Справа № 9101/74235/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2014 рокусправа № 2а/0470/1704/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Кисельов А.В.
дов від 26.12.2013

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Міської громадської
організації «Дніпропетровський
авіаційно-спортивний клуб»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
березня 2011 року

у справі № 2а/0470/1704/11

за позовом Міської громадської
організації «Дніпропетровський
авіаційно-спортивний клуб»

до Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська

про визнання дій протиправними,-

встановиВ:

Міська громадська організація
«Дніпропетровський
авіаційно-спортивний клуб» звернулася
до суду з позовом до Лівобережної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська, в якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо винесення
повідомлення-рішення № /0 від
12.10.2010.

Позовні вимоги обґрунтовані
безпідставністю винесення
відповідачем податкового
повідомлення-рішення з огляду на те, що
МГО «Дніпропетровський АСК» цілком
підпадає під дію пільги, що надається
юридичним особам по сплаті податків,
зборів та інших обов'язкових платежів,
тому розмір земельного податку за 2010
рік визначено та сплачено Громадською
організацією вірно, у відповідності до
чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.03.2011 у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
певні, визначені чинним
законодавством, підприємства та
організації звільняються від сплати
земельного податку з 1 квітня 2010 року, у
зв'язку з чим позивач не мав законних
підстав щодо користування пільгою по
платі за землю та повинен був
сплачувати земельний податок на
загальних підставах і тому податкове
повідомлення-рішення № /0 від
12.10.2010 р. винесено Лівобережною МДПІ
правомірно.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу (а. с.
34), в якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду, прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог. Позивач зазначає, що
користування у 2010 році пільгою при
сплаті земельного податку було
законним, що, на його думку, свідчить
про безпідставність винесення
податковим органом податкового
повідомлення-рішення від 12.10.2010.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання позивач
повідомлений судом належним чином.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує. Зазначає, що рішення судом
першої інстанції прийнято законно та
обґрунтовано.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач - є
громадською організацією з формою
фінансування за рахунок членських
внесків.

Лівобережною МДПІ проведено невиїзну
документальну позапланову перевірку
правильності нарахування та сплати МГО
«Дніпропетровський АСК» земельного
податку на 2010 рік, за результатами якої
складено акт №7770/15-3/02718948 від 17.09.2010 (а.
с.59-61).

Згідно висновків акту перевірки в
порушення п.4 ч.1 ст.12 Закону України
«Про плату за землю» позивачем
занижено податкове зобов'язання по
земельному податку за період з 01.01.2010 по
30.03.2010 в сумі 721 760,04 грн. за рахунок
невірно застосованої пільги за 01.01.2010
по 31.12.2010.

12.10.2010 на підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з земельного податку на
суму 721 760,04 грн. (а. с.64).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу на
заявлені МГО «Дніпропетровський АСК»
позовні вимоги, а саме: про визнання
протиправними дій податкового органу
щодо винесення повідомлення-рішення.

Згідно ст.2 Закону України "Про плату за
землю" від 03.07.1992 № 2535 (в редакції на
момент виникнення спірних відносин)
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель.

У відповідності до ст.14 Закону № 2535
платники земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
(крім громадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та орендної
плати щороку за станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік.

В акті перевірки від 17.09.2010 встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем до Лівобережної МДПІ надано
розрахунок земельного податку на 2010
рік на земельну ділянку площею 194,5892 га
з урахуванням пільги по земельному
податку з 01.01.2010 по 31.12.2010 (а. с.93-96).

На момент виникнення спірних відносин
спеціальним нормативно-правовим актом
з питань оподаткування є Закон України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" від
21.12.2000 № 2181-ІІІ.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону № 2181-ІІІ
платник податків самостійно обчислює
суму податкового зобов'язання, яку
зазначає у податковій декларації.

Згідно п.5.1 ст.5 Закону № 2181-ІІІ
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації. Податком
зобов'язання самостійно визначене у
податковій декларації не може бути
оскаржене платником податків у
судовому чи адміністративному
порядку.

Пункт 4.2 статті 4 Закону № 2181-ІІІ
передбачає випадки визначення
податкового зобов'язання контролюючим
органом.

Так, згідно пп.«б» пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону
№ 2181-ІІІ контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі якщо: дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника податків свідчать
про заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях.

Отже, органи ДПС наділені правом
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо дані документальних перевірок
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань,
заявлених у податкових деклараціях.

З огляду на те, що при проведенні
документальної невиїзної перевірки
відповідачем виявлено заниження
позивачем податкового зобов'язання з
земельного податку, колегія суддів
вважає цілком правомірними дії
Лівобережної МДПІ щодо винесення
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 12.10.2010, у зв'язку з чим
підстави для задоволення позовних
вимог про визнання протиправними дій
податкового органу щодо винесення
вказаного повідомлення-рішення
відсутні.

Стосовно суті виявленого порушення і
посилань позивача на правомірність
застосування ним пільги при обчисленні
земельного податку у 2010 році, колегія
суддів зазначає наступне.

Статтею 7 Закону № 2535 визначено, що
ставки земельного податку з земель,
грошову оцінку яких встановлено,
встановлюються у розмірі одного
відсотка від їх грошової оцінки, за
винятком земельних ділянок, зазначених
у частинах п'ятій-десятій цієї статті
та частині другій статті 6 цього Закону.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.12
Закону № 2535 від земельного податку
звільняються вітчизняні заклади
культури, науки, освіти, охорони
здоров'я, соціального забезпечення,
фізичної культури та спорту, які
повністю утримуються за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів.
Підприємства, установи, організації,
громадські організації
фізкультурно-спортивної
спрямованості, у тому числі аероклуби
та авіаційно-спортивні клуби,
Товариства сприяння обороні країни - за
земельні ділянки, на яких розмішені
спортивні споруди, що використовуються
для проведення всеукраїнських,
міжнародних змагань та
навчально-тренувального процесу
збірних команд України з видів спорту
та підготовки спортивного резерву,
бази олімпійської та параолімпійської
підготовки, перелік яких
затверджується Кабінетом Міністрів
України за умови спрямування
відповідних сум земельного податку на
розвиток фізичної культури і спорту за
напрямами і в порядку, визначеними
Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог п.4 ч.1 ст.12 Закону №
2535 прийнята Постанова Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
спрямування підприємствами,
установами, організаціями,
громадськими організаціями
фізкультурно-спортивної
спрямованості, базами олімпійської та
паралімпійської підготовки, що
звільняються від сплати земельного
податку, сум зазначеного податку на
забезпечення розвитку фізичної
культури і спорту» від 02.03.2010 № 250, яка
набрала чинності 19.03.2010 р.

Даною Постановою Кабінету Міністрів
України затверджено Порядок
спрямування підприємствами,
установами, організаціями,
громадськими організаціями
фізкультурно-спортивної
спрямованості, базами олімпійської та
паралімпійської підготовки, що
звільняються від сплати земельного
податку, сум зазначеного податку на
забезпечення розвитку фізичної
культури і спорту та перелік
підприємств, установ та організацій,
які звільняються від сплати земельного
податку.

При цьому, за приписами статті 12 Закону
№ 2535 якщо право на пільгу у платника
виникає протягом року, то він
звільняється від сплати податку
починаючи з місяця, наступного за
місяцем, в якому виникло це право.

Таким чином, з наведеної норми
вбачається, що підприємства, установа,
організації, громадські організації
фізкультурно-спортивної
спрямованості, бази олімпійської та
паралімпійської підготовки, що увійшли
до вищенаведеного переліку,
звільняються від сплати земельного
податку у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України саме з 1
квітня 2010 року.

Отже, вірною є позиція податкового
органу та суду першої інстанції, що у
періоді з 01.01.2010 по 30.03.2010 позивач не мав
законних підстав для користування
пільгою по платі за землю і повинен був
сплачувати земельний податок на
загальних підставах.

З огляду на викладене та на те, що спір
між сторонами щодо арифметичних
обрахунків відсутній, колегія суддів
вважає правомірним збільшення
Лівобережною МДПІ грошового
зобов'язання позивача з земельного
податку на 721 760,04 грн. на підставі
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 12.10.2010.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду даної справи
застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог, в зв'язку чим передбачених
статтею 202 КАС України підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового судового
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міської громадської
організації «Дніпропетровський
авіаційно-спортивний клуб» залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.03.2011 у справі № 2а/0470/1704/11 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко

Згідно з оригіналом.

Помічник судді
А.О. Зайцева