Справа № 872/1952/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" березня 2014 р. справа №
1104/1926/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.
(доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Голованівського
районого центру зайнятості

на постанову Голованівського
районного суду Кіровоградської
області від 29.12.2012 р. у справі № 1104/1926/12

за позовом Голованівського районого
центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення допомоги по безробіттю, -

встановив:

У квітні 2011 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача на
користь позивача, кошти Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, отримані нею як допомога по
безробіттю в сумі 13149 гривень 38 копійок.

Постановою Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 29.12.2012
р. у задоволенні позову. Постанова
мотивована тим, що діючим
законодавством не передбачено
стягнення допомоги по безробіттю з
особи, яка не має статусу безробітного
на момент звернення до суду. Позивач не
пред'являв позовні вимоги про визнання
недійсною заяви відповідача також не
надав суду доказів недійсності чи
скасування наказу позивача від 17.06.2008
року №НТ080617 про надання відповідачу
статусу безробітного та призначення
допомоги по безробіттю, у зв'язку з чим
всі юридичні наслідки, створені на
підставі заяви про надання статусу
безробітного та наказу позивача від
17.06.2008 року №НТ080617 є дійсними, тому
позов задоволенню не підлягає.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись та порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову - про
задоволення позову.

Позивач та відповідач, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального

права, апеляційний суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач зареєструвалася в
Голованівському центрі зайнятості як
така, що шукає роботу, 09.06.2008 року.
Статус безробітної їй було надано
згідно статті 2 Закону України "Про
зайнятість населення" 16.06.2008 року за
поданою нею заявою про надання статусу
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю згідно п.4.ст.32,
п.1.ст.33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

В заяві від 17.06.2008 року відповідач
повідомила позивача, що вона не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності.

У період з 16.06.2008 року по 17.04.2009 року
відповідачу нарахована та
перерахована на її особовий рахунок №
79600809 в Голованівському відділені АКБ
"Надрабанк" допомога по безробіттю в
сумі 13149 грн. 38 коп.

В ході проведення обміну інформацією з
інспекцією по контролю за додержанням
законодавства стало відомо, що
відповідач була зареєстрована як
фізична особа-підприємець в період
отримання допомоги по безробіттю.

23.12.2009 року позивачем направлений лист -
запит №1118 державної реєстратору
Голованівської РДА про надання
інформації про дату реєстрації як
фізичної особи - підприємця та
фактичного зняття з обліку ЄДРПОУ
ОСОБА_1 (а.с.20). На даний лист отримана
відповідь від 23.12.2009 року №126 (а.с.21), з
якої вбачається, що відповідач була
зареєстрована суб'єктом
підприємницької діяльності у період з
25.10.2004 року по 08.10.2008 року.

Отже, на час звернення та присвоєння
статусу безробітного відповідач
надала позивачу недостовірну
інформацію щодо свого
працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст.36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. (ч.3 ст.36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття")

Відповідно до ст.39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

З наведеного вбачається, що необхідною
умовою для стягнення виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг є неповідомлення
безробітним про обставини, що
впливають на умови виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг. Вимог щодо визнання недійсним
чи скасування наказу про присвоєння
особі статусу безробітного та
призначення допомоги по безробіттю для
стягнення виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг ані
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", ані Законом України "Про
зайнятість населення" не передбачено.

Окрім того, помилковим є висновок суду
першої інстанції стосовно
розповсюдження норм Цивільного
кодексу України на спірні
правовідносини, оскільки це суперечить
ст. 1 ЦК України, яка визначає, що
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників та не
застосовується до майнових відносин,
заснованих на адміністративному або
іншому владному підпорядкуванні
однієї сторони другій стороні, а також
до податкових, бюджетних відносин.

Оскільки відповідач надала позивачу
недостовірну інформацію щодо себе з
часу присвоєння їй статусу
безробітного, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідно до ч.3 ст.36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" стягненню з відповідача
підлягає вся сума виплаченої допомоги
по безробіттю.

Відповідно до статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Голованівського
районого центру зайнятості
задовольнити.

Постанову Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 29.12.2012
р. у справі № 1104/1926/12 скасувати. Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Голованівського районого центру
зайнятості отриману допомогу по
безробіттю в сумі 13149 грн. 38 коп.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун