Справа № 760/20522/14-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а-817/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Лазаренко В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2014 позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом в якому просить:

- визнати неправомірними та
протиправними дії відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва щодо
неврахування у складі
середньомісячної заробітної плати при
призначенні пенсії позивачці
достовірних відомостей про фактично
нараховані та сплачені їй суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати на
підставі довідок, наданих ДСФМУ від
08.08.2014 за №306 та 306/1 про складові
заробітної плати, в яку включена
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, на які
нараховуються збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування;

- зобов'язати відповідача здійснити
новий розрахунок пенсії державного
службовця з урахуванням фактично
нарахованих та сплачених усіх виплат, з
яких сплачено страхові внески, в тому
числі сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати
і виплати суми недоотриманої пенсії
внаслідок неврахування у складі
середньомісячної заробітної плати при
призначенні пенсії позивачці сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати з дати
призначення пенсії - 11.08.2014;

- зобов'язати відповідача враховувати
матеріальну допомогу на оздоровлення,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати, як
невід'ємні частини складової
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування та перерахунок пенсії
позивачці при виникненні права на
черговий перерахунок пенсії
відповідно до чинного законодавства
України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що з вона 11.08.2014 набула права на
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Для реалізації вказаного права
позивачка звернулася до УПФ України в
Солом'янському районі м. Києва з
відповідною заявою та надала дві
довідки ДСФМУ від 08.08.2014 за №306 та №306/1
про складові заробітної плати, в які
були включені в тому числі матеріальна
допомога на оздоровлення в сумі 22956,92
грн., матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань в
сумі 21473,39 грн., та індексація
заробітної плати в сумі 3509,76 грн., та на
які був нарахований збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Листом від 10.09.2014 року №11953/06 відповідач
повідомив позивачку про відмову
врахувати при призначенні пенсії
зазначених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
посилаючись на положення ст.ст. 33, 37
Закону України «Про державну службу»
та постанову КМУ від 31.05.2000 №865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії».

Вказану відмову позивачка вважає
неправомірною, вважає що прийняте
відповідачем рішення суперечить
положенням ст.ст. 33, 37 Закону України
«Про державну службу», ч. 1 ст. 1, ст. 2
Закону України «Про оплату праці», ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», також звертає
увагу суду на правову позицію ВСУ
відображену у постановах від 20.02.2012
року по справі №21-430а11 та 28.05.2013 року по
справі №21-97а13.

З наведених підстав позивачка
звернулася з даним позовом до суду за
захистом свого порушеного права.

16.10.2014 року представником відповідача
подано до канцелярії суду письмові
заперечення проти позову, в яких
останній не погоджуючись з позовом та з
посиланням на ст.ст. 33, 37 Закону України
«Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону
України «Про оплату праці» зазначає, що
виплати як матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
допомога на оздоровлення та індексація
заробітної плати не включаються до
заробітної плати державного службовця
при обчисленні пенсії. Тому вважає
відмову позивачці у перерахунку пенсії
правомірною та просить відмовити в
задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
11.08.2014 позивачка набула права на
призначення пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу».

11.08.2014 позивачкою подано до УПФ України
в Солом'янському районі м. Києва заяву
про призначення пенсії та інші
необхідні документи, в тому числі
довідки ДСФМУ від 08.08.2014 за №306 та №306/1
про складові заробітної плати.

Згідно вказаних довідок як складові
заробітної плати позивачки включені
матеріальна допомога на оздоровлення в
сумі 22956,92 грн., матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань в сумі 21473,39 грн., та індексація
заробітної плати в сумі 3509,76 грн., на які
був нарахований збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

11.08.2014 позивачкою подано до УПФ України
в Солом'янському районі м. Києва заяву,
в якій остання просила при призначенні
пенсії врахувати вказані складові
заробітної плати.

Відповідно до листа від 10.09.2014 року
№11953/06 позивачку повідомлено про те, що
ст. 33 Закону України «Про державну
службу» до складових заробітної плати
державного службовця такі виплати як
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не
віднесені, а тому відсутні підстави для
врахування їх при здійсненні
розрахунку пенсії.

Вбачається, що вказане рішення не в
повній мірі відповідає положенням
чинного законодавства, з наступних
підстав.

За змістом статті 37 Закону «Про
державну службу» № 3723-XII (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 70 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Водночас відповідач приймаючи рішення
про відмову позивачці у включенні до
структури заробітної плати яка
використана для розрахунку пенсії
таких складових як матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань керувався
положеннями ст.ст. 33, 37 Закону України
«Про державну службу», та виходив з
того, що матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових потреб,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак які не включаються
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховуються при
обчисленні розміру його пенсії.

Зазначені посилання відповідача на
положення закону № 3723-XII, який є
загальним щодо спірних правовідносин,
суд не приймає до уваги, оскільки при
розбіжності між загальним і
спеціальним нормативно-правовим актом
перевага надається спеціальному, якщо
він не скасований виданим пізніше
загальним актом, в даному випадку
статті 41 Закону №1058-IV та статті 66
Закону №1788XII.

Така ж правова позиція висловлена у
постановах ВСУ від 20.02.2012 року по справі
№21-430а11 та 28.05.2013 року по справі №21-97а13
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 КАС України, а
тому в силу ч. 2 ст. 161 КАС України є
обов'язковою для врахування судом при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, вимоги позивачки про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва здійснити новий розрахунок її
пенсії державного службовця, з
урахуванням у складі заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових потреб,
суд знаходить обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Також частиною шостою статті 95 КЗпП
визначено, що заробітна плата підлягає
індексації у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про оплату праці» у період між
переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. №1078.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг (стаття 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення».

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру (частина перша
статті 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», пункт 2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 р. №
1078).

Як зазначено вище, структуру
заробітної плати визначено у статті 2
Закону України «Про оплату праці», якою
передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій (частина
друга статті 2 Закону України «Про
оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004 р.
№ 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Таким чином, виходячи з того, що
індексація є складовою частиною
заробітної плати, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивачки і в частині зобов'язання
відповідача провести новий розрахунок
їй пенсії державного службовця, з
урахуванням у складі заробітної плати
індексації та про задоволення позовних
вимог в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Частина перша статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Вбачається, що вимога позивачки
зобов'язати відповідача враховувати
матеріальну допомогу на оздоровлення,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати, як
невід'ємні частини складової
заробітної плати, з яких проводиться
нарахування та перерахунок пенсії
позивачці при виникненні права на
черговий перерахунок пенсії
відповідно до чинного законодавства
України - не підлягає задоволенню,
оскільки як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст.
6 КАС України судовому захисту
підлягають саме порушені права,
свободи або інтереси особи.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку що позов
підлягає частковому задоволенню, в
частині вимог про визнання дій
відповідача протиправними та
зобов'язання здійснити новий
розрахунок пенсії.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 104-106, 128, 158, 159,
161-163, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва щодо відмови в розрахунку
пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва здійснити новий розрахунок та
виплату з урахуванням раніше
виплачених сум пенсії ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 37 Закону України
«Про державну службу», включивши до
розрахунку пенсії як складові
заробітної плати нараховані та
виплачені суми матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб, індексації заробітної плати, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду м.
Києва через суд першої інстанції
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Суддя: