Справа № 820/17155/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лук'яненко М.О.,
за участю секретаря судового засідання
представників сторін:
позивача - Христової М.М.,
відповідача - Лисенка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства
"Промавтоматика" до державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне акціонерне
товариство "Промавтоматика", звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.09.2014 року №
, винесене державною податковою
інспекцією у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
суму 51110,00 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що спірне податкові
повідомлення - рішення ґрунтується на
помилкових судженнях суб'єкта владних
повноважень, що викладене в акті
перевірки відповідача, а відтак,
суперечить ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки за відсутності визначених
законом підстав покладають на платника
податків додатковий обов'язок по
оплаті грошового зобов'язання на
користь Державного бюджету України.

Представник позивача, в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, надав суду письмові
заперечення, позиція яких повністю
збігається з викладеною в судовому
засіданні, де зазначив, що під час
проведення перевірки та складання акту
перевірки фахівці відповідного
податкового органу діяли згідно до
вимог чинного податкового
законодавства. За результатами
перевірки, в акті були зафіксовані
порушення вимог Податкового кодексу
України, за що позивачу були визначені
відповідні податкові зобов'язання.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку.

Позивач, як юридична особа
зареєстрований виконавчим комітетом
Харківської міської ради 04.11.1995 року, що
підтверджується свідоцтвом серії А01
№426134 (а.с. 51).

З витягу головного управління
статистики у Харківській області від
07.04.2014 року №06/3-11/1538 встановлено, що
підприємство позивача займається
такими видами діяльності за КВЕД-2010: 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля, 27.32
Виробництво інших видів електронних і
електронних проводів та кабелів, 27.40
Виробництво електричного
освітлюваного устаткування, 27.90
Виробництво іншого електричного
устаткування, 43.21 Електромонтажні
роботи, 46.19 Діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту (а.с. 53).

Фахівцем державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
проведено виїзну позапланову
документальну перевірку приватного
акціонерного товариства
"Промавтоматика", , з
питання правильності визначення
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з ТОВ "Т.С.Т.ГРУП", за
період березень 2014 року та подальшому
ланцюгу постачання, за результатами
якої складено акт №3497/20-31-22-03-07/23764504 від
21.08.2014 року, яким зафіксовано порушення:
ст. 44, ст. 185, ст. 198, ст. 200, ст. 201
Податкового кодексу України (а.с. 14-24).

Позивач не погодившись з висновками
акту перевірки подав на них свої
заперечення №727 від 03.09.2014 року (а.с. 28-30).

На підставі вказаного акту перевірки
від 21.08.2014 року №3497/20-31-22-03-07/23764504,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення від 15.09.2014 року
№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 51110 грн. (а.с.
35).

Судовим розглядом встановлено, що між
позивачем (покупець) та ТОВ "Т.С.Т.ГРУП"
(постачальник) укладено договір
поставки №ТГ-0317/3 від 03.03.2014 року, за
умовами якого постачальник приймає на
себе обов'язок передати (поставити) у
власність покупцю, в ході дії договору,
комплектуючі вироби в асортименті і
якості, вказаних в рахунках-фактури,
які є невід'ємною частиною укладеного
договору. Покупець зобов'язується
прийняти даний товар і своєчасно
здійснити його оплату на умовах,
передбачених даним договором (а.с. 85-88).

Реальність вчиненого підтверджується
залученими до матеріалів справи
документами первинного та
бухгалтерського обліку: податковою
накладною №3333 від 31.03.2014 року,
видатковою накладною №ТГ-0303/81, №ТГ-0303/82
від 03.03.2014 року, №ТГ-0307/39 від 08.03.2014 року,
№ТГ-0312/40 від 12.03.2014 року, №ТГ-03217/12 від
17.03.2014 року, №ТГ-0322/13 від 22.03.2014 року,
рахунком - фактури, платіжним
дорученням №197 від 23.04.2014 року,
оборотно-сальдовою відомістю (а.с. 89-106),
сертифікатами відповідності (а.с. 139-145).

Товар, який реалізовувався позивачем
зберігався на орендованому приміщенні
за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21,
6-й поверх, кім. №№601, 602, 608, 609, 610, 611, 612, 613,
на підставі укладеного договору оренди
№12334/2014/10 від 15.01.2014 року (а.с. 76-84).

Проаналізувавши вищенаведені
обставини, суд приходить до висновку,
що позивачем доведено придбання у
своїх контрагентів послуг та
використання їх в своїй господарській
діяльності, оскільки ними виконані
умови укладених договорів, що
підтверджується первинними
бухгалтерськими та податковими
документами, які виписані з
додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні"
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995року №88,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995 року за №168/704), п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI та п.2.4 "Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку". Факти, які б
позбавляли правового значення
конкретні видані за здійсненою
господарською операцією документи
первинного бухгалтерського та
податкового обліку, відповідачем не
надані.

Досліджуючи витребувані та приєднані
до справи документи, суд відзначає, що
матеріали справи не містять жодних
доказів наявності між позивачем і
відповідачем та його контрагентом при
укладенні, виконанні договору
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
державі суспільного ладу або моральних
засад. Таких доказів суду відповідачем
не надано, а судом при виконанні вимог
ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів,
які б вказували на відсутність
реальності господарських операцій за
цим договором поставки, за правилами ч.
2 ст. 71 КАС України відповідач суду не
подав.

Судом не встановлено невідповідності
даних податкових накладних фактичним
обставинам справи.

Крім того, суд також зауважує, що
вказані податкові накладні містять усі
обов'язкові реквізити, передбачені п.
201.1 ст. 201 ПК України.

Порядок формування податкового
кредиту передбачений ст. 198 Податкового
кодексу України.

За правилами п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В силу приписів п.200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 вищевказаного
кодексу при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Згідно 200.3 ст. 200 Податкового кодексу
України при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Таким чином, надаючи оцінку всім
наявним в матеріалах справи договорам,
податковим накладним, видатковими
накладними, платіжними дорученнями,
оборотно-сальдовим відомостям,
рахунками-фактури, рахунками на оплату,
якими позивач доводе перед судом
реальність здійснення господарської
операції, суд, досліджуючи їх,
встановлює наявність обставин
реальності здійснення господарських
операцій платника податку, на підставі
яких таким платником були сформовані
дані податкового обліку.

Як встановлено судом, та вбачається з
матеріалів справи, позивач в
подальшому використав придбані товари
від свого контрагента ТОВ "Т.С.Т.ГРУП" в
своїй господарській діяльності, про що
свідчить договір поставки №7-04/07 від
18.04.2007 року укладений позивачем з НПП
"Хартрон-Плант"ЛТД (покупець) (а.с. 151-159),
заявками покупця на товар, податковими
накладними №17 від 21.01.2014 року, рахунком
на оплату, видатковими накладними,
оборотно-сальдовою відомістю, звітом
(а.с. 160-168, 170, 172-174).

Доставка товару по вищевказаному
договору здійснювалась самовивозом
ручною поклажею, що підтверджується
довіреностями наданими покупцем
ОСОБА_3 (а.с. 169, 171, 175).

Окрім іншого, суд не погоджується з
твердженням відповідача викладеним в
акті перевірки від 21.08.2014 року про
відсутність у позивача права на
формування податкового кредиту, з
підстав встановлення в акті "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Т.С.Т.ГРУП" від 30.04.2014 року
№1256/26-55-22-01/38963503, факту нереальності
здійснення господарської діяльності
контрагентом позивача, виходячи з
наступного:

Пунктом 1 порядку №1232 від 27.12.2010 року
про проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
передбачено, що зустрічна звірка
полягає у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Тому, у податкового органу не було
законних підстав робити висновок про
нереальність здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами лише на підставі акту
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки", оскільки
контрагент позивача фактично не
перевірялись, документи первинного та
бухгалтерського обліку ТОВ "Т.С.Т.ГРУП"
досліджені не були.

Поряд з цим суд зазначає, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 01.08.2014 року
по справі №804/10015/14 задоволено позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.С.Т. Груп" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дії та
зобов'язання вчинити певні дії. Визнано
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві шодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.С.Т. Груп", за
результатами якої складено акт від
30.04.14р. №1256/26-55-22-01/38963503 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Т.С.Т. Груп" ()
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період: з 01.03.14р. по 31.03.14р. Визнано
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві щодо
викладення висновків в акті від 30.04.14р.
№1256/26-55-22-01/38963503 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "Т.С.Т.
Груп" () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період: з
01.03.14р. по 31.03.14р.". Визнано протиправними
дії ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києва щодо внесення
коригувань до автоматизованої
інформаційної системи "Податковий
блок", зокрема, до підсистеми
"Аналітична система" на підставі
висновків, викладених у акті від 30.04.14р.
№1256/26-55-22-01/38963503 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "Т.С.Т.
Груп" () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період: з
01.03.14р. по 31.03.14р.". Зобов'язано ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві відновити в автоматизованій
інформаційній системі "Податковий
блок", зокрема, у підсистемі "Аналітична
система", показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ які були відкориговані податковим
органом на підставі висновків,
викладених у акті від 30.04.14р.
№1256/26-55-22-01/38963503 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "Т.С.Т.
Груп" () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період: з
01.03.14р. по 31.03.14р." (а.с. 121-131).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 09.10.2014 року постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 01.08.2014 року
залишено без змін (а.с. 133-137).

Положення ч.2 ст 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлюють, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Керуючись приписами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен довести суду та надати всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

Відповідач законність та
правомірність складання податкового
повідомлення - рішення від 15.09.2014 року
№, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 51110 грн. не
довів.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд
знаходить позов обґрунтованим, та
таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції
України, ст.ст. 4, 7, 8, 17, 71, 161-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного
акціонерного товариства
"Промавтоматика" до державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення - задовольнити в повному
обсязі.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.09.2014 року №
, винесене ДПІ у Київському районі
м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області на суму 51110,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 04
листопада 2014 року.

Суддя
М.О. Лук'яненко