Справа № 826/15324/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маркон-Холод» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві про визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів та картки відмови в митному
оформленні (випуску) товарів, стягнення
надмірно сплачених платежів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маркон-Холод»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів та Головного
управління Державної казначейської
служби України у м.Києві та просило
визнати протиправними і скасувати
рішення відповідача про коригування
митної вартості товару №100270000/2013/310154/2
від 16.07.2013 та картку відмови у митному
оформленні №100270000/2013/50169 від 16.07.2013;
стягнути з Державного бюджету України
надмірно сплачену суму податку на
додану вартість у розмірі 47 559,60 грн. та
суму надмірно сплаченого ввізного мита
у розмірі 12 397,05 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
березня 2014 року позов задоволено
частково: визнано протиправними та
скасовано рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів №100270000/2013/310154/2 від 16.07.2013 та
картку відмови у митному оформленні
№100270000/2013/50169 від 16.07.2013. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що подані позивачем до митного
оформлення документи містять
розбіжності, які унеможливлюють
перевірку числового значення митної
вартості, а тому адміністративний
позов ТОВ «Маркон-Холод» вважає
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
між ТОВ «Маркон-Холод» (Покупець), та
Компанією Дюпон де Немур Интернешнл
Сарл (DuPont de Nemours International Sarl, Switzerland)
(Продавець) укладено контракт
№Disa-Marcon-Kholod/2012 від 29.10.2012, а також
додаткові угоди до вказаного контракту
№1 від 17.12.2012 та №2 від 26.04.2013, згідно з
якими позивач купує, приймає та оплачує
товар, - Галогеновані похідні
вуглеводів - Холодоагент SUVA 134A,
розфасований в сталеві балони
місткістю 13,62кг.

До митного органу декларантом подано
вантажно-митну декларацію
№100270000/2013/263473 від 11.07.2013.

На підтвердження митної вартості
товару марки DuPont декларантом з метою
здійснення митного контролю та митного
оформлення подано наступні документи:
картку обліку особи №100/2012/0007114 (код за
класифікатором 1602); акт про проведення
огляду товарів, транспортних засобів
від 05.07.2013 (код за класифікатором 1701);
морський транспортний документ
(морська накладна) №MSCUAV286222 від 21.06.2013
(код за класифікатором 2710); міжнародну
автомобільну накладну (CMR) від 05.07.2013
№016364 (код за класифікатором 2730);
платіжне доручення в іноземній валюті
№4 від 20.05.2013 на суму 52518,72 Євро (код за
класифікатором 3001); рахунок-фактуру
(інвойс) від 11.06.2013 № на суму 52518,72
Євро (код за класифікатором 3105)
пакувальний лист від 09.07.2013 (код за
класифікатором 3141);
зовнішньоекономічний договір -
контракт поставки № Disa-Marcon-Kholod/2012 від
29.10.2012 (код за класифікатором 4100);
додаткова угода №1 від 17.12.2012 до
контракту №Disa-Marcon-Kholod/2012 від 29.10.2012 (код
за класифікатором 4103); додаткова угода
№2 від 26.04.2012 до контракту
№Disa-Marcon-Kholod/2012 від 29.10.2012 (код за
класифікатором 4103); додаток №2 від
16.05.2013 до контракту поставки
№Disa-Marcon-Kholod/2012 від 29.10.2012 (код за
класифікатором 4103); договір
складського зберігання №71/АК/2013 від
04.07.2013 (код за класифікатором 4204);
інформацію щодо позитивних
результатів здійснення екологічного,
фітосанітарного, радіологічного
контролю товарів (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу) від 05.07.2013 №2730 (код за
класифікатором 5502, 5503, 5504); сертифікат
про проходження товару від 10.06.2013
№S1854 (код за класифікатором 7011);
лист ДП «Держзовнішінформ від 08.07.2013
№11/621 (код за класифікатором 9000);
лист-роз'яснення Міністерства екології
та природних ресурсів України від
13.06.2013 №9333/12/10-13 (код за класифікатором
9000); лист про помилку від 09.07.2013 (код за
класифікатором 9000); копія митної
декларації країни відправника від
11.06.2013 (код за класифікатором 9610).

Митна вартість товару була заявлена
декларантом за основним методом, тобто
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) в сумі
537866,85грн (52518,72 Євро).

За результатами здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів відповідачем
направлено декларанту електронне
повідомлення про надання додаткових
документів, а саме: виписки з
бухгалтерської документації,
каталогів, специфікацій, прейскурантів
(прайс-листів) виробника товару,
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інших документи для
підтвердження митної вартості товару
(за бажанням декларанта).

Позивачем було подано виписки з
бухгалтерської документації та
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями. Водночас, зазначено, що
у товариства відсутні каталоги та/або
прайс-листи виробника товару, оскільки
корпоративна політика компанії «DuPont»
не передбачає використання
прайс-листів (прейскурантів) та
каталогів. Зазначене підтверджується
листом компанії «DuPont» від 20.09.2013, в
якому зазначено, що компанія не готує
прайс-листи (прейскуранти), усі ціни на
продукцію прописано у специфікаціях до
контракту та вказано у інвойсах, а
також компанія не випускає каталоги на
свою продукцію, уся необхідна
інформація міститься на сайті
www.refrigerants.dupon.com у вільному доступі.

Незважаючи на це, рішенням Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 16.07.2013 №100270000/2013/310154/2 митну вартість
імпортованих товарів скориговано за
резервним методом, виходячи з ціни 6,8090
Євро за 1кг. на загальну суму - 74190,86 Євро
та винесено картку відмови у митному
оформленні №100270000/2013/50169 від 16.07.2013.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
правильність визначення позивачем
митної вартості товару за ціною
договору, а також об'єктивна можливість
застосування першого методу не були
спростовані відповідачем.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого.

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційному перегляду
підлягає лише та частина позовних
вимог, які були задоволені та стали
підставою для звернення відповідача із
даною апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. ст. 49-50 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

За правилами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

Відповідно до частини 1 ст. 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 ст.53 Митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі неправильно визначено митну
вартість товарів, заявлена декларантом
або уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи вбачається, що
право митного органу на витребування
від декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, однією з
підстав виникнення якого є виявлення
розбіжностей у поданих декларантом
документах, і такі розбіжності мають
впливати саме на числове значення
складових митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем надано відповідачу для
митного оформлення імпортованого
товару всі документи, що передбачені ч.
2 ст. 53 МК. Подані документи чітко
ідентифікують оцінюваний товар та
містять об'єктивні і достовірні дані,
які підтверджують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, тобто підтверджували митну
вартість товарів за ціною договору
згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК.

З матеріалів справи вбачається, що
витребувані відповідачем додаткові
документи подано декларантом разом із
поясненнями.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного
рішення про коригування митної
вартості товарів, метод визначення
митної вартості товарів за ціною
контракту не застосовувався, оскільки
надані документи для підтвердження
митної вартості містять неповні
відомості.

Разом з тим, витребувані від позивача
додаткові документи не входять до
переліку документів, які підтверджують
митну вартість товару та подаються
декларантом за власним бажанням.

Щодо визначення відповідачем вартості
оцінюваного товару порівняно з
вартістю подібних (аналогічних)
товарів, що є вищою за контрактну ціну
оцінюваних товарів, то сама по собі
різниця між вартістю подібних
(аналогічних) товарів не свідчить про
наявність порушень з боку декларанта і
не призводить до автоматичного
збільшення митної вартості товарів,
адже законодавство таких підстав прямо
не встановлює, а тому не є перешкодою
для застосування першого методу
визначення митної вартості товару.

Інших обставин, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору, відповідачем не наведено. Так
само як і інших обставин, які б впливали
на рівень задекларованої позивачем
митної вартості товару, судом не
встановлено.

Отже, відповідач не підтвердив
належними та допустимими доказами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Правильність
визначення позивачем митної вартості
товару за ціною договору, а також
об'єктивна можливість застосування
першого методу апелянтом спростовані
не були.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
застосування митним органом іншого
методу визначення митної вартості
товару, ніж заявлений декларантом у
вантажній митній декларації.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, а підстав
для скасування оскаржуваної постанови
суду, - немає.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 21
жовтня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.