Справа № 395/1362/14-а
Суддя: Щенюченко С. В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження № 2-а/395/25/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014
року
м. Новомиргород

Новомиргородський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого – судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за участю представника відповідача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
– заявник, позивач, ОСОБА_2В.) до
відділення ДАІ з обслуговування
Новомиргородського району при УМВС
України в Кіровоградській області
(далі – відповідач) про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 р. до Новомиргородського
районного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_2 до
відділення ДАІ з обслуговування
Новомиргородського району при УМВС
України в Кіровоградській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення.

Заявник вважає, що відповідач
постановою від 18.09.2014 р. незаконно
наклав на нього адміністративний штраф
у сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, бо він
адміністративного правопорушення не
скоював, а зміст протоколу і постанови
не відповідають вимогам ст. ст. 256, 283
КУпАП.

Оповіщений у встановленому порядку про
дату, час і місце судового розгляду
позивач у судове засідання не
з’явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_2,
він просить суд розглянути справу в
його відсутність, позовні вимоги
підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 у суді
не визнав позов повністю та пояснив, що
ОСОБА_2 вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП. Тому на нього було накладено
стягнення у встановленому законом
порядку.

Причетність позивача до скоєного
підтверджується записом відео
реєстратора.

Що стосується тверджень позивача, що
йому начебто не надали можливості
звернутися за правовою допомогою до
розгляду справи по суті, то такого
клопотання ОСОБА_2 не заявляв. До того ж
його завчасно ознайомили з правами і
обов’язками, передбаченими ст. 268
КУпАП.

Також необґрунтованим є твердження
заявника про неврахування його
майнового стану при обранні міри
адміністративного стягнення, бо
насправді до нього було застосовано
найм’якіше стягнення, передбачене
санкцією цієї статті.

Представник відповідача також надав
судові письмові заперечення проти
позову.

Суд вважає можливим вирішити справу у
відсутність позивача на підставі
наявних у ній доказів (ст. 128 КАС
України).

Заслухавши вказані
пояснення та безпосередньо дослідивши
докази в справі: оглянувши письмові
докази, дослідивши інші матеріали
справи, суд вважає за необхідне
відмовити у позові повністю із таких
міркувань.

Відповідно положенням:

ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями
транспортних засобів правил проїзду
перехресть, зупинок транспортних
засобів загального користування,
проїзд на заборонний сигнал світлофора
або жест регулювальника, ненадання
переваги в русі маршрутним
транспортним засобам, порушення правил
обгону і зустрічного роз’їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв’язку, не
обладнаними технічними пристроями, що
дозволяють вести перемови без допомоги
рук (за винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, – тягнуть за собою
накладення штрафу від 25 до 30
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

ч. 1 ст. 71 КАС України – кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

ч. 2 ст. 71 КАС України – в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На вимогу суду відповідач
своєчасно подав у судовому засіданні
оригінали документів про накладення
стягнення на позивача та письмові
заперечення проти позову.

Як вбачається із наданих
сторонами документів з приводу
накладення на позивача стягнення за
згадане правопорушення, у протоколі та
постанові про адміністративне
правопорушення від 18.09.2014 р., складених
інспектором ВДАІ з обслуговування
Новомиргородського району ОСОБА_1,
зазначено, що 18.09.2014 р. о 10 годині 35
хвилини водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «Mersedes Bens» 903 КА державний
номер ВА 4904АА на перехресті
рівнозначних доріг вулиць Кірова та
ОСОБА_3 у м. Новомиргороді,
Кіровоградської області, всупереч
вимогам п. 16.12 ПДР не надав дорогу
автомобілю «Opel», що наближався до
перехрестя праворуч з включеним
покажчиком поворотів.

Суд відкидає твердження позивача, що
він начебто рухався з дотриманням
правил дорожнього руху, у момент
проїзду перехрестя автомобіль, якому
він мав надати перевагу, буцімто
знаходився на достатній відстані для
завершення ним маневру, при проїзді
перехрестя автомобіль «Opel» не
виконував гальмування, не зупинявся,
тобто, на думку заявника, він своїм
маневром не створив найменших
незручностей іншому водію.

Так, із наданого відповідачем запису
відео реєстратора вбачається, що
насправді автомобіль «Mersedes Bens» на
перехресті рівнозначних доріг вулиць
Кірова та ОСОБА_3 у м. Новомиргороді,
Кіровоградської області, всупереч
вимогам п. 16.12 ПДР не надав перевагу
автомобілю «Opel», що наближався до
перехрестя праворуч з включеним
покажчиком поворотів. Тому вказаний
автомобіль був змушений зменшити
швидкість та зупинитися.

Суд погоджується із обґрунтованістю
заперечень представника відповідача,
що ОСОБА_2 вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП, і тому на нього було накладено
стягнення у встановленому законом
порядку.

З приводу тверджень позивача, що йому
начебто не надали можливості
звернутися за правовою допомогою до
розгляду справи по суті, то з протоколу
про адміністративне правопорушення, а
також зі змісту позову вбачається, що
такого клопотання ОСОБА_2 не заявляв. В
той же час його завчасно ознайомили з
правами і обов’язками, передбаченими
ст. 63 Конституції України та ст. 268
КУпАП.

Також необґрунтованим є твердження
заявника про неврахування його
майнового стану при обранні міри
адміністративного стягнення, бо
насправді до нього було застосовано
найм’якіше стягнення, передбачене
санкцією цієї статті.

Тому у позові потрібно відмовити
повністю.

Ураховуючи наведене,
оцінюючи перелічені докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об’єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись ст. ст. 122 ч. 2, 251, 283-284, 287-289, 293 ч.
1 п. 3 КУпАП, ст. ст. 160-163, 171-2 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у позові ОСОБА_2 до
відділення ДАІ з обслуговування
Новомиргородського району при УМВС
України в Кіровоградській області про
скасування постанови інспектора ВДАІ з
обслуговування Новомиргородського
району при УМВС України в
Кіровоградській області ОСОБА_1 від 18
вересня 2014 р. серії ПС1 № 573625 про
накладення штрафу в сумі 425 (чотириста
двадцять п’ять) гривень на ОСОБА_2 за ч.
2 ст. 122 КУпАП повністю.

Рішення місцевого
загального суду як адміністративного
суду у справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

суддя - підпис
-
ОСОБА_4