Справа № 826/14262/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій
Суддя-доповідач: Саприкіна
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.09.2014 року по справі за його позовом до
Служби безпеки України, Робочого
апарату Укрбюро Інтерполу
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання нечинним рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Служби
безпеки України, Робочого апарату
Укрбюро Інтерполу МВС України про
визнання нечинним рішення 22 лютого 2012
року щодо розміщення в міжнародний
розшук; зобов'язання вжити необхідних
заходів для відновлення порушених прав
і свобод.

Ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.09.2014 року у відкритті провадження
позивачу було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, ухвалу суду першої інстанції, а
справу направити до того ж суду для
продовження розгляду. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність
оскаржуваного рішення, порушення судом
норм процесуального права. Вважає, що
даний спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, що
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач, оголошений в міжнародний
розшук 22.02.2012 року за ініціативи Служби
безпеки України в рамках кримінальної
справи № 6/10520, порушеної за ознаками
складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 27,
ч. 5 ст. 191 КК України.

24.02.2012 року заступником
Генерального прокурора України було
скасовано постанови від 14.12.2011 року та
22.12.2011 року про порушення кримінальної
справи відносно позивача.

На думку апелянта, рішення Служби
безпеки України та Робочого апарату
Українського бюро Інтерполу МВС
України про оголошення його з 22 лютого
2012 року в міжнародний розшук повинні
бути визнані нечинними.

В судовому засіданні встановлено,
що 03.09.2013 року відносно позивача
порушено кримінальну справу та
проводяться слідчі дії щодо злочинів,
передбачених нормами КК України. Дана
обставина не заперечується сторонами.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку, що
дії відповідача стосовно прийняття
рішення, постановленого за правилами
КПК України, про оголошення позивача у
міжнародний розшук, можуть і повинні
бути оскаржені та оцінені в рамках
порушеної кримінальної справи,
провадження по якій триває на даний
час. При цьому, судова колегія також
виходить з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Виходячи з приписів ст. 104 КАС
України, до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Оскарження дій Служби безпеки
України при проведенні ними досудового
розлсідування та оголошення
підозрюваного у розшук врегульовано
нормами КПК України. Отже, дані
правовідносини є
кримінально-правовими, а тому взагалі
не підлягають розгляду
адміністративними судами в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки між сторонами не склалися
публічно-правові відносини, тому дана
справа не повинна вирішуватися в
порядку адміністративного
судочинства.

Крім того, спірні правовідносини
не можуть бути віднесені до категорії
публічно-правових з тих підстав, що їх
виникнення не пов'язано з будь-якими
рішеннями, діяльністю або
бездіяльністю органів владних
повноважень в сфері управлінської
діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Варто звернути увагу на
положення ч. 2 ст. 17 КАС України, згідно
яких, компетенція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи: …; 2) що
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства; … .

Колегія суддів не може не
звернути увагу на Рішення
Конституційного Суду України за
конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзаців 3-5 ст. 248-3 ЦПК України
та за конституційними зверненнями
громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо
офіційного тлумачення абзацу 4 ст. 248-3
ЦПК України (справа щодо
конституційності ст. 248-3 ЦПК України)
від 23.05.2001 року. Оскільки з даного
рішення слідує, що захист прав і свобод
людини не може бути надійним без
надання їй можливості при
розслідування кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури. Таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
КПК України, оскільки діяльність
посадових осіб, як і діяльність суду,
має свої особливості, не належить до
сфери управлінської та не може бути
предметом оскарження, визначеному
главою 31-А ЦПК України (в редакції 1963
року).

Застосовуючи в даному випадку
аналогію законодавства, судова колегія
приходить до висновку, що скарги на дії
посадових осіб органів державної
влади, в тому числі, органів
прокуратури чи їх бездіяльність при
розслідуванні кримінальної справи
повинні розглядатися лише в порядку,
встановленому КПК України.

Отже, КАС України жодним чином не
регулює та не визначає порядок зміни
органу досудового розслідування та
передачі матеріалів кримінального
провадження тому чи іншому слідчому
органу, оскільки така процедура
прописана в КПК України.

Враховуючи вище викладене,
проаналізувавши обставини справи,
колегія суддів знаходить, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови у відкритті провадження.

Доводи апелянта, що ним
оскаржується не процесуальне рішення
слідчого Служби безпеки України, а
запит до Робочого апарату Українського
бюро Інтерполу МВС України, колегією
суддів не приймається до уваги,
оскільки з прохальної частини
адміністративного позову чітко
вбачається, що позивач просить визнати
нечинним саме рішення Служби безпеки
України від 22 лютого 2012 року щодо
розміщення його в міжнародний розшук.
Крім того, запит не являється рішенням
суб'єкта владних повноважень в
розумінні ст. 17 КАС України, а тому
взагалі не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається. Тому, апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 157
КАС України колегія суддів знаходить
за необхідне роз'яснити позивачеві, що
даний спір відноситься до юрисдикції
місцевих загальних судів та повинен
вирішуватися в порядку кримінального
судочинства за вимогами
Кримінально-процесуального кодексу.

Керуючись, ст.ст. 2, 4, 19, 157, 199, 200, 205, 206 КАС
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.09.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.