’явився, про причину неявки суду не повідомили, письмових заперечень з приводу заявленого позову не подав, у зв’язку із чим та у відповідності до вимог ст.. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд протокольно ухвалив про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній республіці Крим проведено позапланову поєднану з виїздом перевірку з питань дотримання відповідності продукції, що водиться в обіг ТОВ «Дієса» вимогам Технічних регламентів, дія яких поширюється на продукцію, в магазині «Ельдорадо» за адресою : м. Ялта, вул .Більшовицька, 10 ТЦ «Конфеті».

За результатами перевірки складено акт від 02.12.2013 року за № 000187 (далі по тексту – акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень Технічних регламентів з електромагнітної сумісності обладнання, Постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2009р. № 785, в частині відсутності в маркуванні продукції, її пакуванні, супровідній документації Національного знаку відповідності, та/або відсутності в маркуванні продукції найменування офіційного представництва в Україні або імпортера.

У зв’язку із встановленням зазначених порушень, у акті перевірки зроблено висновок, що продукція, яка введена позивачем в обіг, не відповідає встановленим вимогам, за що передбачено відповідальність згідно з п. 2 ч.2 ст. 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

Позивач вважає рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів протиправним та надуманим, у зв’язку із чим просить суд скасувати таке рішення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про підставність позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов’язки та відповідальність суб’єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Відповідно до визначень, які закріплені у статті 1 Закону України від 02.12.2010р. №2735-VІ, органом державного ринкового нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України “Про загальну безпечність нехарчової продукції” повноваження також через свої територіальні органи, термін “орган ринкового нагляду” позначає також його територіальні органи.

Під державним ринковим наглядом (далі - ринковий нагляд) Закон розуміє діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Сферою дії зазначеного Закону є відносини щодо: - здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині 5 цієї статті; - здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п'ятій цієї статті.

Як встановлено судом, вжиття обмежувальних заходів відносно ТОВ “Дієса” відбулось у зв’язку з введенням в обіг продукції, яка не відповідає Технічним регламентам, а саме, у тому числі,у зв’язку із встановленням відсутності в маркуванні продукції, її пакуванні, супровідній документації Національного знаку відповідності, та/або відсутності в маркуванні продукції найменування офіційного представництва в Україні або імпортера.

За таких обставин суду належить встановити факт наявності у позивача технічної документації, яка дає можливість оцінити відповідність продукції Технічним регламентам.

Статтею 13 Закону України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» встановлено, що відповідність введених в обіг в Україні продукції, процесів та послуг технічним регламентам є обов'язковою.

Вимоги технічних регламентів поширюються на товари вітчизняного та іноземного походження незалежно від їх походження (п. 3 ч. 4 ст. 13 Закону).

Відповідно до ст. 33 Закону, Кабінет Міністрів України визначає зразок (опис) та затверджує Правила застосування Національного знака відповідності, що використовується для засвідчення відповідності технічним регламентам. Національний знак відповідності, визначений у технічному регламенті, застосовується до всієї продукції, яка є об'єктом та відповідає вимогам цього технічного регламенту. У разі оцінки відповідності продукції, що є об'єктом технічних регламентів, призначеним органом оцінки відповідності до Національного знака відповідності додається ідентифікаційний код цього органу. Національний знак відповідності наноситься на упаковку або етикетку продукції та на рекламні матеріали для процесів або послуг, що відповідають вимогам технічних регламентів.

Згідно Правил застосування національного знака відповідності, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 p. N 1599, Національний знак відповідності (далі - знак відповідності) засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим. У разі підтвердження відповідності продукції призначеним органом з оцінки відповідності поряд із знаком відповідності наноситься ідентифікаційний номер цього органу згідно з державним реєстром таких органів. Знак відповідності наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками. Знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції. Дозволяється використовувати зображення знака відповідності у рекламі позначеної ним продукції.

Відповідно до п. 5 Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 р. № 1149, введення електрообладнання в обіг на території України дозволяється за умови, що його розроблено та виготовлено відповідно до встановлених вимог безпеки, у разі дотримання яких таке електрообладнання не створюватиме небезпеки для життя та здоров'я людей, тварин, майна і довкілля.

Пунктом 7 цього ж регламенту встановлено, що забороняється введення в обіг електрообладнання без декларації про відповідність та національного знака відповідності, нанесеного згідно з правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 p. № 1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності».

Національний знак відповідності наноситься виробником або його уповноваженим представником безпосередньо на електрообладнання, а у разі відсутності можливості його нанесення - відповідно на пакування або документацію, що супроводжує електрообладнання (інструкцію з експлуатації, гарантійне свідоцтво тощо), так щоб забезпечувалася його чіткість, розбірливість та незмивність протягом передбаченого строку служби.

Пунктом 12 цього ж регламенту визначено, що за результатами оцінки відповідності виробник або уповноважений представник проставляє на кожному виробі електрообладнання, пакуванні, інструкції з експлуатації або гарантійному свідоцтві національний знак відповідності та складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком до цього Технічного регламенту.

Відповідно до п.24-28 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання №785, затвердженого ПКМУ від 29.07.2009, на апаратуру чи обладнання, оцінка відповідності якої була проведена з дотриманням вимог пунктів 13 - 15 цього Технічного регламенту, повинно бути нанесено маркування національним знаком відповідності.

Маркування національним знаком відповідності наносить виробник або його уповноважений представник - резидент.

Якщо виробник не є резидентом і відсутній його уповноважений представник - резидент, маркування національним знаком відповідності наносить постачальник - резидент, який відповідає за введення в обіг апаратури чи обладнання.

З аналізу наведених норм вбачається, що всі товари та послуги введені в обіг на території України, незалежно від їх походження, мають відповідати вимогам технічних регламентів та містити національним знаком відповідності, що наноситься виробником або його уповноваженим представником.

Товари, що зазначені у Акті перевірки відповідають технічним регламентам, про що свідчать надані позивачем копії сертифікатів відповідності та декларацій про відповідність продукції вимогам технічних регламентів.

Зазначена документація також надавалась позивачем перевіряючим особам, про що свідчать як копія акту перевірки так і копія скарги на акт перевірки, однак наведену документацію не оцінено належним чином перевіряючими особами, та відповідно, не врахована при винесенні спірного рішення.

Крім того слід зауважити, що уся продукція наведена у акту перевірки та відповідно, щодо якої вжито обмежувальні заходи, забезпечені національним знаком відповідності, що міститься на упаковці, тарі, супровідній (експлуатаційній) документації до кожної одиниці товару, однак дана обставина не перевірена відповідачем належним чином.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вжиття відносно ТОВ “Дієса” обмежувальних (коригувальних) заходів на підставі рішення інспекції про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.12.2013 року № 25 є протиправним, а зазначене рішення підлягає скасуванню.

Відповідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.12.2013 року №52.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук