Справа № 9101/136012/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/7389/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря - Комар Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.09.2012 р.

у справі № 2а/0470/7389/12

за позовом Вільногірського міського
центру зайнятості

до Публічного акціонерного товариства
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення заборгованості в
розмірі 1515,20 грн. ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року Вільногірський міський
центр зайнятості звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
публічного акціонерного товариства
«Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат», в
якому просив стягнути з відповідача
витрати, пов'язані з виплатою допомоги
по безробіттю громадянці ОСОБА_1 в сумі
1515,20 гривень.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.09.2012 р. адміністративний позов
задоволено.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями
на Закон України «Про зайнятість
населення» від 01.03.1991 р. №803-XII та
Порядок працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 р. №992, згідно яких в разі
відмови у прийнятті на роботу
спеціалістів, які були раніше ними
заявлені, відшкодовують державній
службі зайнятості всі витрати,
пов'язані з працевлаштування,
професійною підготовкою,
перепідготовкою, виплатою допомоги по
безробіттю.

При цьому, суд зазначив, що відповідно
до листа ПАТ «Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» за
№72/07 від 29.10.2010 р., адресованого ректору
Національної гірничої академії
України на лист №05-07/306-10, відповідач
просив при плануванні розподілу
випускників 2011 року врахувати потреби
підприємства в фахівцях, зокрема за
спеціальністю «маркшейдерська
справа».

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, а також на
невідповідність рішення суду
обставинам справи, просить постанову
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Так, відповідач зазначає, що обов'язок
щодо відшкодування витрат, пов'язаних
з працевлаштуванням, перепідготовкою,
виплатою допомоги по безробіттю та
іншим, відповідно до законодавства
покладено на замовників, які
зазначенні у відповідних державних
контрактах, та які повинні подавати
вищим навчальним закладам інформацію
щодо переліку місць працевлаштування
та створення відповідних умов
випускнику, та які несуть
відповідальність за подану інформацію
- відповідно до п.3 та п.5 Порядку №992.
Оскільки відповідачем не
оформлювалось державне замовлення на
підготовку спеціаліста, то підстави
для задоволення позову відсутні.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, у яких просив у
задоволенні апеляційної скарги ПАТ
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат"
відмовити. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.09.2012 р.
залишити без змін.

У запереченнях позивач зазначає, що
Державна служба зайнятості не є
посередником і не бере участі у
господарських правовідносинах між
навчальним закладом та підприємством -
замовником. Угод, укладених між
названими особами, служба зайнятості
не має і не повинна мати. Вимоги
позивача базуються на документах, які
витребовуються при реєстрації в
державній службі зайнятості
випускників вищих навчальних закладів,
які навчались за державним
замовленням.

Представники відповідача у судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача підтримав доводи
та вимоги, викладені у запереченнях на
апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення сторін ,
розглянувши матеріали справи, вимоги
та доводи апеляційної скарги, а також
заперечення на неї, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Як встановлено судом, ОСОБА_1,
випускниця Державного вищого
навчального закладу «Національний
гірничий університет» (диплом НОМЕР_1
від 30.06.2011р.), згідно виданого учбовим
закладом направлення на роботу № 6 була
направлена в розпорядження публічного
акціонерного товариства
«Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» для
роботи на посаді за фахом
«маркшейдерська справа».

Вказаною установою випускниці було
відмовлено у працевлаштуванні через
призупинення роботи
гірничотранспортного обладнання, що
підтверджується листом ПАТ
«Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» за №
465/2н від 27.07.2011 р., адресованого ректору
ГВУЗ Національного гірничого
університету.

02.08.2011 року ОСОБА_1 звернулась до
Вільногірського міського центру
зайнятості із заявою про надання їй
статусу безробітної з виплатою
допомоги по безробіттю. При реєстрації
громадянкою пред'явлено направлення
навчального закладу на
працевлаштування ПАТ
«Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» №6
від 30.06.2011 року та довідка про відмову в
працевлаштування (вих.№465/2/к від 27.07.2011
року).

02.08.2011 року гр. ОСОБА_1 була
зареєстрована у Вільногірському
міському центрі зайнятості як шукаюча
роботу.

01 лютого 2012 року безробітна ОСОБА_1 була
знята з обліку в зв'язку із
працевлаштуванням за направленням
Вільногірського міського центру
зайнятості на підприємство
«Вільгірський гірничо-металургійний
комбінат» ПАТ «Кримський Титан» на
посаду замірника на
топографо-геодезичних і
маркшейдерських роботах.

У зв'язку із взяттям на облік вказаній
особі в період з 07.11.2011 року по 31.10.2012
року була призначена виплата допомоги
по безробіттю та були виплачені кошти в
сумі 1515 грн. 20 коп..

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про
зайнятість населення" від 1 березня 1991
року N 803-XII (чинному на момент
виникнення спірних відносин)
встановлено, що підприємства, установи
і організації в разі відмови у
прийнятті на роботу спеціалістів, які
були раніше ними заявлені,
відшкодовують державній службі
зайнятості всі витрати, пов'язані з
працевлаштуванням, професійною
підготовкою, перепідготовкою, виплатою
допомоги по безробіттю та матеріальної
допомоги по безробіттю. Одержані кошти
спрямовуються до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Відповідно до частини другої статті 56
Закону України "Про вищу освіту"від 17
січня 2002 року № 2984-ІІІ випускник вищого
навчального закладу, який навчався за
державним замовленням і якому
присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою
освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
та випускником.

Таким чином, з огляду на те, що
відповідачем не оформлювалось
державне замовлення на підготовку
спеціаліста, жодного договору про
підготовку фахівця з вищою освітою -
ОСОБА_1, між відповідачем та учбовим
закладом не укладалось, суд вважає , що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підставою звернення до суду позивачем
зазначено Порядок працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 922 від 22.08.1996 року.

Проте, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
ОСОБА_1 не входить до кола осіб, на яких,
відповідно до пункту 3 постанови
Кабінету Міністрів України № 922 від
22.08.1996 року про затвердження Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, поширюється зазначений
порядок.

Виходячи з викладеного та приймаючи до
уваги норми ст. 202 КАС, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат"
задовольнити. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.09.2012 р.
скасувати. У задоволенні позову
відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат"
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.09.2012 р. скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга на судове
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
судового рішення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення судового рішення в
повному обсязі.

(Постанову складено у повному обсязі
17.10.2014 року)

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко