Справа № 803/2454/13а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
Справа № 876/2920/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 24
грудня 2013 року по справі № 803/2454/13а за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2013 року Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до суду, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати податкове-повідомлення
рішення № від 14.08.2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на суму 39 409 грн., та застосовано
штрафну санкцію в сумі 9 852 грн. 25 коп..

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
постанову суду першої інстанції
оскаржив, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задоволити повністю.

В обгрунтування апеляційної карги
вказує те, що не погоджуються з
висновками податкового органу,
оскільки невідомо якими показниками чи
даними керувався перевіряючий
інспектор (адже жодного посилання в
акті перевірки на такі джерела немає)
коли встановлював середню націнку. До
акта перевірки не складено жодного
додатку. Невідомо який період брався до
уваги.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності Луцькою
районною державною адміністрацією
Волинської області 24 січня 1996 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Згідно із свідоцтвом НОМЕР_2 від 19
травня 2004 року виданим Державною
податковою інспекцією у Луцькому
районі підприємець ОСОБА_1 є платником
податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Як вбачається із повідомлення №000041 від
6 червня 2013 року, підприємець ОСОБА_1 07
червня 2013 року засвідчив своїм
підписом факт отримання повідомлення
про перевірку та копію наказу про
проведення документальної планової
перевірки.

Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів в період з 18
червня 2013 року по 10 липня 2013 року
проведено планову виїзну
документальну перевірку з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2012
року, за результатами якої складено акт
за №118/17.3/НОМЕР_1 від 17 липня 2013 року.

За результатами допущених позивачем
порушень пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1
статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту
198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.7 статті 201
Податкового кодексу України,
донараховано ПДВ в розмірі 39 409 грн., в
тому числі за грудень 2011 року на суму
ПДВ 9 395 грн., за грудень 2012 року на суму
ПДВ 30 014 грн.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86
Податкового кодексу України, у разі
незгоди платника податків або його
законних представників з висновками
перевірки чи фактами і даними,
викладеними в акті (довідці) перевірки,
вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

Акт перевірки №118/17.3/НОМЕР_1 від 17 липня
2013 року вручений адресату 01 серпня 2013
року, що підтверджується підписом на
поштовому повідомленні про вручення.

Позивач, не погодившись з актом
перевірки, оскаржив його в
адміністративному порядку, проте
листом від 13 серпня 2013 року Луцька ОДПІ
ГУ Міндоходів повідомила, що
заперечення подано до податкового
органу з порушенням строків (9 серпня 2013
року), а тому залишається без розгляду.

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ
ГУ Міндоходів прийняте податкове
повідомлення-рішення від 14 серпня 2013
року за №, яким визначено суму
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі
49 261 грн. 25 коп., в тому числі 39 409 грн. -
основний платіж та 9 852 грн. 25 коп. -
штрафна (фінансова) санкція.

Пунктом 85.2 статті 85 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України, у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

У відповідності до п. 3.1. Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотримання якого покладено
на органи державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами», затверджених наказом від
14.03.2013 року №395 (далі - Порядок №395)
залежно від діяльності платника
податків та результатів перевірки до
інформативних додатків належать:

затверджений керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби та підписаний начальником
відділу (управління) працівника, який
очолює перевірку, план перевірки
платника податків;

відомості або таблиці, в яких
згруповані факти однотипних порушень
та порушень, що повторюються;

розрахунки донарахованих (зменшених)
сум податків та зборів, а також
розрахунки зменшення від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на доходи фізичних осіб,
зменшення (збільшення) заявленої до
відшкодування з бюджету суми ІІДВ,
зменшення від'ємного значення суми ПДВ
у розрізі податкових періодів!

пояснення, зауваження або заперечення
платника податків або його законних
представників щодо виявлених порушень
або з інших питань, що виникли під час
перевірки;

інші матеріали, що підтверджують
наявність фактів порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби;

копії матеріалів (описи, відомості,
протоколи тощо) про результати
проведених обстежень;

матеріали зустрічних звірок, реєстри, в
яких зазначається інформація про
надіслані запити на їх проведення до
інших органів державної податкової
служби та отримані відповіді;

завірені в установленому
законодавством порядку копії
документів, що підтверджують наявність
фактів порушень податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотримання якого покладено на органи
державної податкової служби, у випадку
їх отримання;

опис отриманих копій документів;

дані про виконання
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів, експортних, імпортних,
бартерних, з переробки давальницької
сировини на території України та за її
межами тощо);

інші матеріали, що мають значення для
прийняття податкового
повідомлення-рішення за результатами
перевірки та вжиття інших заходів.

Перевіркою достовірності відображених
показників у поданих деклараціях з ПДВ
(рядки 10.1 - 16.3) за період з 1 жовтня 2010
року по 31 грудня 2012 року встановлено
завищення податкового кредиту всього
на суму 9 395 грн., а саме, за перевіряючий
період до податкового кредиту були
включені податкові накладні, які не
були пред'явлені підприємцем ОСОБА_1
під час перевірки для підтвердження
правомірності нарахування податкового
кредиту.

Як вказав суд першої інстанції у своєму
рішенні, позивач не скористався правом
надати до податкового органу первинні
бухгалтерські документи на
підтвердження реальності здійснених
господарських операцій, які мають в
обов'язковому порядку бути враховані
контролюючим органом.

Однак колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

07.08.2013 року СПД ОСОБА_1 було надіслано
цінним листом, що підтверджується
квитанцією (а.с.177) до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області заперечення на акт
перевірки до якого подано реєстр
податкових накладних та копії самих
накладних на 108 аркушах (а.с.32-33).

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області
отримала заперечення на акт перевірки
09.08.2013 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.177 на звороті), тобто
до прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення і
податковий орган мав можливість і був
зобовязаний врахувати додані первинні
документи.

Згідно додатків до поданого
заперечення, а саме було надано всі
податкові накладні згідно яких суми
ПДВ були включені до податкового
кредиту за період грудень 2011 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що твердження відповідача
про те, що позивач не скористався
правом надати до податкового органу
первинні бухгалтерські документи на
підтвердження реальності здійснених
господарських операцій є
безпідставними та такими, що не
відповідають дійсності. В свою чергу
податковий орган зобов'язаний був
врахувати додані первинні документи,
які ним були отримані до прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Крім того, на аркуші 11 акту перевірки
№118/17.3/НОМЕР_1 від 17.07.2013 року вказано, що
«...в ході аналізу пред'явлених
первинних документів, встановлено, що в
період з 01.10.2010 року по 31.21.2012 року СГД
ОСОБА_1 було придбано ТМЦ (будівельні
матеріали: цегла, тощо) для подальшої
реалізації на загальну суму 845379,40 грн. В
ході аналізу пред'явлених первинних
документів, інформації про рух коштів
по розрахунковому рахунку реалізовано
ТМЦ за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року
на загальну суму 1487367,20 грн.. В ході
перевірки СГД ОСОБА_1 надано інформацію
щодо залишків ТМЦ станом на 31.12.2012 року
на суму 6795,00 грн. Згідно акту
попередньої планової документальної
перевірки (акт №58/17_ 2/НОМЕР_1 від 10.01.2011
року) встановлено, що станом на 01.10.2010
року залишки ТМЦ становили 649995,00 грн. В
ході перевірки виведено фактичні
залиши ТМЦ станом на 31.12.2012 року і
встановлено, що вони становили 143222,40
грн. (649995,0 грн. (залишки на 01.10.2010 року) +
845379,40 грн. (придбання) - 11487367,20*100/110)
(реалізація за мінусом націнки 10%).
Середня націнка становила 10%. Зведені
дані щодо виведених у ході перевірки та
наданих підприємцем залишків ТМЦ
станом на 31.12.2012 року.

На підставі вишенаведеного перевіркою
зроблено умовний продаж розбіжності
ТМЦ на суму 150070,14 грн. 036427,40*10% над.),
внаслідок чого податкові зобов'язання
по податку на додану вартість за
грудень 2012 року збільшено на суму 30 014,03
грн..

Колегія суддів не погоджується з
даними висновками податкового органу з
огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
з акту перевірки податкового органу не
зрозуміло якими показниками чи даними
керувався перевіряючий інспектор коли
встановлював середню націнку, адже
жодного посилання в акті перевірки на
такі джерела немає. До акта перевірки
не складено жодного додатку. Невідомо
який період брався до уваги.

Розрахунок наданий відповідачем, не
може братися до уваги, адже він не
підтверджує, які саме показники та за
яким принципом інспектор здійснював
розрахунок.

В свою чергу згідно розрахунку
наданого позивачем до суду в
перевіряючому періоді націнка
становила (7%). Отже, якщо провести
розрахунок розбіжності залишків ТМЦ,
аналогічний тому, який проведений
перевіряючим, то виходить наступне:

649 995 грн. (залишок станом на 01.10.2010 рік) +
845 379, 40 грн. (придбання) - 1 487 367, 20 грн.
*100/107 = 105 311,70 грн..

105 311, 70 грн. - 6 795 грн. (залишки ТМЦ на
31.12.2013 року )= розбіжність залишків - 98
516,70 грн..

Якщо зробити умовний продаж
встановленої розбіжності ТМЦ на суму 105
412,86 грн. (98 516,70 +7%), то податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість за грудень 2012 року необхідно
збільшити на суму 21 082,57 грн.. Ці дані
містяться в акті перевірки, однак
податковий орган чомусь не взяв їх до
уваги.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України, у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Таким чином, розмір штрафних
(фінансових) санкцій становить 5 270, 64
грн., отже грошове зобов'язання повинно
складати 26 353, 21 грн. = 21 082, 57 грн. + 5 270, 64
грн., оскільки під час перевірки
податковим органом не було взято до
уваги ряд податкових накладних та
відсутні розрахунки націнки, а тому
податкове повідомлення - рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області № від 14 серпня 2013 року
підлягає скасуванню в частині 22 908 грн.
04 коп. (49 261,25 грн. - 26 353, 21 грн. = 22 908,04 грн.)
податкового зобов'язання та штрафної
(фінансової) санкції, а в іншій частині
податкове повідомлення-рішення
залишається без змін.

Колегія суддів зазначає, що наслідком
встановлення судом невідповідності
частини рішення суб'єкта владних
повноважень вимогам чинного
законодавства є визнання такого акта
частково протиправним, при умові, що цю
частину може бути ідентифіковано
(виокремлено, названо) та що без неї
оспорюваний акт в іншій частині
(частинах) не втрачає свою цілісність,
значення. Зокрема, частково
протиправним можна визнати якусь
частину, пункт, речення рішення або
рішення в частині нарахування певної
суми окремого виду податку чи збору,
накладення штрафних (фінансових)
санкцій в якійсь сумі.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
05 грудня 2006 року №21-527во06.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що податкове
повідомлення - рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
№ від 14 серпня 2013 року підлягає
скасуванню в частині 22 908 грн. 04 коп.
податкового зобов'язання та штрафної
(фінансової) санкції, а в іншій частині
податкове повідомлення-рішення
залишити без змін.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
постановленням нової, якою позов
задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 160, 195, ст. 197, п. 3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року по справі № 803/2454/13а - скасувати та
прийняту нову, якою адміністративний
позов позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове-повідомлення рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області № від 14.08.2013 року в
частині 22 908 грн. 04 коп. податкового
зобов'язання та штрафної (фінансової)
санкції, а в іншій частині податкове
повідомлення-рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич