Справа № 401/611/14-а
Суддя: Регеша В. О.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/401/49/14
Справа № 401/611/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Світловодський
міськрайонни суд Кіровоградської
області в складі: головуючого судді-
Регеші В.О., при секретарі- Фадєєвій О.О.
у відкритому судовому засіданні
розглянувши адміністративну позовну
заяву ОСОБА_2 інтереси якого з
представляє. Світловодський
міжрайонний прокурор, до
Світловодської міської ради, треті
особи без заявлення самостійних вимог
Виконавчий комітет Світловодської
міської ради, Товариство обмеженої
відповідальності ( ТОВ "Політрейд"),
Спільне підприємство ТОВ
"Світловодськпобут" про визнання
незаконним, протиправним та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( надалі позивач)
інтереси якого згідно ст.36-1 закону "Про
прокуратуру" представляє
Світловодський міжрайонний прокурор,
звернувся до суду з адміністративною
позовною заявою до Світловодської
міської ради, треті особи без
заявлення самостійних вимог,
Виконавчий комітет Світловодської
міської ради ( надалі відповідач) , (
ТОВ) "Політрейд", Спільне підприємство
ТОВ ( СП ТОВ) "Світловодськпобут" про
визнання незаконним, протиправним та
скасування рішення субґєкта владних
повноважень Світловодської міської
ради від 29.08.2001р №519 ШПро надання згоди
на створення спільного підприємства
ТОВ "Світловодськпобут" та
зобовґязанням у разі задоволення
позовних вимог після вступу постанови
суду у законну силу опублікувати у
газеті "Світловодськ вечірній"
інформацію про визнання судом
незаконним рішення відповідача від
29.08.2001р №519 .

Світловодським
міськрайпрокурором до суду було подано
заяву про вступ у справі на підставі
ст.36-1 закону "Про прокуратуру", ухвалою
суду прокурора було допущено до участі
у справі (а.с.62). Прокуром було подано
відзив на позов ( а.с.64)

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що на його заяву
03.02.2014р державним реєстратором
Світловодського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області було надано згідно ст.20
закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" Витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
осіб -підприємців ( надалі ( ЄДР ЮО та
ФОП) ( а.с.3) щодо суб'єкта
господарювання СП ТОВ
"Світловодськпобут". З отриманого
документу дізнався найменування
юридичної особи ТОВ СП ТОВ
"Світловодськпобу" з
організаційно-правовою формою ТОВ,
співзасновниками вказаного
підприємства у рівних частинах по 50% є
ТОВ "Політрейд" та виконавчий комітет
Світловодської міської ради. Те що
співзасновником зареєстровано
виконавчий комітет здивувало позивача
оскільки йому було відомо, що у
створене підприємство було передано
цілісний майновий комплекс
комунальної власності щодо
централізованого опалення ( ЦО) та
гарячого водопостачання (ГВП) міста,
розпорядження майном громади може
здійснювати лише відповідач,
Світловодська міська рада. Тому ним
було подано інформаційний запит до
розпорядника інформації
Світловодського міського голови
надати йому в порядку закону "Про
доступ до публічної інформації
належним чином завірену копію рішення
про створення СП ТОВ
"Світловодськпобут". 12.02.2014р отримав
копію рішення відповідача від 29.08.2001р
№519 "Про надання згоди на створення
спільного підприємства ТОВ
"Світловодськпобут" про дату отримання
зазначив на копії, яка залишилася у
канцелярії виконкому та на копії
отриманого рішення. Проаналізувавши
отримане рішення з ним не погодився та
подав до суду зазначений
адміністративний позов. В позові
зазначив, що про незаконність рішення
дізнався у лютому місяці коли отримав
копію тому у розумінні ст. 99 КАС України
строк на оскарження рішення на його
думку не було пропущено. Але пізніше
вже після відкриття провадження у
справі подав заяву з клопотанням про
поновлення строку оскільки вважав, що
його твердження про відсутність
пропуску не має правового значення
тому суду необхідно поновити строк
зважаючи на наявність підстав для
його поновлення оскільки оскаржуване
рішення відповідача не
оприлюднювалося. Щодо права на
оскарження посилався на те, що у даному
випадку відповідач розпоряджався
майном комунальної власності, тобто
територіальної громади значної
вартості та важливості оскільки
мова йшла про надання послуг з ЦО та
ГВП споживачів, громадян міста. Дане
питання має суспільний громадський
інтерес, але на обговорення громади
перед прийняттям оскаржуваного
рішення не виносилося. В результаті
було утворено приватне підприємство
монополіста при неможливості
контролю за його діяльністю до того ж
виникає сумнів у тому, що майно
комунальної власності передається у
користування приватному підприємству
та стає фактично його власністю
всупереч закону "Про приватизацію".

Зазначив, що із змісту
оскаржуваного рішення відповідача
вбачається відсутність
описово-мотивувальної частини у якій
необхідно зазначати мета створення
даного підприємства та підстави тобто
якими нормами законодавства керувався
відповідач при прийнятті рішення.

Позивач зазначає, що відповідач не мав
повноважень встановлених законами
України " Про місцеве самоврядування в
Україні" та "Про господарські
товариства". Оскаржуваним рішенням
відповідач затвердив статутні
документи підприємства Статут та
Установчий договір, але вказані
затверджені документи не додано до
рішення ( не вказано у рішенні про
додані документи). Окрім того
затвердження статутних документів
одним із співзасновників не
передбачено законодавством, зокрема
законом України "Про господарські
товариства" згідно законом
затвердження статутних документів
передбачено лише зачальними зборами
учасників. У даному випадку
відповідачу було б доцільним погодити
установчі документи та направити їх на
затвердження загальними зборами.
Після того як на вимогу позивача суд
витребував у реєстратора завірену
копію реєстраційної справи позивач
виявив у ній протокол загальних зборів
учасників СП ТОВ "Світловодськпобут"
яким було оформлено рішення про
створення цього підприємства та
затверджено статутні документи. Таким
чином статутні документи мають
подвійне затвердження, рішенням ради
та загальними зборами. Пізніше як
підтверджується документами
реєстраційної справи загальними
зборами вносяться зміни у затверджені
рішенням ради документів, що
суперечить правовому порядку та
чинному законодавству змінити
затверджені документи радою може
тільки рада. Тобто якщо виникла
необхідність внести зміни в установчі
документи підприємства то необхідно
було спочатку ці зміни внести рішенням
ради, а потім загальними зборами. Окрім
того в оскаржуваному рішенні
відповідача дається доручення
міськвиконкому здійснити редакційні
правки у вже затверджені статутні
документи . Відповідальна особа за
редакційні правки не визначена, а
поняття редакційної правки не має
певних обмежень для особи, яка
здійснює таку правку і може на свій
власний розсуд редакційними правками
спотворити те, що затвердили депутати
міської ради. Зокрема у статуті, що є в
реєстраційної справі зазначено, що
майно комунальної власності, цілісний
майновий комплекс комунальної
власності передається у статутний
фонд створеного підприємства і стає
його власністю. Таким чином за
допомогою статуту було змінено форму
власності з комунальної на приватну, що
суперечить закону України "Про
приватизацію" також суперечить і
закону "Про господарські товариства"
яким заборонено формувати статутний
фонд майном комунальної власності. У
рішенні відповідача зазначається про
необхідність визначення вартості
майна, яке передається експертним
шляхом, вирішується питання оплати
експертизи оцінки майна. Але як
вбачається рішенням було затверджено
установчий договір у якому
зазначається перелік майна та його
вартість. В реєстраційній справі
відсутня інформація про визначення
вартості майна експертним порядком
тобто по ринковим цінам. Таким чином
рішення має суттєві суперечності,
затверджено вартість майна по
залишковій балансовій вартості, а
прийняли рішення про визначення
вартості майна експертною оцінкою.
Таким чином затвердження
установочного договору було
передчасним. Спочатку необхідно було
експертним шляхом визначити реальну
ринкову вартість переданого майна, а
потім вирішувати питання установчого
дговору. В результаті відповідач
передав майна комунальної власності
по значно заниженим цінам у складі
якого 5 цілісних майнових обґєктів,
котельні № 2,3,4,5,6 до них дадаються
кілька десятків автомобільної техніки
та інше майно оцінене у сумі 3,85 млн грн.
за ці кошти неможливо побудувати і
одну котельню вказане майно було
реально та добросовісно передане у
статутний фонд створеного
підприємства. Іншим співучасником та
співзасновником підприємства ТОВ
"Політрейд" згідно установчого
договору передається майно труби,
засувки , вентілі муфтові та фланцеві 28
найменувань вартістю 1,2 млн грн. Що це
за майно сертифікати відсутні, з якого
металу виготовлено не вказується,
невідома також їх необхідність. В
реєстраційній справі відсутні
документи про те, що майно прийнято.
Мається рішення зборів учасників яким
доручено генеральному директору СП
ТОВ "Світловодськпобут" прийняти майно
оформити акти прийому та передати на
відповідальне зберігання іншому
підприємству за межами міста з
посиланням на те, що відсутній склад
для його зберігання. Позивач також
зазначив, що за його зверненням
Світловодською міжрайпрокуратурою
було проведено перевірку його заяви
щодо створення та реєстрації СП ТОВ
"Світловодськпобут" і було встановлено,
що Світловодська міська рада на дату
створення підприємства не була
зареєстрована в ЄДР не мала статуса
юридичної особи, набула цього статуса
лише у 2008р тому не мала права на
створення підприємства та
розпоряджатися майном комунальної
власності. Позивач підтримав свої
позовні вимоги.

У судове засідання зґявилися
позивач, прокурор, представник
відповідача він же є представник
третьої особи, виконавчого комітету
Світловодської міської ради, а також
представник СП ТОВ "Світловодськпобут".
Представник третьої особи ТОВ
"Політрейд" у судове засідання не
зґявився, належним чином повідомлений
про причину неявки суд не повідомив,
заяву про розгляд справи без його
участі та заперечення не подавав, це
повторна його неявка. Заслухавши думку
присутніх осіб, які заявили про
можливість розгляду справи без участі
третьої особи ТОВ "Політрейд" суд
вирішує проводити розгляд справи за
даною явкою.

Прокурор подав відзив на позов
яким його підтримав, вважає, що
оскаржуване рішення було незаконним
оскільки відповідач не мав статусу
юридичної особи та не мав права на
розпорядження майном комунальної
власності, рішення прийнято з
порушенням законодавства, а тому
підлягає скасуванню.

Представник відповідача та
третьої особи вважає, що позивач не
навів доводів, яким чином зміна
найменування СП ТОВ
"Світловодськпобут" на ТОВ
"Світловодськпобут" може вплинути на
його права, свободи та інтереси. Вважає,
що у суду відсутні підстави вважати,
що реєстрація СП ТОВ
"Світловодськпобут" порушуються права,
свободи чи інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин. Подав до
суду письмові заперечення та копію
ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.08.2014р у справі № 2а-1/2009 за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
державної реєстраційної служби про
внесення змін у реєстрацію
підприємства, вилучити з найменування
Спільне підприємство ( СП). Пояснив, що
суд першої інстанції відмовив у
задоволенні позовних вимог. Позивач у
цій справі на постанову суду подавав
апеляцію, яка була залишена без
задоволення з посиланням на те, що
підприємство є ТОВ а СП не змінює
дійсної зареєстрованої
організаційно-правової форми ТОВ. На
його думку позивач безпідставно
заявляє про незаконність найменування
підприємства. При цьому представник
відповідача посилається на ст.80,83,89 ЦК
України Порушення встановлених
законом порядку створення юридичної
особи або невідповідність її
установчих документів закону є
підставою для відмови у державній
реєстрації юридичної особи.
Підприємство було зареєстровано як
юридична особа з частками вкладів
співзасновниками Світловодською
міською радою та ТОВ "Політрейд" по 50%.

Представник третьої особи СП
ТОВ "Світловодськпобут" проти позову
заперечував в тих самих підстав на які
посилався представник відповідача,
письмових заперечень до суду не
подавав.

Заслухавши пояснення сторін,
їх представників, дослідивши матеріали
справи, встановивши фактичні
обставини та застосувавши відповідні
їм правовідносини, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлено за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі. Питання про поновлення строку
суд вирішує в порядку письмового
провадження чи в судовому засіданні на
розсуд суду. Як убачається позивач
17.02.204р подав до суду заяву ( а.с.10) про
поновлення строку з посиланням на те,
що оскаржуване рішення отримав на
запит лише 12.02.2014р. Вказана обставина
сторонами не заперечувалася,
відповідач не надав суду доказів того,
що його рішення оприлюднювалося у
місцевих ЗМІ. Особи, що приймали
участь у справі не заявляли про
пропуск позивачем строку звернення до
суду Тому суд визнає доводи позивача
про поважність причин пропуску строку
обґрунтованими та вважає, що
пропущений строк звернення до суду
необхідно поновити.

Як було встановлено судом і не
заперечувалося сторонами рішенням
відповідача від 29.08.2001р №519 "Про
надання згоди на створення спільного
підприємства ТОВ "Світловодськпобут" (
а.с.7) прийнято на відповідному
пленарному засіданні.

Відповідно ч.1 ст.12 закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21.05.1997р № 280/97-ВР ( далі
закон №280/97-ВР )- це гарантоване
державою право та реальна здатність
територіальної громади самостійно або
під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Згідно
ч.1 ст3 ( закону № 280/97-ВР ) громадяни
реалізують своє право на участь у
місцевому самоврядуванні за
належністю до відповідних
територіальних громад. Як вбачається
позивач зареєстрований та проживає у
м. Світловодську і є членом
територіальної громади м.
Світловодська. Згідно ч.1 ст.6 (закону
№ 280/97-ВР) Первинним субґєктом
місцевого самоврядування, основним
носієм його функцій і повноважень є
територіальна громада села, селища,
міста. Відповідно до ч.1 ст.6 (закону №
280/97-ВР) загальні збори громадян за
місцем проживання є формою їх
безпосередньої участі у вирішенні
питань місцевого значення., ч.2
вказаної норми закону зазначає, що
рішення загальних зборів громадян
враховуються органами місцевого
самоврядування. Згідно ч.1 ст.13 (закону
№ 280/97-ВР) територіальна громада має
право проводити громадські слухання,
пропозиції, які вносяться за
результатами громадських слухань
підлягають обов'язковому розгляду
органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.1 ст.10 (закону № 280/97-ВР)
Світловодська міська рада, відповідач
у справі, є органом місцевого
самоврядування.

Згідно ст.142 Конституції України
та ч.3 ст.13 (закону № 280/97-ВР)
матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
не рухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, позабюджетні цільові та інші
кошти, земля, природні ресурси, що є у
комунальній власності територіальних
громад. Згідно ч.4 вказаної норми
рішення про наділення міських рад
правами щодо управління майном і
фінансовими ресурсами , які є у
власності територіальних громад
Відповідно до ст.1 (закону № 280/97-ВР)
право комунальної власності -право
територіальної громади володіти,
доцільно, економно, ефективно
користуватися і розпоряджатися на
свій розсуд і в своїх інтересах майном,
що належить їй, як безпосередньо, так і
через органи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведені норми
закону № 280/97-ВР суд приходить до
висновку, що власником майна
комунальної власності у тому числі і
того, що передається згідно рішення
відповідача для формування
статутного фонду створюваного
підприємства являлася територіальна
громада. Будь-яких доказів того, що
громадою м. Світловодська
передавалося майно комунальної
власності, цілісний майновий комплекс
ЦО та ГВП міста в оперативне
управління відповідачем надано не
було. Виключна компетенція
відповідача, тобто вирішення питань
без участі громади встановлено ст.26
закону № 280/97-ВР не передбачає
створення підприємств з
організаційно-правовою формою ТОВ,
Відповідно до п.33 ч.1 ст.26 вказаного
закону міська рада може вирішувати
питання відповідно до законодавства
про створення підприємствами
комунальної власності, спільних
підприємств, у тому числі з іноземними
інвестиціями. Відповідно до ст.143
Конституції України територіальні
громади міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що є
у комунальній власності. У
затвердженому рішення відповідача
Статуті зазначено, що передане
підприємству майно стає його
власністю. Відповідно до ст.13 закону "
Про господарські товариства"
заборонено формування статутного
фонду ТОВ майном комунальної
власності, якщо не прийнято рішення
про його приватизацію. Відповідач не
надав суду доказів того, що щодо
переданого майна прийнято рішення про
його приватизацію. Право власності
захищено ст.41 Конституції України
згідно якої ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Суд приходить до висновку,
що відповідач оскаржуваним рішенням,
протиправно позбавив права власності
територіальну громаду міста у тому
числі і позивача як члена громади..
Органи місцевого самоврядування є
відповідальними за за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами (
ст.74 закону № 280/97-ВР).

З матеріалів реєстраційної
справи вбачається наявність
державної реєстрації ТОВ "Політрейд".
На дату створення прийняття
оскаржуваного рішення реєстрація
суб"єктів підприємницької діяльності
здійснювалася згідно Порядку
державної реєстрації субґєктів
підприємницької діяльності
затвердженої постановою КМУ від 25.05.1998р
№ 740. ( надалі Порядок) Згідно п.2
зазначеного Порядку державна
реєстрація субґєктів підприємницької
діяльності проводиться у виконавчому
комітеті міської ради. Згідно п.3
Порядку для державної реєстрації
субьґєкта господарської діяльності -
юридичної особи до до органу
державної реєстрації зокрема
додаються: рішення власника (
власників) майна про створення
юридичної особи ( крім приватного
підприємства). Якщо власників є два і
більше таким рішенням є установчий
договір, а також протокол установчих
зборів, статут, реєстраційну картку,,
документ, що засвідчує сплату
власником внеску до статутного фонду
субґєкта підприємницької діяльності.
П.5 Якщо засновником субґєкта
підприємницької діяльності є юридична
особа, державна реєстрація їх
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію.

Відповідно до ч1 ст.16 ( закону №
280/97-ВР ) органи місцевого
самоврядування є юридичними особами.
Підвердженням юридичної особи є
Свідоцтво про державну реєстрацію, у
реєстраційній справі таке свідоцтво
відсутнє, відповідач згідно вимог ст.71
КАС не надав доказів наявності
свідоцтва про його державну
реєстрацію, а тому суд приходить до
висновку, що відповідач не був на дату
прийняття оспорюваного рішення та
створення СП ТОВ "Світловодськпобут"
не був юридичною особою.
Правоздатність і дієздатність
юридичної особи виникають з моменту їх
державної реєстрації в порядку
встановленому законом. Відсутність у
відповідача статуса юридичної особи
свідчить що ним не набуто прав,
обовґязків самостійно брати участь
у правовідносинах, бути позивачем та
відповідачем у справах. Як зазначив
прокурор у своєму відзиві від 21.08.2014р
на позов відповідач як юридична особа
був зареєстрований лише 24.03.2008р, проте
її виконавчий комітет був
зареєстрований 27.03.1998р. Окрім того в
реєстраційній справі відсутні докази
сплати коштів чи передачі майна у
сформований статутних фонд
підприємства, що взагалі виключало
можливість державної реєстрації
підприємства. Тому доводи
представника відповідача та третьої
особи СП ТОВ "Світловодськпоьут" суд
не бере до уваги та з цього питання не
робить висновків оскільки виявлені
судом обставини не стосуються предмету
даного публічно-правового спору.
Позивач обмежив предмет спору
оскарженням рішення відповідача. В
ході розгляду справи не збільшив
позовних вимог і суд не вбачає підстав
для того щоб вийти за межі позовних
вимог.

Відповідно до ст.3 закону
України "Про господарські товариства"
від 19.09.1991р № 1576-ХІІ учасниками та
засновниками товариства можуть бути
підприємства, установи, організації та
громадяни. Закон встановив виключний
перелік сбґєктів, які можуть тути
засновниками та учасниками товариств
і як вбачається у вказаному переліку
відсутні органи місцевого
самоврядування. Тобто взявши на себе
статус засновника і учасника СП ТОВ
"Світловодськпобут" відповідач діяв
всупереч норми вказаного закону. Окрім
того у оспорюваному рішенні не вказано
яка конкретно організаційно-правова
форма створюваного підприємства,
зазначено, що створити СП ТОВ
"Світловодськпобут" зрозуміти чи є це
назвою чи найменуванням не можливо У
реєстраційній справі зазначено
найменування підприємства ТОВ СП ТОВ
"Світловодськпобут" про що було
зазначено з витягу ЄДР ЮО та ФОП який
було надано позивачу та долучено
матеріалів справи. Відповідно до ст.2
закону № 1576-ХІІ найменування
підприємства складається з
організаційно-правої форми та назви.

На дату реєстрації прийняття рішення
питання створення підприємств
регулювалося законом Української РСР
від 27.03.1991р № 887-ХІІ " Про підприємства в
Українській РСР" цим законом
відповідно до фори власності
встановлених законом Української РСР
"Про власність" визначалися види
підприємств у тому числі і спільні
підприємства, які створювалися на базі
обґєднання майна різних форм власності
тобто із змішаною формою власності.
Але законом України № 72/98, ШПро
внесення змін до закону Української
РСР від 27.03.1991р № 887-ХІІ " Про
підприємства в Українській РСР" із
видів підприємств було вилучено
спільні підприємства. Зазначено, що в
Україні можуть діяти зокрема приватні
підприємства засновані на власності
приватної особи, можуть діяти
колективні підприємства, господарські
товариства, з обґєднанням власності
громадян та державні підприємства.
Таким чином створення Спільного
підприємства у 2001р як планувалося
депутатами Світловодської міської
ради не передбачалося законом. .

Щодо закону "Про
підприємництва в Україні" то згідно
ст.1 цього закону дано визначення
підприємства, -підприємство є
самостійний статутний субґєкт , який
має права юридичної особи.
Підприємство не має у своєму складі
інших юридичних осіб. Але у даному
випадку у складі СП ТОВ
"Світловодськпобут" як співзасновники
та співучасники є дві юридичні особи
Світловодська міська рада та ТОВ
"Політрейд". Окрім того згідно ст.2
вказаного закону передбачено види
підприємств приватні підприємства,
господарські товариства, підприємства
засновані на власності обґєднання
громадян,комунальні підприємства,
державні підприємства. Таким чином
утворення Спільних Підприєств. не
передбачено. Згідно ст.9 цього закону у
найменуванні підприємства вказується
його назва завод, фабрика, майстерня
тощо та вид ( індивідуальне,
сімейне,приватне, колективне,
державне.).

Щодо змісту самого рішення то
у ньому взагалі не вбачається описово-
мотивувальної частини та вказуються
на підставі яких законів це рішення
приймалося. До рішення не долучені
затверджені ним документи,
призначається проведення експертної
оцінки майна, але його вартість вже
затверджена в установочному договорі.
Після затвердження установчих
документів дається не конкретизоване
персонально доручення міськвиконкому
провести редакційну правку.
Затвердження установчих документів
ТОВ суперечить закону згідно якого
установчі документи затверджуються
загальними зборами учасників.

Представнику відповідача
ставилося питання чи усі документи у
відповідності до ст.71 КАС ним було
надано суду на що було надано відповідь
про надання усих наявних документів,
які можуть бути використані в якості
доказів.

Відповідно до ст.71 КАС на
відповідача покладено обовґязок
доказування законності рішення,
надання документів. Відповідач не
надав суду доказів того, що при
підготовці проекта рішення була
виконана процедура передбачено
регламентом ради, обговорення у
профільних комісіях.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності субґєктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи не були порушені
принципи встановлені вказаною нормою
процесуального права, ,
невідповідність оспорюваного рішення
хоча б одному із вказаних у статті
принципів дає підстави для задоволення
позовних вимог. Окрім того Пленум
Вищого адміністративного суду України
у постанові від 06 березня 2008р №2
зауважив, що під час розгляду спорів
щодо оскарження ріщень, дій чи
бездіяльності субґєктів владних
повноважень суди незалежно від
підстав наведених у позовній заяві
повинні перевіряти їх на відповідність
усім зазначеним у ч.3 ст.2 КАС України
вимога. Суд вважає, що відповідаче при
прийнятті оскаржуваного рішення були
порушені принципи 1,2,3,4,5,6,9 ч.3 ст.2 КАС
України.

Відповідно до ч.11 ст.171 КАС
України резолютивна частина
постанови суду про визнання
нормативно-правового акта незаконним
невідкладно публікується
відповідачем після набрання законної
сили.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що відповідач
при прийнятті оскаржуваного рішення
діяв не на підставі, не в межах
повноважень, та у спосіб не
передбачений Конституцією та законами
України, що є порушенням ч.2 ст.19
Конституції України і дає підстави
суду задовольнити позовні вимоги..

Згідно ст.94 КАС України та
закону "Про судовий збір" судовий збір
у сумі 73,08 грн необхідно стягнути з
місцевого бюджету.

Враховуючи вищенаведене
керуючись ст.3,19,41,55,143 Конституції
України, ст.1,6,10,12,13,26,74 закону України
" Про місцеве самоврядування в Україні"
від 21.05.1997р № 280/97-ВР, ст.1,32,3,13 "Про
господарські товариства" від 19.09.1991р №
1576-ХІІ , ст.3,6,8,9,11,71,94, 99,102,158-168, 171 185,186
КАС України, П.2,3 Порядку державної
реєстрації субґєктів підприємницької
діяльності затвердженої постановою
КМУ від 25.05.1998р № 740 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_2
строк подання позовної заяви.

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати незаконним,
протиправним та скасувати рішення
відповідача Світловодської міської
ради від 29.08.2001р № 519 " Про надання
згоди на створення спільного
підприємства ТОВ "Світловодськпобут"

Зобов"язати відповідача
Світловодську міську раду,
невідкладно, після вступу постанови
суду у законну силу, опублікувати у
газеті "Світловодськ вечірній"
резолютивну частину постанови суду про
визнання незаконним рішення від
29.08.2001р №519 "Про надання згоди на
створення спільного підприємства ТОВ
"Світловодськпобут".

Судовий збір у сумі 73,08 грн
покласти на місцевий бюджет.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративно суду у порядку ч.1,2
ст. 294 ЦПК України протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя Світловодського

міськрайоного суду

Кіровоградської області

В.О. Регеша

23.10.2014