Справа № 589/4050/14-а
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/4050/14-а р.
Провадження № 2-а/589/171/14 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 р. Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області у
складі:

головуючого судді -Євдокімової О.П.

при секретарі - Юрочко
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну позовну
заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
голови Шосткинської міськради ОСОБА_5,
завідуючої Шосткинським міськрайонним
центром державної установи Сумський
обласний центр держсанепидем служби
України, Державної
санітарно-єпідеміологічної служби
України, Міністерства охорони здоровя
України, Адміністрації президента
України про надання відповіді на
запити про надання інформації,
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що відповідачі не надали йому
відповіді на його запити, чим порушили
його права та Закон України «Про доступ
до публічної інформації » тому просить
зобов'язати останніх надати йому
вмотивовані відповіді. Також вважає, що
при замірі шуму в кімнаті його
квартири, з розпорядження ОСОБА_4 йому
видали протокол заміру шуму в
промислових примішеннях, а не в кімнаті
інваліда, а тому просить зобов'язати
ОСОБА_4 видати йому протокол заміру
шуму в його квартирі заповненій по
іншій формі. Крім цього просить
стягнути з ОСОБА_5 10000 грн моральної
шкоди за спричинену шкоду здоров'ю
ОСОБА_2 від шуму в 31 дцб від
елеваторного вузла системи опалення.

У судове засідання позивач не прибув,
надав суду заяву в якій зазначив, що
позов підтримує та просить розглянути
його без його участі.

Відповідачі: Державна
санітарно-єпідеміологічна служба
України, Адміністрації президента
України, голова Шосткинської міськради
ОСОБА_5., завідуюча Шосткинським
міськрайонним центром державної
установи Сумський обласний центр
держсанепидем служби України в судове
засідання не з'явилися, та кожен окремо
надав заперечення проти позову в яких
просять відмовити позивачу в
задоволенні його позову.

Відповідач, Міністерства охорони
здоров'я України в судове засідання
повторно не з'явились, заперечень проти
позову не надали, причини неявок до
суду не повідомили.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, тому суд протокольною ухвалою
від 23.09.2014 вирішив подальший розгляд
справи проводити в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи, судом
встановлено наступне.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі докази і обставини по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 2 КАСУ завданням судочинства
є захист права, свободи та інтересів
фізичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
Адміністративного Судочинства
України(КАСУ) в адміністративних
справах про протиправність рішень,дій
чи бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення,дії чи бездіяльності
покладається на відповідача,якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», усі
розпорядники інформації незалежно від
нормативно-правового акта, на підставі
якого вони діють, при вирішенні питань
щодо доступу до інформації мають
керуватися цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Згідно з ч.3 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», на
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини першої та в
частині другій цієї статті, вимоги
цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запит на інформацію
може бути індивідуальним або
колективним. Запити можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача.

Статтею 13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» визначено
розпорядників інформації для цілей
цього Закону (суб'єкти владних
повноважень, юридичні особи).

Судом встановлено,що 10 травня 2014 року
ОСОБА_1 звернувся до Державної
санітарно-єпідеміологічної служби
України (а.с.37) в якому просив надати
йому інформацію щодо допустимого
максимального рівня шуму в квартирі та
якими нормативними актами це
передбачено та регулюється. Листом від
28.04.2014р. вих№ 04.01-20-85/35-П Державна
санітарно-єпідеміологічна служба
України надала відповідь по
зазначеному запиту (а.с. 38,34-35)

Також 10 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до Адміністрації президента України
(а.с.60) в якому просив надати йому
інформацію щодо допустимого
максимального рівня шуму в квартирі та
якими нормативними актами це
передбачено, та роз'яснення форми
1додатка 5 ГОСТа 23337-78, на яке листом від
7.05.2014р. вих.. № 02-2/1075 з додатками йому
надано відповідачем відповідь
(а.с.62-,56-58)

Листом від 18.04.2014 року ОСОБА_1 надана
відповідь МОЗ України (а.с.10) на його
запити щодо порядку здійснення замірів
шуму в житлових приміщеннях та
переліку нормативно-правових актів, що
регламентують такий прядок з додатками
на 16 аркушах.

Листом від 14.04.2014 року за номером 01-44/17,
23.07.2014р., 15,08.2014р. були надані відповіді
Шосткинським міськвиконкомом (а.с.104-107)
про що зроблено відповідну відмітку та
долучено рекомендоване повідомлення
про вручення.

Таким чином з матеріалів справи
вбачається,що відповідачі надали
позивачу інформацію, на його
інформаційні запити, яка перебувала в
їх володінні, тобто виконали вимоги
Закону, щодо надання публічної
інформації.

Щодо вимоги позивача про видачу йому
протоколу заміру шуму в його квартирі
передбаченого ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80)
«Шум. Методы измерения шума на
селитебной территории и в помещениях
жилых и общественных зданий (с
Изменением N 1) », то слід зазначити
наступне.

ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80) «Шум. Методы
измерения шума на селитебной
территории и в помещениях жилых и
общественных зданий (с Изменением N 1) »
Справжній стандарт встановлює методи
вимірювання та оцінки шуму в
приміщеннях житлових та громадських
будівель і на селитебной території.

Стандарт не встановлює методи
вимірювання та оцінки шуму в
приміщеннях громадських будівель,
призначених для трудової діяльності, в
приміщеннях спеціального призначення
(радіо-, теле-, кіностудії, зали
кінотеатрів і театрів, концертні зали),
а також методи вимірювання авіаційного
шуму, встановлені ГОСТ 22283-76.

Додатком 5, вказаного ГОСТу,
передбачена форма протоколу, який
складається за результатами
зазначеного вимірювання.

Так 22.01.2014 року у позивача було
проведено виміри шуму в житловій
кімнаті відповідно до зазначеного вище
ГОСТу, що не заперечують сторони по
справі.

За результатами вимірювання було
складено протокол затверджений не
вказаним ГОСТом а Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 21 квітня
1999 року N 91 «Про атестацію санітарних
лабораторій підприємств і організацій
з метою надання їм права проведення
санітарно-гігієнічних досліджень
факторів виробничого середовища і
трудового процесу для атестації
робочих місць за умовами праці»

Таким чином відповідач в супереч
вимогам ГОСТу 23337-78 склав та видав
протокол позивачу по формі що не
стосується ГОСТу, згідно якого
проводилося вимірювання в житловій
кімнаті.

Разом з цим, слід зазначити, що вказана
вимога позивача була пов'язана з
невдоволеністю останнього, щодо
наявності на його будинку елеваторного
вузла системи опалення, шум якого
заважав позивачу. На день вирішення
справи по суті вказаний елеваторний
вузол перенесено (а.с.108 ), а тому нема
підстав вважати, що право позивача, та
особи в інтересах якої він діє
порушено.

Крім цього слід зазначити, що у разі
винесення судом рішення щодо
задоволення позову в даній частині,
виникнуть труднощі з його виконанням,
так як вказаний протокол при замірі
шуму в квартирі позивача не складався,
а повторно провести вказаний замір та
скласти відповідний протокол на
сьогоднішній день не можливо в зв'язку
з відсутністю джерела шуму, а тому суд
не знаходить законних підстав для
задоволення вказаного позову.

Розглядаючи позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_5, 10000 грн
моральної шкоди за спричинену шкоду
здоров'ю ОСОБА_2 від шуму в 31 дцб від
елеваторного вузла системи опалення то
позивач в супереч вимог КАС України не
надав суду жодних доказів, що така
шкода була заподіяна останній, а тому
нема законних підстав для його
задоволення.

Враховуючи зазначені вище обставини,
проаналізувавши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
правових підстав для задоволення
позовних вимог позивача немає,а тому в
задоволенні позовних вимог суд
відмовляє.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.7-9,11,12,49,69,70-71,94,158-160,162-163 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, ст.ст.19,20 Закону України «Про
публічний доступ до інформації», суд-,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до голови
Шосткинської міськради ОСОБА_5,
завідуючої Шосткинським міськрайонним
центром державної установи Сумський
обласний центр держсанепидем служби
України, Державної
санітарно-єпідеміологічної служби
України, Міністерства охорони здоров'я
України, Адміністрації президента
України про надання відповіді на
запити про надання інформації,
стягнення моральної шкоди відмовити в
повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської області
О.П.Євдокімова