Справа № 484/2581/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 484/2581/13-а

Категорія: 3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мельничук О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
Первомайської міської ради «Затишок»,
Управління державної міграційної
служби України у Миколаївській
області, треті особи: Служба у справах
дітей Первомайської міської ради
Миколаївської області, ОСОБА_3, про
визнання незаконними дій та
зобов'язання поновити реєстрацію,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Комунального підприємства (далі КП)
Первомайської міської ради «Затишок»,
Управління державної міграційної
служби (далі УДМС) України у
Миколаївській області, треті особи:
Служба у справах дітей Первомайської
міської ради Миколаївської області,
ОСОБА_3, з урахуванням уточнення
позовних вимог, про встановлення та
визнання дій посадових осіб КП
Первомайської міської ради «Затишок»
щодо проведення підготовчих дій
(первинна обробка даних та перевірка)
для зняття з реєстрації місця
проживання малолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку
за адресою АДРЕСА_1 протиправними та
незаконними; встановлення та визнання
дій посадових осіб УДМС України у
Миколаївській області Первомайського
районного відділу щодо зняття з
реєстрації місця проживання
малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
протиправними та незаконними;
зобов'язання Первомайського районного
відділу УДМС України у Миколаївській
області анулювати запис про зняття з
реєстрації малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4
разом з матір'ю ОСОБА_3 та поновити
реєстрацію місця проживання
малолітніх дітей позивача в житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1 з дати
зняття їх з реєстрації за даною
адресою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що зняття з реєстрації СГІРФО
Первомайського району, яким
виконувались функції паспортної
служби, також зняття з реєстрації
неповнолітніх дітей було незаконним,
оскільки зняття з реєстрації дітей
пройшло із без згоди позивача в
порушення вимог ст.ст. 141 ч.1, 157 ч.1, 160 ч.1
Сімейного кодексу України.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 травня 2014 року відмовлено
у задоволенні адміністративного
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягаю задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2009
року по 24 січня 2013 року і від шлюбу
мають двох дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини припинені з березня
2011 року, а 14 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 укладено договір яким
встановлено розмір, строки та порядок
виплати аліментів першим другій на
утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, який посвідчено державним
нотаріусом Третьої Одеської державної
нотаріальної контори Різой Н.В.
реєстровано за №3-1272.

19 січня 2012 року ОСОБА_3 звернулась з
заявою до КП «Затишок» про виписку її з
АДРЕСА_1 з дітьми і в той же день вона
знята з реєстрації разом з дітьми,
згідно Форми А.

19 січня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
Первомайського РВ УДМС України в
Миколаївській області з заявою про
зняття з реєстрації, яка була авізована
директором та паспортистом КП
«Затишок» і в той же день вона була VI з
дітьми знята з реєстрації, про що є
відмітка в талоні зняття з реєстрації я
проживання в Україні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що УДМС України у
Миколаївській області Первомайського
районного відділу при знятті з
реєстрації малолітніх дітей позивача
діяв у відповідності до чинного на той
момент законодавства.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Сімейного кодексу України,
Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, що рішення
суду першої інстанції є неправильним,
оскільки зняття з реєстрації
неповнолітніх дітей було незаконним,
оскільки зняття з реєстрації дітей
пройшло із без згоди апелянта, крім
того, Наказ МВС України №96 від 03 лютого
2006 року «Про затвердження Примірного
регламенту з оформленням 11 документів
та контролю з питань реєстрації і
зняття з реєстрації місця проживання І,
(перебування) фізичних осіб в Україні»
було скасовано Наказом МВС України від
14 липня 2011 року №424, тому постанову суду
першої інстанції необхідно скасувати,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Як вбачається з матеріалів справи,
малолітні діти позивача - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з березня 2011 року проживають з
ОСОБА_3, а не з ОСОБА_2

З цього слідує, що місце проживання
вказаних дітей позивача було визначено
батьками ще до 19 січня 2012 року, тобто до
моменту зняття малолітніх дітей з
реєстрації.

Згідно ч.4 ст. 29 Цивільного кодексу
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла 10 років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

З матеріалі справи вбачається, що
ОСОБА_3 знімаючись з реєстрації в м.
Первомайськ і переїхавши для
проживання в м. Одесу та
зареєструвавшись там, разом з собою
перевезла і своїх дітей і відповідно
зняла їх з реєстрації в м. Первомайськ
та зареєструвала в м. Одеса, по місцю
свого проживання.

Враховуючи все вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо правомірності
дій УДМС України у Миколаївській
області Первомайського районного
відділу при знятті з реєстрації
малолітніх дітей позивача, оскільки
він діяв у відповідності до чинного на
той момент законодавства.

Що стосується доводів апелянта
відносно неправомірності дій
відповідача з посиланням на Наказ МВС
України №96 від 03 лютого 2006 року, то
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що Наказ МВС України №96 від
03 лютого 2006 року «Про затвердження
Примірного регламенту з оформлення
документів та контролю з питань
реєстрації і зняття з реєстрації місця
проживання збування фізичних осіб в
Україні» було скасовано Наказом МВС
України від 14 липня 2011 року №424 і було
винесено відповідний новий наказ МВС
України №77 від 22 листопада 2012 року,
тобто на 19 січня 2012 року питання про
зняття з реєстрації та постановка на
реєстрацію наказом МВС України не було
регламентовано.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог
стосовно неправомірності дій КП
«Затишок», оскільки вказане
підприємство не являється суб'єктом
владних повноважень відповідно до ч.2
ст. 2 та п.9 ч.1 ст. 3 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 27 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В.
Яковлєв