Справа № 9101/100381/2011
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2013-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2013 рокусправа № 2а-0470-2674/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Суховарова А.В.

суддів:
Олефіренко Н.А. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2011 року у справі №2а/0470/2674/11 за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського
обласного комунального підприємства
«Межівський комунсервіс» про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 03.03.2011 року звернувся до
суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і
скасувати рішення реєстратора від
04.08.2010р. № 338 Дніпропетровського
обласного комунального підприємства
«Межівський комунсервіс» про відмову в
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна: домоволодіння та
господарських будівель, а саме: в
технічному паспорті: домоволодіння
літера А, сіни літера а, та господарські
будівлі: літня кухня літера Б, сарай
літера Б, сарай літера Д, погріб літера
пд., колодязь літера К, туалет літера Т,
які розташовані на земельній ділянці,
закріпленій за Новопавлівською
сільською радою Межівського району
Дніпропетровської області та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

- зобов'язати Дніпропетровське
обласне комунальне підприємство
«Межівський комун сервіс» здійснити
реєстрацію права власності на
вищезазначений об'єкт нерухомого майна
та надати Витяг про реєстрацію права
власності на даний об'єкт нерухомого
майна.

В обґрунтування своїх вимог
посилався на те, що рішенням
Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 01.02.2010р.
визнано дійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння та
господарських будівель зазначених в
позовних вимогах, що є підставою для
реєстрації права власності.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2011 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову
у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що відмова у здійсненні реєстрації
права власності позивача є незаконною,
оскільки право власності позивача на
означену частину квартири
підтверджується рішенням Межівського
районного суду Дніпропетровської
області від 01.02.2010р.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що рішенням
Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 01.02.2010р.
у справі № 2-76/2010 задоволено визнано
дійсним договір купівлі-продажу
домоволодіння та господарських
будівель, а саме: в технічному паспорті:
домоволодіння літера А, сіни літера а,
та господарські будівлі: літня кухня
літера Б, сарай літера Б, сарай літера Д,
погріб літера пд., колодязь літера К,
туалет літера Т, які розташовані на
земельній ділянці, закріпленій за
Новопавлівською сільською радою
Межівського району Дніпропетровської
області та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(а.с.11).

З метою реєстрації права
власності на спірний об'єкт нерухомого
майна, ОСОБА_1 звернувся до відповідача
із відповідною заявою.

04.08.2010р. реєстратором
Дніпропетровського обласного
комунального підприємства «Межівський
комунсервіс» № 338 прийнято рішення про
відмову в реєстрації рішення
Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 01.02.2010р.,
справа № 2-76/2010 на підставі п.3.3
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно (а.с.12).

Не погодившись з прийнятим
рішенням, позивач звернувся до суду з
даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 01.02.2010р.
у справі № 2-76/2010 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу, яке набрало
законної сили не є правовстановлюючим
документом, а тому відповідач під час
прийняття 04.08.2010р. рішення про відмову у
здійсненні державної реєстрації права
власності позивача на цей об'єкт
нерухомості діяв в межах повноважень
та у спосіб, які визначені чинним
законодавством.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004 року №1952
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам.

Згідно п.1 ч.2 ст. 9 означеного
Закону, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями.

Відповідно до п 2.1.,2.2. Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності та інших
речових прав на нерухоме майно, для
проведення державної реєстрації
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно власник (власники),
інший правонабувач (правонабувачі) або
уповноважена ним (ними) особа подає
реєстратору БТІ заяву про державну
реєстрацію прав за формою, визначеною у
додатку 1. Заява про державну
реєстрацію прав подається реєстратору
того БТІ, яке здійснює свою діяльність
відповідно до договору з
Адміністратором Реєстру прав на
території
адміністративно-територіальної
одиниці, на якій розташований об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації. До заяви про державну
реєстрацію прав додаються
правовстановлювальні документи
(додаток 2), їх нотаріально засвідчені
копії, документи, що підтверджують
оплату за проведення державної
реєстрації прав та видачу витягу про
державну реєстрацію прав, а також інші
документи, визначені Положенням.

При цьому, відповідно до Переліку
правовстановлювальних документів,
підставою для проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно є рішення суду про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна,
про встановлення факту права власності
на об'єкти нерухомого майна, про
передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

Як вбачається з рішення
Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 01.02.2010р.
у справі № 2-76/2010, судом вирішувалися
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
договору купівлі-продажу
домоволодіння та господарських
будівель, який підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, дійсним та
визнання права власності.

При цьому, ОСОБА_1 під час судового
розгляду відмовився від своїх вимог
про визнання за ним права власності.

У відповідності до вимог п.4 ч. 1
ст.24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Оскільки позивач звернувся із
заявою про реєстрацію за ним права
власності на спірний об'єкт нерухомого
майна, не надавши при цьому
правовстановлювальних документів, які
передбачені законом та на підставі
яких проводиться державна реєстрація
права власності на нерухоме майно,
Рішення реєстратора від 04.08.2010р. № 338
Дніпропетровського обласного
комунального підприємства «Межівський
комунсервіс» про відмову в реєстрації
права власності на об'єкт нерухомого
майна: домоволодіння та господарських
будівель є законним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та, фактично, свідчать про
самостійне тлумачення позивачем норм
чинного законодавства України.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
скасування рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги, не існує.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198,
ч.1 ст.200, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2011 року у справі №2а/0470/2674/11
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
Т.І. Ясенова