Справа № 676/4833/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/4833/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лисюк А.І.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_2,
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 15
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок пенсії з 13.12.2010 року із
заробітної плати (доходу), зазначеної у
довідці №115 від 10.06.2014 року, стягнення
недорахованої пенсії в розмірі 17967,15
грн.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 15 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
сторони оскаржили його в апеляційному
порядку.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 13 грудня 2010 року
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області позивачу
призначено пенсію по інвалідності
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

23 червня 2014 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області із заявою про
перерахунок пенсії, в якій просив
включити до заробітної плати, яка
враховується для обчислення пенсії,
суми матеріальної допомоги та
індексації.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області від 27 червня 2014
року №82/л-16 позивача повідомлено про
те, що проводити перерахунок пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" немає підстав.

Не погодившись з відмовою управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області, позивач
звернувся з адміністративним позовом
до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань та індексація заробітної плати,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватись при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно зі ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 06
листопада 2013 року у справі №21-350а13 за
позовом ОСОБА_10 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Для перерахунку пенсії позивачем була
надана довідка про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", в якій зазначені
усі виплати, з яких відраховувались
страхові внески (єдиний внесок) з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Право на збільшення розміру пенсії
виникло у позивача у зв'язку з
отриманням довідки про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу"
№115 від 10 червня 2014 року (а. с. 5).

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає
пенсію, розглядає питання про
призначення пенсії, перерахунок та
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії, а також про переведення з
одного виду пенсії на інший при
зверненні особи з відповідною заявою.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано зобов'язав відповідача
провести перерахунок пенсії позивача з
23 червня 2014 року, тобто з дати його
звернення до органу Пенсійного фонду
України із заявою про перерахунок
пенсії.

Оскільки право позивача на перерахунок
пенсії, на думку суду, підлягає захисту
за період з 23 червня 2014 року, то
відповідно позовні вимоги про
стягнення недонарахованої пенсії в
розмірі 17967,15 грн. задоволенню не
підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам апеляційної
скарги позивача про його право на
здійснення перерахунку пенсії в
розмірі 84% від суми заробітної плати з
якої визначається розмір пенсії,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги, що не були
заявлені в суді першої інстанції.

Як встановлено судом з матеріалів
адміністративної справи, зокрема з
позовної заяви та заяви про уточнення
позовних вимог, позивачем в суді першої
інстанції не заявлялась позовна вимога
про здійснення перерахунку його пенсії
виходячи з 84% від суми заробітної плати
з якої визначається розмір пенсії, а
відтак апеляційний суд позбавлений
можливості таку позовну вимогу
розглянути.

Позивач в своїй апеляційній скарзі
вказує на те, що його представником в
судових дебатах було проголошено
прохання до суду здійснити перерахунок
пенсії в розмірі 84% від суми заробітної
плати з якої визначається розмір
пенсії.

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що відповідно до відповідно
до ч. 1 ст. 137 КАС України позивач може
протягом всього часу судового розгляду
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. До початку
судового розгляду справи по суті
позивач може змінити підставу або
предмет адміністративного позову,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. Заява про зміну
позовних вимог повинна відповідати
вимогам, які встановлені цим Кодексом
для позовних заяв.

Як встановлено апеляційним судом з
матеріалів справи письмова заява про
зміну позовних вимог (щодо проведення
перерахунку пенсії виходячи з 84% від
суми заробітної плати з якої
визначається розмір пенсії) позивачем
до суду першої інстанції не подавалась.

При цьому колегія суддів звертає увагу
позивача на те, що він не позбавлений
можливості звернутись до суду першої
інстанції з позовною заявою про
перерахунок його пенсії виходячи з 84%
від суми заробітної плати з якої
визначається розмір пенсії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_2, управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 15
вересня 2014 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.