Справа № 2а-3449/11
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа № 166895/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Виноградівському районі на
постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 29.09.2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі про
нарахування підвищення до пенсії як
дитині війни,-

В С Т А Н О
В И В:

09.09.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до УПФУ про нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 01.01.2011 року по 30.06 2011 року і
надалі.

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 29.09.2011
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача.
Зобов'язано УПФУ здійснити нарахування
і виплату позивачу підвищення до
пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком за період з 09.04.2011 року по 30.06.2011
року включно виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» з врахуванням
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, УПФУ подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову і прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, у відповідності до ч.1
п.3 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних міркувань.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач є дитиною війни
та відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин мав право на
підвищення виплачуваної йому УПФУ
пенсії за віком.

У відповідності до ст.ст.99, 100 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Відтак, судом першої інстанції не
враховано, що позивач пропустив строк
звернення до адміністративного суду,
оскільки звернувся з позовом лише
09.09.2011 року. Оскільки стосовно
ненарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
піврічний строк звернення до суду.

Колегія суддів приходить до висновку
про необхідність застосування строку
звернення до суду, визначеного ст.99 КАС
України та залишення без розгляду
позовних вимог позивача в частині
нарахування та виплати підвищення до
пенсії як дитині війни за період з
01.01.2011 року по 08.03.2011 року включно.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. З
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 р. № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» (вступила в
дію з 23.07.2011 року) установлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру підвищення
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необгрунтованими.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача за період з
09.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи та
невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою позовні вимоги слід
задовольнити частково.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.
195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1,3,4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205,
ст. 207, ст. 254, ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі задовольнити
частково.

Постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 29.09.2011
року у справі № 2а-3449/11 - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі про
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни за період з
01.01.2011 року по 08.03.2011 року включно
залишити без розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Виноградівському
районі нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням абзацу 1 частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум за
період з 09.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України
допустити вищезазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Р.М. Гулид

судді
С.М. Кузьмич

В.М. Каралюс