Справа № 2а/2517/156/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/60615/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівІваненко Я.Л.,
Ліпського Д.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року

у справі за позовом Прилуцького
міжрайонного прокурора Чернігівської
області до Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості (далі - Прилуцький
МРЦЗ), третя особа - ОСОБА_4, про визнання
наказу незаконним та його скасування,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року Прилуцький
міжрайонний прокурор звернувся до суду
з позовом про скасування наказу
директора Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості від 19 жовтня 2011 року
№ 457 та зобов'язання відповідача
провести повторне службове
розслідування по факту порушення
пункту 5 Положення про порядок
організації та проведення оплачуваних
громадських робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 вересня 2008 року № 839 (далі -
Положення).

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18
квітня 2012 року позов задоволено.
Визнано незаконним і скасовано наказ
директора Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості від 19 жовтня 2011 року
№ 457 «Про результати службового
розслідування» та зобов'язано
відповідача провести повторне
службове розслідування по факту
порушення пункту 5 Положення, внаслідок
чого безробітний ОСОБА_5 був залучений
до оплачуваних громадських робіт понад
180 календарних днів.

Поставною Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нове
судове рішення, яким у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції і залишення в
силі рішення суду першої інстанції.
Зазначає, що судами порушено норми
матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами встановлено, що наказом
директора Прилуцького МРЦЗ від 30
вересня 2011 року № 427 на підставі
службової записки начальника відділу
організації працевлаштування
Прилуцького МРЦЗ Каліш Л.В., призначено
проведення службового розслідування
за фактом порушення пункту 5 Положення,
а саме: безробітний ОСОБА_5, перебуваючи
на обліку в центрі зайнятості у 2011 році,
замість 180 календарних днів, брав
участь в оплачувальних громадських
роботах 187 календарних днів. Внаслідок
чого, неправомірно профінансовано
Ладанській селищній раді кошти в сумі
311,54 грн. Згідно висновку комісії за
наслідками проведення службового
розслідування, встановлено факт участі
в оплачуваних громадських роботах
безробітного ОСОБА_5 протягом 187
календарних днів у межах календарного
року, що є порушенням пункту 5
Положення. Порушення допущено з вини
провідного спеціаліста з
працевлаштування Прилуцького МРЦЗ
ОСОБА_4, на якого згідно посадової
інструкції покладено обов'язок щодо
здійснення контролю за терміном участі
безробітного в ОГР в межах
календарного року.

За результатами службового
розслідування наказом директора
Прилуцького МРЦЗ від 19 жовтня 2011 року №
457 визнано, що неправомірне
фінансування Ладанської селищної ради
сталось з вини провідного спеціаліста
Прилуцького МРЦЗ ОСОБА_4

Згідно з частиною 1, 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Враховуючи вказані положення
законодавства, під актом державного чи
іншого органу слід розуміти юридичну
форму рішень цих органів - офіційний
письмовий документ, який породжує
певні наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Наказ про результати службового
розслідування лише фіксує обставини,
встановлені під час проведення
розслідування, факти виявлених
порушень та не є остаточним документом,
зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій
особами, яким він адресований. Тому
процесуальним законом не передбачена
можливість скасування такого
документа.

Отже, наказ про результати службового
розслідування, не може розглядатися як
нормативно-правовий акт чи акт
індивідуальної дії, а тому суд
апеляційної інстанції правильно
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Я.Л.
Іваненко Д.В.
Ліпський