Справа № 495/2612/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 495/2612/14-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гайда-Герасименко О.Д. Судова колегія
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника позивача -
Каланжова Владислава Івановича та
представника відповідача - Антілової
Альвіни Євгеніївни,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації на
постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
олімпійської підготовки" до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - відділ
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі про
визнання незаконними дій і
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр олімпійської
підготовки" (далі ТОВ) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації (далі РДА), за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
відділ Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі,
Одеської обласної державної
адміністрації та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Схід" про
визнання незаконними дій та
бездіяльності посадових осіб РДА
відносно порушення власних і
делегованих меж повноважень, наданих
головам місцевих державних
адміністрацій, закріплених у ст.6
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" щодо надання відмови
ТОВ у задоволенні його законних вимог
відповідно до звернення від 15 березня
2014 року у формі звичайного листа;
визнання дій та бездіяльності
посадових осіб РДА незаконними та
такими, що грубо порушують вимоги п.2
ст.3, ст.6, п.1. ст.8, п.2 ст.22, ст.55
Конституції України, а саме: прав та
свобод людини - головного обв'язка
держави, грубого порушення повноважень
та меж, встановлених Конституцією
України, грубого порушення норм права
прямої дії та принципу верховенства
права; визнання дій та бездіяльності
посадових осіб РДА відносно порушення
обов'язків місцевих державних
адміністрації, а саме: не виконання
вимог Конституції та законів України,
законності і правопорядку, додержання
прав і свобод громадян незаконними та
такими, що грубо порушують вимоги ч.ч.1,2
ст.119 Конституції України, вимоги ст.3
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації"; визнання незаконними
та такими, що грубо порушують права та
свободи усіх членів територіальної
громади Білгород-Дністровського
району, дій та бездіяльності РДА
стосовно відмови у наданні дозволу ТОВ
згоди на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду терміном 49 (сорок
дев'ять) років для будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району, а саме
юнацької спортивно - оздоровчої школи
олімпійської підготовки з
обслуговування членів територіальної
громади Білгород-Дністровського
району на частці території колишньої
бази відпочинку "Аккерман", що
знаходиться у користуванні ТОВ
внаслідок переходу права власності на
нерухоме майно 49/100 часток будівель та
споруд бази відпочинку "Аккерман", які
належать ТОВ на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного між ТОВ
"Схід" та ТОВ, що розташоване на
земельній ділянці загальною площею 1,4805
га., а саме земельній ділянці №1, площею
1,1003 га. та земельній ділянці №2, площею
0,3802 га., які розташовані за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Шабівська сільська рада, комплекс
будівель та споруд №59. Крім того,
позивач просив зобов'язати РДА надати
згоду на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду терміном 49 років
для будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 травня 2014 року позовні вимоги
задоволено. Суд визнав незаконними дії
та бездіяльність посадових осіб РДА
відносно порушення власних і
делегованих меж повноважень наданих
головам місцевих державних
адміністрацій, закріплених у ст.6
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" щодо надання відмови
ТОВ у задоволенні його законних вимог
відповідно до звернення від 15 березня
2014 року, у формі звичайного листа;
визнав дій та бездіяльності посадових
осіб РДА незаконними та такими, що
грубо порушують вимоги п.2 ст.3, ст.6, п.1.
ст.8, п.2 ст.22, ст.55 Конституції України, а
саме: прав та свобод людини - головного
обв'язка держави, грубого порушення
повноважень та меж встановлених
Конституцією України, грубого
порушення норм права прямої дії та
принципу верховенства права; визнав
дії та бездіяльність посадових осіб
РДА відносно порушення обов'язків
місцевих державних адміністрації, а
саме не виконання вимог Конституції та
законів України, законності і
правопорядку; додержання прав і свобод
громадян незаконними та такими, що
грубо порушують вимоги ч.ч.1,2 ст.119
Конституції України, вимоги ст.3 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації"; визнав незаконними та
такими, що грубо порушують права та
свободи усіх членів територіальної
громади Білгород-Дністровського
району, дії та бездіяльність РДА
стосовно відмови у наданні дозволу ТОВ
згоди на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду терміном 49 (сорок
дев'ять) років для будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району, а саме
юнацької спортивно - оздоровчої школи
олімпійської підготовки з
обслуговування членів територіальної
громади Білгород-Дністровського
району на частці території колишньої
бази відпочинку "Аккерман", що
знаходиться у користуванні ТОВ у
наслідок переходу права власності на
нерухоме майно 49/100 часток будівель та
споруд бази відпочинку "Аккерман", які
належать ТОВ на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного між ТОВ
"Схід" та ТОВ, що розташоване на
земельній ділянці загальною площею 1,4805
га., а саме земельній ділянці №1, площею
1,1003 га. та земельній ділянці №2, площею
0,3802 га., які розташовані за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Шабівська сільська рада, комплекс
будівель та споруд №59. Крім того, судом
зобов'язано РДА надати згоду на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду терміном 49 років
для будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району.

Не погоджуючись з постановою суду, РДА
подала апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17 серпня 2012 року ТОВ придбало у ТОВ
"Схід" нерухоме майно, яке розташоване
за адресою: Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Шабівська сільська рада, комплекс
будівель та споруд №59 для експлуатації
та обслуговування 49/100 частки будівель
та споруд бази відпочинку "Аккерман", на
земельній ділянці загальною площею 1,4805
га., що складається із земельної
ділянки №1, площею 1,1003 га. та земельної
ділянки №2, площею 0,3802 га.. Вказаний
договір купівлі-продажу посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4 та внесено
до державного реєстру речових прав на
нерухоме майно 12 жовтня 2013 року.

Земельна ділянка на якій розташоване
зазначене нерухоме майно надана ТОВ
"Схід" у довгострокову оренду на
підставі договору на право тимчасового
користування землею на умовах оренди
від 29 вересня 1997 року.

15 березня 2014 року до канцелярії РДА
директором ТОВ Кучеровим О.І. було
подано звернення щодо надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду терміном 49 років
для будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району, а саме
юнацької спортивно-оздоровчої школи
олімпійської підготовки з
обслуговування членів територіальної
громади Білгород-Дністровського
району на частці території колишньої
бази відпочинку "Аккерман", що
знаходиться у користуванні ТОВ
внаслідок переходу права власності на
нерухоме майно - 49/100 часток будівель та
споруд бази відпочинку "Аккерман", які
належать ТОВ на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного між ТОВ
"Схід" та ТОВ, що розташоване на
земельній ділянці загальною площею 1,4805
га., а саме земельній ділянці №1, площею
1,1003 га. та земельній ділянці №2 площею
0,3802 га., які розташовані за адресою:
Одеська область,
Білгород-Дністровський район,
Шабівська сільська рада, комплекс
будівель та споруд №59.

Листом від 21 березня 2014 року №726/01-19/1/1757
відповідачем була надана відповідь ТОВ
про відсутність повноважень у РДА
задовольнити вказане звернення і
рекомендовано для вирішення питання
звернутись до Одеської обласної
державної адміністрації, до
компетенції якої віднесено вирішення
такого питання.

Відмова РДА в наданні згоди на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у довгострокову
оренду терміном (сорок дев'ять) років
для будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району і стала
підставою для звернення ТОВ з позовом
до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги ТОВ є
обґрунтованими, а також вважав, що
відмова РДА була оформлена у формі
звичайного листа, а не у формі
розпорядження голови РДА, що є грубим
порушенням вимог ст.6 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації".

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх помилковими з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України (далі ЗК України)
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно до ч.3 ст.122 ЗК України районні
державні адміністрації на їхній
території передають земельні ділянки
із земель державної власності, крім
випадків, визначених частинами
четвертою і восьмою цієї статті, у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті;

в) індивідуального дачного
будівництва.

Частинами 4 та 8 ст.122 ЗК України
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Кабінет Міністрів України передає
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у випадках, визначених
статтею 149 цього Кодексу, та земельні
ділянки дна територіального моря, а
також передає земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності до статутного
капіталу державного земельного банку,
який стовідсотково належить державі та
не підлягає приватизації.

З аналізу наведених положень можна
дійти висновку, що, за виключенням
певних випадків (ч.4, 8 ст.122 ЗК України),
за межами населених пунктів районні
державні адміністрації наділенні
повноваженнями передати земельні
ділянки із земель державної власності
у власність або у користування для:
ведення водного господарства,
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті, індивідуального дачного
будівництва.

В той же час, обласні державні
адміністрації на їхній території
передають земельні ділянки із земель
державної власності, крім випадків,
визначених частинами третьою,
четвертою і восьмою цієї статті, у
власність або у користування у межах
міст обласного значення та за межами
населених пунктів, а також земельні
ділянки, що не входять до складу
певного району, або у випадках, коли
районна державна адміністрація не
утворена, для всіх потреб (ч.5 ст.122 ЗК
України).

З матеріалів справи, зокрема, рішення
Білгород-Дністровської районної ради
Одеської області від 19 травня 2000 року
№277-ХХІІІ "Про затвердження статусу
земель запасу Білгород-Дністровського
району на Будацькій косі смт.Затока"
вбачається, що спірна земельна ділянка,
на яку претендує ТОВ, віднесена до
земель рекреаційного призначення.

Отже, розпорядження землями
рекреаційного призначення частиною 5
ст.122 ЗК України віднесено до відання
обласних державних адміністрацій, в
даному випадку - Одеської обласної
державної адміністрації, а тому
враховуючи відсутність у районної
державної адміністрації повноважень
на передачу спірної земельної ділянки
ТОВ, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги ТОВ,
зокрема, про визнання незаконними та
такими, що грубо порушують права та
свободи усіх членів територіальної
громади Білгород-Дністровського
району, дій та бездіяльність РДА
стосовно відмови у наданні дозволу ТОВ
згоди на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду терміном 49 (сорок
дев'ять) років є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Наведені висновки також узгоджуються з
практикою Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі
вказаного суду від 03 липня 2014 року
К/800/2406/14.

Також, колегія зазначає, що наявність
на спірній земельній ділянці об'єктів
нерухомого майна, що належать ТОВ, не
впливає на обсяг повноважень місцевих
державних адміністрацій щодо
розпорядження землями державної
власності, який визначений ЗК України
та не може бути підставою для надання
згоди на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
довгострокову оренду суб'єктом, в чиї
повноваження не входить можливість
розпорядження відповідним майном.

При цьому, колегія суддів вважає
безпідставними посилання ТОВ на
положення ч.1 ст.377 ЦК України, згідно з
якою до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача), з огляду на
наступне.

З матеріалів справи, зокрема, договору
купівлі-продажу від 17 серпня 2012 року
(а.с.36) вбачається, що позивачем було
відчужено у ТОВ "Схід" будівлі та
споруди комплексу бази відпочинку
"Аккерман" загальною площею - 854,1 м.кв.,
що складає 49/100 часток будівель та
споруд комплексу бази відпочинку
"Аккерман", розташованих на земельній
ділянці загальною площею 1,4805 га. з
цільовим призначенням - для
обслуговування бази відпочинку
"Аккерман".

З наведеного випливає, що внаслідок
купівлі вказаних споруд до ТОВ могло
перейти право користування земельною
ділянкою також у розмірі 49/100 часток
саме з таким цільовим призначенням -
для обслуговування бази відпочинку.

В своєму зверненні до РДА позивач
просив надати згоду на розробку
проекту відведення земельної ділянки з
метою використання її для будівництва
і експлуатації юнацької
спортивно-оздоровчої школи
олімпійської підготовки, тобто для
використання її з іншим призначенням.

Відповідно до ч.2 ст.20 ЗК України зміна
цільового призначення земельної
ділянки провадиться органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, і, як зазначалося вище,
таким повноважним органом в даному
випадку є Одеська обласна державна
адміністрація.

Крім того, ч.1 ст.71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Разом з тим, пред'являючи до РДА позовні
вимоги про визнання дій та
бездіяльності посадових осіб РДА
незаконними та такими, що грубо
порушують вимоги п.2 ст.3, ст.6, п.1. ст.8, п.2
ст.22, ст.55 Конституції України, а саме:
прав та свобод людини - головного
обв'язка держави, грубого порушення
повноважень та меж встановлених
Конституцією України, грубого
порушення норм права прямої дії та
принципу верховенства права; визнання
дій та бездіяльності посадових осіб
РДА відносно порушення обов'язків
місцевих державних адміністрації, а
саме не виконання вимог Конституції та
законів України, законності і
правопорядку; додержання прав і свобод
громадян незаконними та такими, що
грубо порушують вимоги ч.ч.1,2 ст.119
Конституції України, вимоги ст.3 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації" позивачем всупереч
вказаним положенням ст.71 КАС України не
надано жодних належних та допустимих
доказів в обґрунтування своєї правової
позиції, в тому числі діями чи
бездіяльністю якої конкретно
посадової особи РДА і які саме права
позивача були порушені, а тому колегія
суддів вважає, що вказані вимоги ТОВ в
цій частині є безпідставні та не
підлягають задоволенню.

Також, на думку колегії суддів є
безпідставними посилання позивача на
те, що за наслідками розгляду його
звернення від 05 березня 2014 року РДА
повинна була прийняти відповідне
розпорядження, а не надавати письмову
відповідь, оскільки відповідно до
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" голова РДА може
приймати розпорядження лише в межах
своїх повноважень, а, як зазначено вище,
розпорядження землями рекреаційного
призначення не входить до повноважень
райдержадміністрацій.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.18 КАС
України окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
у яких однією зі сторін є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади АКР, обласна рада, Київська
або Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ з приводу їхніх рішень, дій
чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

В розглядуваній справі єдиним
відповідачем є РДА, у зв'язку з чим вона
підсудна виключно окружному
адміністративному суду, в той час як
була розглянута у першій інстанції
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області як
адміністративним судом, що є
порушенням встановлених КАС України
правил предметної підсудності на
відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є
підставою для скасування судового
рішення.

Враховуючи наведені положення діючого
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції при ухвалені постанови
припустився порушень норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим судове рішення
підлягає скасуванню з постановленням
по справі нової постанови про відмову в
задоволенні позовних вимог ТОВ.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації -
задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 травня 2014 року - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр олімпійської
підготовки" до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - відділ
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі про
визнання незаконними дій і
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: О.А. Шевчук Л.Є. Зуєва