Справа № П/811/3486/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
03 листопада 2014 року
Справа № П/811/3486/14
Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Мирошниченко
В.С. розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Маловисківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми податкового боргу, -
Маловисківська об'єднана державна
податкова інспекція ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області звернулася до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми податкового боргу в
розмірі 1430,90 грн.
Згідно із п.3 ч.5 ст.183-2 КАС України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів - у разі якщо
протягом семи днів з дня закінченням
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, до суду не надійшло
заперечення відповідача та за умови, що
справа не розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем ухвалу про відкриття
скороченого провадження було отримано
16.10.2014 (а. с. 22), станом на 03.11.2014 року -
заперечення на позовну заяву чи заяву
про визнання позову до суду
відповідачем подано не було.
За таких обставин судом було здійснено
всі заходи для реалізації відповідачем
права судового захисту своїх прав та
Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового
кодексу України визначено, що органи
державної податкової служби, окрім
іншого, мають право стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.
Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначені в главі 1 розділу 14
Податкового кодексу України. Згідно
пунктів 291.2. та 291.3. статті 291
Податкового кодексу України 291.2.
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності. Юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10
Податкового кодексу України
встановлено, що єдиний податок
належить до місцевих податків.
Згідно підпункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
главою 1 розділу XIV Податкового кодексу
За приписами пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку. Згідно з
підпунктом 2 цього пункту до другої
групи належать фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2
статті 293 Податкового кодексу України,
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.
Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
Відповідно до пункту 300.1 статті 300
Податкового кодексу України платники
єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
Відповідно до пункту 58.1. статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.
Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідач
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем
та зареєстрований Новоархангельською
РДА 26.07.2013 року (а.с. 5).
За відповідачем рахується
заборгованість в сумі 1430,90 грн., що
підтверджується витягом з зворотнього
боку облікової картки платника. (а.с. 14).
Відповідачем було обрано спрощену
систему оподаткування на підставі
заяви від 08.08.2013 про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності(ІІ група платників
єдиного податку) (а.с.7-8).
Відповідно до рішення Торговицької
сільської ради від 19.07.2013року №309 для
фізичних осіб - підприємців, які
належать до ІІ групи платників єдиного
внеску встановлену ставку для
платників єдиного податку у розмірі 20 %
Крім того, податковим органом
проведено камеральну перевірку ФОП
ОСОБА_1, результати якої оформлено
актом про порушення податкового
законодавства №000120/11-12-17/НОМЕР_1 від
30.07.2014р. (а.с.12).
На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, податковим органом
прийнято податкове повідомлення -
рішення № від 30.07.2014 року на суму
1189,60 грн., яке отримано боржником
особисто 30.07.2014р. (а.с.13).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України
податковим органом сформовано
податкову вимогу від 20.06.2014р. №28702-11на
суму 1430,90 грн., яку вручено боржнику
особисто 20.06.2014 р. (а.с. 15).

Однак у встановлений законом строк
відповідач заборгованість не сплатив.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податкове зобов'язання
- це сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 цього
пункту, податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

За правилами пункту 122.1 статті 122
Податкового кодексу України несплата
(неперерахування) фізичною особою -
платником єдиного податку, визначеною
підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291
цього Кодексу, авансових внесків
єдиного податку в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом, тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 50
відсотків ставки єдиного податку,
обраної платником єдиного податку
відповідно до цього Кодексу

Статтею 87 Податкового кодексу України
визначені джерела сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійсненні позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167, 183-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 1430
(одна тисяча чотириста тридцять) грн.90
коп. на користь місцевого бюджету
України, в особі Маловисківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області.

Постанова суду за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання її
копії апеляційної скарги.

Постанова суду, прийнята у порядку
скороченого провадження виконується
негайно.

Суддя
В.С. Мирошниченко