Справа № 826/8899/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №826/8899/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Оксененка
О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Офіс Лайн» та
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Публічне акціонерне товариство
«Броварський завод пластмас»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Офіс лайн», про
звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, в якому просив суд
зняти з-під арешту нерухоме майно, а
саме комплекс, що розташований за
адресою: Київська область, м. Бровари,
бул. Незалежності, 53, гуртожиток
загальною площею 4883,7 кв м, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності
буд. 3б; зобов'язати зняти обтяження з
зазначеного нерухомого майна шляхом
виключення реєстраційного запису з
відповідного реєстру.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
серпня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправною та скасовано
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 31 січня 2013 року державним
виконавцем в межах ВП №36301106, у частині
накладення арешту на все майно, що
належить публічному акціонерному
товариству «Броварський завод
пластмас»; зобов'язано здійснити
заходи для зняття арешту з усього майна
публічного акціонерного товариства
«Броварський завод пластмас»,
накладеного вказаною постановою.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Офіс Лайн» та
відповідач, подали апеляційну скаргу з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, в яких просять
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
серпня 2014 року та ухвалити нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник
третьої особи - Публічного
акціонерного товариства «Броварський
завод пластмас», підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Представники відповідача та третьої
особи - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Офіс лайн», в судове
засідання не з'явилися, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між позивачем, як іпотекодержателем, та
закритим акціонерним товариством
«Броварський завод пластмас»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Броварський
завод пластмас», як іпотекодавцем, 06
серпня 2009 року укладено іпотечний
договір, реєстраційний номер №856, за
умовами якого іпотекодавець з метою
забезпечення виконання позичальниками
- Закритим акціонерним товариством
«Броварський завод пластмас»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Луксор»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «І-Тел», товариством
з обмеженою відповідальністю «Трініті
Інвест Компані», відкритим акціонерним
товариством «Одеський портовий
холодильник», основного зобов'язання,
що випливає з кредитних договорів,
передає в іпотеку, а іпотекодержатель
приймає в іпотеку предмет іпотеки:

1. комплекс, що розташований за
адресою: Київська область, місто
Бровари, бульвар Незалежності, 53, що
належить іпотекодавцю на підставі
договору про поділ комплексу за
реєстровим номером 854 від 14.07.2009 року
(право власності зареєстровано 22.07.2009
року про що КП «Броварське БТІ»
зроблено в книзі №1/4 запис №1303);

2. гуртожиток, площею 4883,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Київська
область, місто Бровари, бульвар
Незалежності, 3Б, що належить
іпотекодавцю на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
22.07.2009 року серії ССІ №515820 (право
власності зареєстровано 22.07.2009 року про
що КП «Броварське БТІ» зроблено в книзі
№1/4 запис №1304).

Узгоджена сторонами оціночна вартість
предмета іпотеки становить 115076525,00 грн.

Також 06 серпня 2009 року нотаріусом
накладено заборону на відчуження
зазначеного в договорі майна, що
підтверджується витягами про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 06.08.2009 року №24313809.

Судом першої інстанції встановлено, що
зобов'язання за кредитними договорами
між позивачем та Закритим акціонерним
товариством «Броварський завод
пластмас», товариством з обмеженою
відповідальністю «Луксор»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «І-Тел», товариством
з обмеженою відповідальністю «Трініті
Інвест Компані», відкритим акціонерним
товариством «Одеський портовий
холодильник», не виконані.

31 січня 2013 року державним виконавцем
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження №36301106 з
виконання наказу Господарського суду
Київської області, що виданий 28.01.2013
року №14/102-11, щодо стягнення з ПАТ
«Броварський завод пластмас» на
користь ТОВ «Офіс лайн» заборгованості
у розмірі 4627485,00 грн., судових витрат -
25500,00 грн., державного мита - 236,00 грн.

Того ж дня державним виконавцем
прийнято постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження у ВП №36301106, якою
накладено арешт на все майно, що
належить ПАТ «Броварський завод
пластмас», у межах суми звернення
стягнення, та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить боржнику лише в межах суми
боргу.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону
України «Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до положень статті 3
зазначеного Закону іпотека виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду. У разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Відповідно до частини першої та
третьої статті 33 зазначеного Закону у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Отже, позивач як іпотекодержатель має
першочергове право задовольнити свої
вимог до боржника за рахунок предмета
іпотеки з моменту державної реєстрації
іпотеки.

Відповідно до статті 52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Частиною четвертою вказаної статті
Закону передбачено, що про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Проте, позивачу не було направлено
повідомлення про звернення стягнення
на заставлене майно для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями.

Відповідно до частини першої та
третьої статті 54 зазначеного Закону
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
договір іпотеки був укладений раніше
ніж у ТОВ «Офіс лайн» виникло право на
стягнення з ПАТ «Броварський завод
пластмас» коштів на підставі наказу
Господарського суду Київської області,
що виданий 28.01.2013 року №14/102-11, та
вартість предмету іпотеки не перевищує
розмір заборгованості боржника перед
позивачем як іпотекодержателем, тому
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що в даному випадку на
заставлене майно не може бути звернуто
стягнення для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями.

Згідно частини другої статті 60 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
вийшов за межі позовних вимог та з
метою повного захисту прав позивача
правомірно визнав протиправною та
скасував постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження від 31 січня 2013 року в межах
ВП №36301106, у частині накладення арешту
на все майно, що належить публічному
акціонерному товариству «Броварський
завод пластмас» та зобов'язав
відповідача здійснити заходи для
зняття арешту з усього майна
публічного акціонерного товариства
«Броварський завод пластмас»,
накладеного вказаною постановою.

Крім того, колегія суддів враховує, що
згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 04.08.2014 року №65565428
наявні актуальні обтяження на підставі
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 31.01.2013 року у ВП 36301106.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс
Лайн» та Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
03.11.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.М. Оксененко

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Оксененко О.М.

Федотов І.В.