Справа № 810/5562/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2014 року 810/5562/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання
технічними засобами та ведення журналу
забезпечував секретар судового
засідання Луценко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Київської області про
визнання протиправними дій та
стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Київської області про
визнання протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області щодо відмови у поверненні
ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 2750,88 грн.
(лист від 06.08.2014 № 7299/02), а також про
стягнення з Державного бюджету України
коштів у сумі 2750,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у березні 2014 року придбав
квартиру. Договір купівлі-продажу був
посвідчений нотаріусом, під час
укладання договору позивач сплатив 1%
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування від суми договору, що
підлягає сплаті з операцій
купівлі-продажу нерухомого майна. У
липні 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про повернення
безпідставно сплачених коштів збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з тих підстав, що квартиру
він придбав уперше, а тому в силу закону
він не є платником вказаного збору.
Однак, відповідач відмовив у
поверненні помилково сплачених коштів,
мотивуючи це тим, що позивач не
представив доказів на підтвердження
факту придбання житла вперше.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, в
обґрунтування заперечень зазначив, що
підстави для повернення коштів
відсутні, оскільки позивач не надав
доказів на підтвердження факту
придбання житла вперше.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

У березні 2014 року ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу квартири, від
19.03.2014 посвідченого приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_2, придбала у
власність квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, вартість квартири -
27508,80 грн.

Під час укладення договору
купівлі-продажу квартири позивач
сплатив збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у сумі 2750,88 грн. (1%
від вартості квартири), що
підтверджується копією квитанції від
19.03.2014 № П875183.

У липні 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області з письмовою заявою про
повернення безпідставно сплачених
коштів у сумі 2750,80 грн.

Листом від 06.08.2014 № 7299/02 Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області відмовило позивачу у
поверненні коштів, мотивуючи це тим, що
позивач не представив доказів на
підтвердження факту придбання житла
вперше.

Позивач на підтвердження факту
придбання житла вперше представив суду
власну письмову заяву, а також витяг з
Державного реєстру правочинів та
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з якого
вбачається, що єдиним зареєстрованим
за позивачем на праві власності
об'єктом нерухомості є квартира
придбана за договором купівлі-продажу
від 19.03.2014., яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що жодних дій,
спрямованих на перевірку заяви
позивача та обставин, які є підставою
для звільнення позивача від сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна, територіальний орган
Пенсійного фонду не вчинив.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами , суд зазначає
наступне.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону
України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є … фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком … громадян, які придбавають
житло і перебувають у черзі на
одержання житла або придбавають житло
вперше. При цьому, під нерухомим майном
визнається жилий будинок або його
частина, квартира, садовий будинок,
дача, гараж, інша постійно розташована
будівля, а також інший об'єкт, що
підпадає під визначення групи 3
основних засобів та інших необоротних
активів згідно з Податковим кодексом
України.

Із згаданої норми вбачається, що
громадяни, які придбавають нерухоме
майно (квартиру) вперше, не є платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, тому не повинні
сплачувати цей обов'язковий платіж.

Отже, вирішення даної справи залежить
від доведеності факту придбання особою
житла вперше.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до статті 58 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Пенсійний фонд є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішує
питання, пов'язані з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснює адміністративне управління
Накопичувальним фондом та інші
функції, передбачені цим Законом і
статутом Пенсійного фонду. При цьому,
під страховими внесками розуміються
кошти відрахувань на соціальне
страхування, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені (які підлягають сплаті) згідно
із законодавством, що діяло раніше;
надходження від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (ст. 1
Закону № 1058-IV).

В силу статті 64 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", статті
121 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" виконавча
дирекція Пенсійного фонду та її
територіальні органи здійснюють в
межах своєї компетенції контроль за
дотриманням страхувальниками та
застрахованими особами вимог цього
Закону; здійснюють відповідно до
закону контроль за достовірністю
поданих страхувальниками і
застрахованими особами відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та про осіб,
які підлягають загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню.

З наведених норм убачається, саме на
Пенсійний фонд та його територіальні
органи покладаються обов'язок щодо
здійснення контролю за правильністю
справляння страхових внесків, у тому
числі й збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що сплачується
фізичними особами, які придбавають
нерухоме майно, достовірністю поданих
страхувальниками відомостей, а також
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду.

Це означає, що отримавши заяву
страхувальника з приводу повернення
помилково або безпідставно сплачених
коштів до Пенсійного фону,
територіальний орган Пенсійного фонду
мав вжити усі необхідні контрольні
заходи з приводу перевірки
достовірності поданої страхувальником
заяви і вирішити питання по суті заяви
страхувальника.

У даній справі судом встановлено, що
жодних заходів для перевірки на
предмет того, чи належить позивач до
кола громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше,
відповідач не вжив і переклав тягар по
доведенню цих обставин на позивача.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вже зазначалось, під час судового
розгляду позивач на підтвердження
факту придбання житла вперше
представив суду витяг з Державного
реєстру правочинів та витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з якого вбачається, що
єдиним зареєстрованим за позивачем на
праві власності об'єктом нерухомості є
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, придбана на підставі договору
купівлі-продажу від 19.03.2014, під час
укладення якого позивач сплатив збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна у сумі 2750,88 грн.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що позивач не є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна, тому вимоги про
повернення безпідставно (помилково)
сплачених коштів є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 3
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
платники збору, визначені пунктами 6, 7,
9, 10 статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Отже, оскільки кошти збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна зараховуються до
державного бюджету, то стягнення цих
коштів також має відбуватися з
державного бюджету.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір. Доказів
понесення інших судових витрат позивач
суду не надав. Таким чином, судові
витрати по сплаті судового збору
підлягають присудженню з державного
бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області щодо відмови у поверненні
ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 2750,88 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 суму безпідставно
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна в розмірі 2750 (дві тисячі сімсот
п'ятдесят) гривень 88 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі
182 (сто вісімдесят дві) гривень 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - "20" жовтня 2014 р.