Справа № 2-а-517/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/52000/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Громадської організації
Східноукраїнського центру громадських
ініціатив «Тотальна акція на підтримку
прав людини та демократії» на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 08 травня 2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року по справі за позовом Громадської
організації Східноукраїнського центру
громадських ініціатив «Тотальна акція
на підтримку прав людини та
демократії» до Чернівецької міської
ради про визнання неправомірною
відмови у доступі до офіційної
інформації, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організаціязвернулась до
Жовтневого районного суду м. Луганська
з позовом до Чернівецької міської
ради, у якому просила: визнати
протиправною відмову відповідача в
наданні графічної частини
Генерального плану м. Чернівці;
зобов'язати відповідача надати копію
графічної частини Генерального плану
м. Чернівці.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Луганська від 08 травня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої
та апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернулась до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове рішення, яким
задовольнити первісні позовні вимоги.

Письмових заперечення від відповідача
до Вищого адміністративного суду
України не надходило.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 11 листопада 2009 року позивач
звернувся до Чернівецької міської
радиз інформаційним запитом, в якому
просив відповідно до вимог Законі
України «Про планування та забудову
територій», «Про місцеве
самоврядування», «Про інформацію»,
надати інформацію про те, чи був
затверджений генеральний план вашого
населеного пункту та чи діє він зараз,
якщо так,то які реквізити відповідного
рішення, дата, номер, назва; які
зацікавлені громадяни можуть отримати
доступ до текстової та графічної
складової документу; надати копію
графічної складової Генерального
плану вказаного населеного пункту з
електронними копіями відповідних карт;
чи затверджувалися у місті інші види
містобудівної документації місцеві
правила забудови, детальний план
території населеного пункту, план
«червоних» ліній, проекти забудови
територій, проекти розподілу
територій, якщо так, то надати
реквізити відповідних рішень ради,
якими вони затверджувалися.

Листом від 27.11.2009 року вих. № 22-05/4994
за підписом Директора департаменту
містобудівного комплексу та земельних
ресурсів голові Громадської
організації надано відповідь на
запитувані у зверненні питання. В
частині надання засвідчуваної копії
графічної складової Генерального
плану міста було відмовлено з підстав
обмеженого доступу до даної
інформації.

Відмовляючи у задоволені заяви,
суди попередніх інстанцій, з чим
погоджується колегія суддів, виходили
з того, що відповідач відмовляючи у
надані інформації, яка містить гриф
«Для службового користування» діяв на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
інформацію» № 2657-XII від 02.10.1992 року (далі
- Закон) кожен має право на інформацію,
що передбачає можливість вільного
одержання, використання, поширення,
зберігання та захисту інформації,
необхідної для реалізації своїх прав,
свобод і законних інтересів.

Реалізація права на
інформацію не повинна порушувати
громадські, політичні, економічні,
соціальні, духовні, екологічні та інші
права, свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Право на інформацію може
бути обмежене законом в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку, з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя.

Згідно ст.21 Закону
інформацією з обмеженим доступом є
конфіденційна, таємна та службова
інформація. Конфіденційною є
інформація про фізичну особу, а також
інформація, доступ до якої обмежено
фізичною або юридичною особою, крім
суб'єктів владних повноважень.
Конфіденційна інформація може
поширюватися за бажанням (згодою)
відповідної особи у визначеному нею
порядку відповідно до передбачених нею
умов, а також в інших випадках,
визначених законом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів, що
позивачу у строки, передбачені Законом
України «Про інформацію», надано
обґрунтовану відповідь відповідачем,
де поряд з іншим була надана запитувана
ним інформація.

Відповідно до ст.59
Закону України «Про місцеве
самоврядування» рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Рішення ради
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію.

Як вбачається з матеріалів
справи та вірно встановлено судами,
частина Генерального плану, що не була
надана позивачу складається з
картографічних матеріалів, що містять
відкриту інформацію та інформацію
обмеженим доступом - конфіденційну
інформацію, яка є власністю держави.

Генеральний план м.
Чернівці є містобудівною
документацією, яка визначає принципові
рішення розвитку, планування, забудови
та іншого використання території
населеного пункту, та не є актом органу
місцевого самоврядування.

Згідно Інструкції про
порядок обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв
інформації, які містять конфіденційну
інформацію, що є власністю держави, яка
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 27.11.1998 року №1893,
визначає обов'язковий для всіх
центральних органів виконавчої влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності порядок обліку, зберігання,
використання та знищення документів,
справ, видань, магнітних та інших
матеріальних носіїв інформації, які
містять конфіденційну інформацію, що є
власністю держави. Переліки
відомостей, які містять конфіденційну
інформацію, що є власністю держави, і
яким надається гриф обмеження доступу
«Для службового користування»,
розробляються експертними комісіями
згідно з орієнтовними критеріями
віднесення інформації до
конфіденційної і затверджуються
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями, в яких
утворюються або у володінні,
користуванні чи розпорядженні яких
перебувають ці відомості. На підставі
рішення експертної комісії інформація
включається до переліку відомостей,
які містять конфіденційну інформацію,
що є власністю держави.

Пункт 35 Інструкції містить
заборону користуватися відомостями з
документів з грифом «Для службового
користування» для відкритих виступів
або опублікування у засобах масової
інформації, експонувати такі документи
на відкритих виставках, демонструвати
їх на стендах, у вітринах або інших
громадських місцях.

Згідно п. 37 Інструкції про
порядок обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв, які
містять конфіденційну інформацію, що є
власністю держави, яку затверджено
постановою КМУ від 27.11.1998 року №1893,
представники інших організацій
допускаються до ознайомлення і роботи
з документами з грифом «Для службового
користування» з дозволу керівників
організацій (структурних підрозділів),
у володінні та розпорядженні яких
перебувають ці документи, за наявності
письмового запиту організацій, в яких
вони працюють, із зазначенням
характеру завдання, що виконується.

Таким чином, вище зазначена
норма передбачає право, а не обов'язок
суб'єкта владних повноважень надати
позивачу допуск до документів з грифом
«Для службового користування».

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судамипопередніх інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

Доводи, які містяться в
касаційній скарзі, висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Громадської
організації Східноукраїнського центру
громадських ініціатив «Тотальна акція
на підтримку прав людини та
демократії»залишити без задоволення.

2. Постанову Жовтневого районного суду
м. Луганська від 08 травня 2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
рокуу справі № 2а-517/12 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець