Справа № 2-а-1850/11
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1850/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Войнарівський М.М. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області на постанову
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 26 жовтня
2011 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2.)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області (далі -
відповідач, або УПФУ в Миколаївському
районі Миколаївської області) про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у нарахуванні
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, як потерпілій внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеній
до категорії 3, у розмірі 25% від
мінімальної пенсії за віком,
зобов'язання відповідача провести
перерахування та виплату додаткової
пенсії у розмірі 25% від мінімальної
пенсії за віком з 01 червня 2008 року по 01
червня 2011 року та в подальшому, згідно
ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як потерпілій віднесеній
до категорії 3.

Постановою Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 26
жовтня 2011 року вказаний
адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірними дії УПФУ в
Миколаївському районі Миколаївської
області щодо відмови у нарахуванні
позивачу додаткової пенсії за
заподіяну шкоду здоров'ю, як потерпілій
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесеній до категорії 3, з 01 червня 2008
року. Зобов'язано УПФУ в Миколаївському
районі Миколаївської області провести
нарахування і виплатити позивачу
додаткову пенсію у розмірі 25% від
мінімальної пенсії за віком за період з
01 червня 2008 року по 01 червня 2011 року,
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як
потерпілій від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
відповідач подав до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вищезазначене
рішення та постановити нове, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити у повному обсязі.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеною до 3 категорії,
що підтверджується відповідним
посвідченням.

Нормами ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено пенсії особам, віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеним до категорії 3,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки чинним
законодавством інший мінімальний
розмір пенсії за віком не визначений.

Водночас, Законом України «Про
Державний бюджет на 2008 рік» змінено ст.
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме визначено, що
особам, віднесеним до категорії 3,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 10 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
положення Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік», якими
змінено положення ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Відповідно до п. 5 резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
визнані неконституційними положення
Закону України «Про Державний бюджет
на 2008 рік» втратили чинність з дня
ухвалення цього рішення, тобто з 22
травня 2008 року.

За таких обставин правильним і таким,
що відповідає закону, є висновок суду
першої інстанції, що позивач має право
на призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, вирішуючи справу, судом
першої інстанції не було враховано, що
позивач звернулась за захистом
порушеного відповідачем права на
перерахунок додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю за період з 01 червня
2008 року лише 14 липня 2011 року, тобто
частково з пропуском строку
визначеного ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України (в
редакції чинній на час звернення
позивача з вказаним позовом)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України (в
редакції чинній на час звернення
позивача з вказаним позовом)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, у позивача, як постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
право на перерахунок додаткової пенсії
виникло з 22 травня 2008 року після
винесення рішення Конституційним
Судом України № 10 рп/2008 від 22 травня 2008
року, яким положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
стосуються виплат, встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) та втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Вказане рішення
Конституційного Суду України було у
встановленому порядку опубліковано у
травні 2008 року, а тому позивач повинен
був дізнатись про порушення свого
права саме у травні 2008 року.

Судовою колегією встановлено, що
позивачем поставлено питання про
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок та виплату їй пенсії за
період з 01 червня 2008 року. За захист
порушеного права остання звернулась 14
липня 2011 року, тобто частково з
пропуском вищевказаного строку, а тому
в даному випадку, судовому розгляду
підлягають позовні вимоги в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, в іншій частині позовні вимоги
підлягають залишенню без розгляду.

Також, колегія суддів зазначає, що
вирішуючи спірне питання, судом першої
інстанції було помилково визначено
кінцевий період, за який позивач має
право на перерахунок додаткової пенсії
у розмірі встановленим ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з огляду на викладене.

З самого визначення поняття «пенсія»
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк. Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка має
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій,
зокрема, у постановах від 23 квітня 2012
року № 21-239а11 та від 19 березня 2013 року №
21-53а13.

Разом з тим, колегія суддів наголошує,
що порядок та строки нарахування
пенсій можуть бути змінені за умов
іншого законодавчого регулювання.

Вказану позицію щодо зміни порядку та
строку нарахування пенсії за умов
іншого законодавчого регулювання
висловлено, також, Верховним Судом
України, зокрема, у постанові № 21-293а13
від 05 листопада 2013 року.

Так, колегія суддів наголошує, що
пунктом 4 Закону України від 14 червня
2011 року № 3491-VI «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06 липня 2011 року за № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Пунктом 1 зазначеної Постанови
встановлено, що особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується: тим, що
належать до 3 категорії - 10% від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність.

З урахуванням зазначених норм
законодавства, а також враховуючи
вимоги даного позову, позивач має право
на перерахунок додаткової пенсії у
розмірі встановленим ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період по 22 липня 2011 року. З 23 липня
2011 року правомірність дій суб'єктів
владних повноважень у зазначених
категоріях справ необхідно перевіряти
на відповідність вимогам Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване судове рішення, відповідно
до ч. 1 ст. 203 КАС України, підлягає
скасуванню із залишенням без розгляду
позовних вимог позивача за період з 01
червня 2008 року по 13 січня 2011 року, а в
іншій частині, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.
202 КАС України, підлягає скасуванню з
винесенням нової постанови про
задоволення вказаних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області на постанову Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 26 жовтня 2011 року - задовольнити
частково.

Постанову Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 26
жовтня 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за період з 01 червня 2008 року по 13
січня 2011 року - залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії з 14 січня 2011 року -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області щодо відмови у нарахуванні
ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, як потерпілій
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесеній до категорії 3, у розмірі 25%
від мінімальної пенсії за віком з 14
січня 2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України м.
Білгород-Дністровський Одеської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2, як постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком, згідно вимог ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 14 січня 2011 року, з
урахуванням раніше виплачених сум за
вказаний період.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/