Справа № 369/11264/14-а
Суддя: Медвідь Н. О.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/553/14
ПОСТАНОВА

іменем України

04.11.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі головуючої судді
Медвідь Н.О.,

при секретарі
Остролуцькій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом
Києво-Святошинського районного
відділу Управління Державної
міграційної служби України в
Київській області до ОСОБА_1 про
примусове видворення з України, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач Києво-Святошинський районний
відділ Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області звернувся із даним позовом до
суду посилаючись на те, що 04.11. 2014 в
Києво-Святошинському районі Київської
області співробітниками
Києво-Святошинського РВ УДМС України в
Київській області був виявлений
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на
території України з паспортом виданим
на його ім»я. В результаті перевірки
встановлено, що відповідач перетнув
кордон України в напрямку в»їзду 09.07.2013,
своїми діями відповідач порушив
встановлений міграційний термін
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України.

Тому просив примусово видворити з
України ОСОБА_1

Представник позивача в судовому
засідання підтримала позовні вимоги.

Відповідач позов визнав.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, позов задовольняє з
наступних підстав:

Судом встановлено, що 04.11.2014 в
Києво-Святошинському районі Київської
області співробітниками
Києво-Святошинського РВ УДМС України в
Київській області був виявлений
громадянин Республіки Узбекистан
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на
території України з паспортом виданим
на його ім»я, номер НОМЕР_1( виданий
29.07.2003).

В результаті перевірки паспортного
документу встановлено, що відповідач
перетнув кордон України в напрямку
в»їзду 09.07.2013, що підтверджується
наявним на сторінці №32 паспортного
документу штампа про перетин кордону
України.

Прибувши до України, відповідач, з його
слів приїхав з метою заробітку коштів
без офіційного працевлаштування.

Також встановлено, що відповідач не має
законного джерела існування, власності
чи коштів на існування, що унеможливлює
його повернення в країну походження
самостійно.

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземці та особи без
громадянства зобов'язані неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, інших нормативно правових
актів, не посягати на права і
свободи,честь і гідність інших людей,
інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» іноземці та особи
без громадянства в'їжджають в Україну
за наявності визначеного цим Законом
чи міжнародним договором України
паспортного документа та одержаної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено,
що реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в'їжджають в Україну
здійснюється в пунктах пропуску через
державний кордон України органами
охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що
іноземці та особи без громадянства, які
в'їхали в Україну на інших законних
підставах, не передбачених частинами
2-14 цієї статті вважаються такими, які
тимчасово перебувають на території
України на законних підставах на
період наданого візою дозволу на в'їзд
або на період, встановлений
законодавством чи міжнародним
договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону передбачено, що
іноземці та особи без громадянства, які
відповідно до закону прибули в Україну
для працевлаштування та отримали
посвідку на тимчасове проживання,
вважають такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», в'їзд в Україну,
перебування на території України та
транзитний проїзд через територію
України іноземців та осіб без
громадянства здійснюється за
наявності достатнього фінансового
забезпечення або наявності можливості
отримати таке забезпечення законним
способом на території України. Порядок
підтвердження достатнього фінансового
забезпечення та його розмір
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що
перетинання державного кордону у разі
в'їзду в Україну або транзитний проїзд
через територію України громадянами
держав, перелік яких, зазначено у
додатку 5, та особами без громадянства,
які постійно проживають у зазначених
державах, здійснюються після подання
ними підтвердження фінансового
забезпечення свого перебування в
Україні, транзитного проїзду через
територію України та виїзду за межі
України.

Згідно до п. 14 ст. 1 вищезазначеного
Закону нелегальний мігрант - іноземець
або особа без громадянства, які
перетнули державний кордон поза
пунктами пропуску або в пунктах
пропуску, але з уникненням
прикордонного контролю і невідкладно
не звернулися із заявою про надання
статусу біженця чи отримання притулку
в Україні, а також іноземець або особа
без громадянства, які законно прибули в
Україну, але після закінчення
визначеного їм терміну перебування
втратили підстави для подальшого
перебування та ухиляються від виїзду з
України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» нелегальні
мігранти та інші іноземці та особи без
громадянства, які вчинили злочин,
адміністративні або інші
правопорушення, несуть
відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону
передбачено, що іноземці та особи без
громадянства, які не мають законних
підстав для перебування в Україні або
які не можуть виконати обов'язок виїзду
з України, не пізніше дня закінчення
відповідного строку їх перебування у
зв'язку з відсутністю коштів або
втратою паспортного документа можуть
добровільно повернутися в країну
походження або третю країну, у тому
числі за сприяння міжнародних
організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» встановлено, що
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну,
якщо їх дії порушують законодавство
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України за рішенням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки.

Згідно ч.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
щодо примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства за межі України.

Судом встановлено, що відповідач, як
іноземний громадянин, знаходиться на
території України незаконно,
ухиляється від виїзду з України,
законних підстав перебування його на
території України судом не
встановлено, у зв'язку з чим суд вважає
заявлені позовні вимоги законними та
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, який
прийняв постанову, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або з власної
ініціативи може ухвалою в порядку
письмового провадження або зазначаючи
про це в постанові звернути до
негайного виконання постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 23-25 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», ст. ст. 18, 162, 183-5, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Примусово видворити з України
громадянина Республіки Узбекистан
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови
суду.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області в 5-денний строк з дня
проголошення.

Суддя: