Справа № 484/3881/14-а
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/3881/14-а
Провадження № 2-а/484/211/14 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2014 року Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області

в складі: головуючого - судді Панькова
Д.А.

при секретарі - Панчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Первомайську
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора з
адміністративної практики ВДАІ з
обслуговування м. Хмільник Власюк
Віктора Михайловича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора з адміністративної
практики ВДАІ з обслуговування м.
Хмільник Власюк В.М. про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
551299 від 13.09.2014 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 вказав, що з постановою він не
згоден та вважає, що інспектор діяв
неправомірно, порушив вимоги ст.ст. 268,
278-280 КУпАП, не з'ясував дійсні обставини
справи, тому постанова ПС1 № 551299
підлягає скасуванню.

В позові ОСОБА_1 пояснив, що в
указаний в постанові час він за кермом
вантажного автомобіля НОМЕР_1 з
вантажем, дійсно рухався в м. Хмільник.
На під'їзді до наступного перехрестя на
відстані 20-30 метрів він побачив зелений
сигнал світлофора і вже при в'їзді на
перехрестя світлофор працював в режимі
зеленого мигаючого світла. На
перехресті інших транспортних засобів,
яким би він міг завдати перешкоди, не
було, тому він прийняв рішення про
проїзд перехрестя, тобто закінчення
маневру, оскільки в іншому випадку
вимушений був би зупинитись посеред
перехрестя, і, відповідно, своїми діями
створив перешкоди іншим учасникам
дорожнього руху. Пунктом 8.7.3 «в» ПДР
дозволяється рухатися на зелений
мигаючий сигнал світлофору.

Згідно вимог 8.11 ПДР, яким передбачено,
що водіям, які в разі ввімкнення
жовтого сигналу світлофору або
підняття регулювальником руки вгору не
можуть зупинити транспортний засіб у
місці, передбаченому пунктом 8.10. цих
Правил, не вдаючись до екстреного
гальмування, дозволяється рухатися
далі за умови забезпечення безпеки
дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі та просив
про його задоволення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надіслав на адресу суду свої
заперечення по суті справи.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши
письмові матеріали справи та
заперечення відповідача з доданим
відеодиском, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги обгрунтовані та
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
13.09.2014 р. відносно ОСОБА_1 інспектором
ДПС було складено протокол про
адміністративне правопорушення за
порушення п. 8.7.3 г ПДР України.

Також 13.09.2014 р. відповідачем відносно
позивача було винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення ПС1 № 551299, в якій
відповідач вказав, що 13.09.2014 р. ОСОБА_1,
керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.
Хмільник на регульованому перехресті
здійснив рух на заборонний жовтий
сигнал світлофора, чим порушив вимоги
п. 8.7.3. г ПДР та скоїв правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаною
постановою позивача було піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Позивач зазначив, що вимоги п. 8.7.3 г ПДР
України він не порушував та надав свої
доводи.

Будь-яких доказів порушення позивачем
вимог ПДР України відповідач не надав.
Свідки в протоколі про адміністративне
правопорушення відповідачем не
зазначені.

Надісланий відповідачем CD-диск з
відеозаписом правопорушення, на
підтвердження викладеного в постанові
серії ПС1 № 551299 від 13.092014 року обставин
та факту порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 г ПДР
України, не може бути прийнятий судом
як доказ, так як з відеозапису
неможливо зрозуміти дійсних обставин
подій зафіксованих на ньому.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що прийти до висновку про
наявність у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення -
неможливо, оскільки інспектором ДПС не
було надано будь-яких доказів на
підтвердження даного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 р. № 14 "Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" встановлено, що зміст
постанови у справі про адміністративне
правопорушення має відповідати
вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Зокрема, у ній мають бути наведені
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та мотиви відхилення
інших доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Судом встановлено, що при винесенні
оскаржуваної постанови інспектором не
враховано зазначених вимог закону,
оскільки постанова містить лише фабулу
адміністративного проступку без
посилання на докази, передбачені ст. 251
КУпАП із наданням їх правової оцінки,
та обставини визначені у ст. 280 КУпАП,
тобто вказана постанова не має жодного
мотивування. Крім цього, у постанові не
зазначено обставин передбачених
статтями 33-35 КУпАП, які необхідно
враховувати при накладенні стягнення,
а тому вона за своїм змістом не
відповідає вимогам ст.283 КУпАП та є
протиправною. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КупАП
передбачено, що розглядаючи скаргу на
постанову про адміністративне
правопорушення, перевіряючи
законність та обґрунтованість
винесеної постанови, може прийняти
рішення про скасування постанови і
закриття справи.

Отже, постанова ПС1 № 551299 від 13.09.2014 р. по
справі про адміністративне
правопорушення винесена без достатніх
доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення та
без встановлення всіх обставин справи,
що виключає її законність.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідач по справі є
суб'єктами владних повноважень, однак
не надав жодних доказів на
підтвердження правомірності його дій
щодо складання відносно позивача
протоколу про адміністративне
порушення та винесення постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає за необхідне
задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.71, 86, 159 - 163 КАС України,
ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
551299 від 13.09.2014 року, винесену відносно
ОСОБА_1, а справу про адміністративне
правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Копія вірна. СУДДЯ:

Постанова набрала законної сили: 09.10.2014
р. Оригінал постанови знаходиться у
справі № 2-а/484/211/14 р. у Первомайському
міськрайонному суді Миколаївської
області.

Суддя Первомайського міськрайонного

суду Миколаївської області
Д.А.
Паньков

..