Справа № 802/2496/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2496/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

29 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю секретаря судового
засідання: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: Петрук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вінпродтрейд" на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Вінпродтрейд" до
Білоцерківської об'єднаної державної
фінансової інспекції про визнання
протиправним та незаконним рішення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправним та скасування рішення
№11-17/310 від 04.02.2014 року.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстнції, позивачем подано
апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстнції та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовну заяву в повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги апеляційної скарги
підтримала у повному обсязі та просила
суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
19.12.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про порушення
при проведенні процедури державних
закупівель. Відповіді на своє
звернення підприємство не отримало і
29.01.2014 року звернулося до органу
виконавчої влади повторно.

За результатами розгляду звернення
позивача від 19.12.2013 року, 29.01.2014 року №281
та №42 Держфінінспекцією у Київській
області надано доручення
Білоцерківській ОДФІ щодо дослідження
поставлених у зверненні питань у ході
проведення планової ревізії
Управління освіти і науки
Білоцерківської міської ради за період
з 01.09.2010 року по 30.11.2013 року.

За результатами ревізії складено акт
від 22.01.2014 року №11-31/2, який підписано
об'єктом контролю без заперечень.

Порушення щодо закупівлі товарів,
робіт і послуг за державні кошти, які
виявлено у ході контрольного заходу та
відповіді на поставлені питання
описано у відповіді відповідача від
04.02.2014 року №11-17/310

Суд першої інстанції при ухваленні
оскарженої постанови виходив з того, що
позивач не навів аргументів та доказів,
які б стали підставою для задоволення
позову, а відповідач, вимоги щодо свого
обов'язку довести правомірність
прийнятого рішення виконав.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи,
порушення описані у зверненнях
позивача досліджувались у ході ревізії
та оформлювались у відповідності до
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою КМУ від 26.04.2006
року №550, правові наслідки настають для
об'єктів контролю не після складання
актів ревізій, а у разі невиконання
законних вимог, в тому числі
направлених за результатами
проведених ревізій щодо усунення
виявлених порушень.

Водночас, слід зазначити, що позивач у
даному випадку не відноситься до
об'єкта контролю.

Отже, посилання позивача на акт ревізії
та рішення відповідача від 04.02.2014 року
№11-17/310 в даному випадку є
неспроможними, оскільки даний акт та
рішення є лише документами, якими
встановлено факт порушення, тому, що в
розумінні положень КАС України рішення
суб'єкта владних повноважень необхідно
розуміти як нормативно-правові акти,
так і правові акти індивідуальної дії.
Правові акти індивідуальної дії - це
рішення які є актом одноразового
застосування норм права і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації. За
своєю природою ненормативні правові
акти, на відміну від нормативних,
встановлюють не загальні правила
поведінки, а конкретні приписи,
звернені до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію. Усі рішення
суб'єкта владних повноважень мають
підзаконний характер, тобто повинні
бути прийняті на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначений
законом.

В силу п. 35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550, акт ревізії складається зі вступної
та констатуючої частин. У констатуючій
частині наводиться інформація про
результати ревізії в розрізі кожного
питання програми із зазначенням того,
за який період, яким способом
(вибірковим, суцільним) та за якими
документами перевірено ці питання, а
також висновок про наявність або
відсутність порушень законодавства.
Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Разом з тим, складений за результатами
ревізії акт не має будь-яких правових
наслідків для позивача, оскільки він
лише підтверджує факт проведення
ревізії та є носієм інформації про
виявлені контролюючим органом
порушення законодавства.

Крім того, суд не може підміняти
державний орган, дії чи рішення якого
оскаржуються, приймаючи замість його
висновку інший висновок, який би
відповідав закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до виключної компетенції
чи внутрішньої організаційної
діяльності такого суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень. Однак, позивач
порушує у позові питання щодо визнання
акта ревізії незаконним та визнання
незаконною відповіді на звернення, що в
свою чергу не відповідає суті
адміністративно-правових відносин.
Тобто, в даному випадку, компетенція
адміністративного суду не поширюється
на такий спір, оскільки позовні вимоги
позивача є нічим іншим як вимогою про
підтвердження наявності/відсутності
факту (встановлення факту).

Таким чином, в розумінні ч. 1 ст. 17 КАС
України акт ревізії, оскаржена
відповідь від 04.02.2014 р. №11-17/310, висновки
акту в якій описано не є рішеннями
суб'єкта владних повноважень
(нормативно-правовими актами
індивідуальної дії), які тягнуть за
собою правові наслідки відносно
позивача, не спрямовані на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і не
мають обов'язкового характеру для
позивача, оскільки акт ревізії не
встановлює для позивача жодних прав та
обов'язків (не породжує певних правових
наслідків і не має обов'язкового
характеру виконання) так як і
відповідь, тому вони не набувають
статусу рішення в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17
КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вінпродтрейд" залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
30 жовтня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.