Справа № 2а-1475/2010
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Справа № 13180/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Каралюса В.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря
Бєлкіної Н.І.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова на
постанову Франківського районного
суду м. Львова від 22.12.2010 р. у справі
№2а-1475/2010 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

встановив:

Постановою Франківського
районного суду м. Львова від 22.12.2010 року
в справі №2а-1475/10 адміністративний
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі м.
Львова про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії задоволено повністю. Визнано
дії управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі м.
Львова в частині застосування при
розрахунку пенсії ОСОБА_1, починаючи з
03.12.2009р. показники середньої заробітної
плати за 2007 рік, протиправними;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі м.
Львова здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до
ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.п.3 п.11 Постанови КМ
України №530 від 28.05.2008р. «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» з урахуванням показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії,
тобто за 2008 рік, починаючи з 03.12.2009р.;
виплату провести з урахуванням
проведених виплат.

В апеляційній скарзі скаржник просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняте нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.
Посилається на те, що відповідно до ст.
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ( зі змінами, внесеними
Законом України « Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»)
було передбачено проведення
перерахунків пенсій з урахуванням
страхового стажу, набутого після її
призначення та із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, що визначається
згідно зі ст. 40 Закону. Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008 зміни, що були внесені до
ст. ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування», в частині
визначення зазначеного вище показника
заробітної плати та порядку проведення
перерахунку пенсій були визнані
неконституційними, а рішення щодо
відновлення дії зазначеної норми в
попередній редакції не приймалось. У
зв'язку з цим, перерахунки пенсій
проводились відповідно до підпункту 3
пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року №530 « Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян». До законодавчого
врегулювання питання визначення
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, перерахунки пенсій у 2009 році
відповідно до п.п. 3 п.11 Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року №530 проводяться із застосуванням
показника заробітної плати ( доходу ) в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
2008 рік ( 1573.99 грн.). Таким чином,
перерахунок пенсії позивачу було
проведено відповідно до підпункту 3
пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року №530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» із застосуванням
показника заробітної плати в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
2007 рік ( 1197,91 грн.).

Позивач в судовому апеляційну скаргу
заперечив за безпідставністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та
матеріалами справи підтверджується, що
позивач перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію. Позивач
в лютому місяці 2009 року звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку пенсії згідно зі ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». На його звернення щодо
розміру перерахунку пенсії відповідач
повідомив, що при перерахунку пенсії
для розрахунку заробітку, з якого
обчислюється пенсія, була застосована
середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України
за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідач
при перерахунку пенсії повинен
застосовувати середню заробітну плату
за 2008 рік.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, послався
на ті обставини, що відповідно ч. 2 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для визначення
заробітної плати для обчислення
береться середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, тому при
перерахунку пенсії відповідач повинен
застосовувати показник середньої
заробітної плати за 2008 рік, що передує
року звернення позивача про
перерахунок пенсії.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх помилковими, виходячи з
наступного.

Згідно з обставинами справи між
сторонами виник спір щодо дій
відповідача при перерахунку пенсії
працюючому пенсіонеру та застосування
показника середньої заробітної плати
працівників відповідно ст.ст. 40, 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Перерахунок пенсій працюючим
пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється пунктом 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року №1058-IV (з наступними
змінами та доповненнями) (далі - Закон
№1058). Вказана норма закону передбачає,
що у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Наведена редакція існує після
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року №
107-6.

Скасовані зміни надавали
можливість перераховувати пенсію із
заробітної плати за періоди страхового
стажу, зазначені в частині 1 статті 40
цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналізуючи відновлену (діючу)
норму абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону
№1058 перерахунок пенсії здійснюється
із заробітної плати (доходу), з якої
була обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Частина 1 ст. 40 передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до частини 2 статті 40
Закону № 1058 одним з показників, який
враховується в формулі визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії, є середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення не за
перерахунком, а за призначенням пенсії.
При цьому колегія суддів зазначає, що
термін «обчислення пенсії» у правовому
розумінні тотожний терміну
«призначення пенсії», а не перерахунку.

Виходячи з наведеного, при
перерахунку пенсії не підлягає
врахуванню показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для призначення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії, у зв'язку з
визнанням даних змін до Закону
неконституційними, оскільки приписами
Закону №1058 в редакції, чинній з 22
травня 2008 року, застосування такого
показника при перерахунку пенсії не
передбачене.

Правове розуміння понять
«середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України» та «показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії» є різними
правовими категоріями.

Згідно зі змістом вищенаведених
норм законів правила частини першої
статті 40 Закону № 1058 при перерахунку
пенсії застосовуються з метою
визначення періоду страхового стажу,
за який може бути обчислена заробітна
плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті
передбачає формулу для обчислення, а не
перерахунку пенсії з застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України.

Виходячи з наведеного, середня
заробітна плата працівників, зайнятих
в галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч.2
ст.40 Закону № 1058 і є величиною
постійною, не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Тобто, під час перерахунку
пенсії величина середньої заробітної
плати (доходи) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії.

Враховуючи наведене, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки за 2008 рік відсутні, вказаний
показник середньої заробітної плати
застосовується виключно для
призначення пенсії, застосування його
для перерахунку є безпідставним.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Враховуючи наведене, постанова суду
суперечить зазначеним нормам
матеріального права та матеріалам
справи і підллягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; 3) невідповідність
висновків суду обставинам справи; 4)
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Апелянт у встановленому законом
порядку довів наявність передбачених
законом підстав для скасування
постанови суду.

Підсумовуючи викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанову
Франківського районного суду м. Львова
від 22.12.2010 р. у справі №2а-1475/2010 належить
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова -
задовольнити.

Постанову Франківського районного
суду м. Львова від 22.12.2010 р. у справі
№2а-1475/2010 скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Каралюс В.М.

Савицька Н.В.

Повний текст постанови складений 27.10.2014
року.