Справа № 2а-105/10
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/23618/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Глибоцькому
районі Чернівецької області про
визнання протиправною відмови в
призначенні пільгової пенсії і
визнання права на пільгову пенсію,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Глибоцькому
районі Чернівецької області на ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та постанову Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 24 листопада 2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року позивач - ОСОБА_4.
звернулася до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила визнати
протиправною відмову відповідача - УПФ
України в Глибоцькому районі
Чернівецької області у призначенні їй
пенсії на пільгових умовах за списком
№ 2 із зменшенням пенсійного віку від
22.12.2009 року № 4463/03 та зобов'язати
відповідача призначити пенсію за віком
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»

Постановою Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 24 листопада
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року, адміністративний позов
задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивачем подано
відповідачу необхідні документи на
підтвердження пільгового стажу для
призначення пенсії, крім того,
наявність такого стажу у позивача
підтверджена показаннями свідків.
Отже, у відповідача не було правових
підстав для відмови позивачу у
призначенні пенсії згідно п. «б» ч. 1 ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що позивач не
надав повну інформацію на
підтвердження пільгового стажу, а тому
відсутні підстави для призначення йому
пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

З 03.08.1977 року позивач працювала на
Чернівецькому гумовзуттєвому заводі.
01.12.1977 року рішенням кваліфікаційної
комісії їй було присвоєно 2 розряд
шкідливих робіт клейщиці цеху № 2
вказаного заводу. 08.02.1987 року позивач
звільнилась з роботи за власним
бажанням.

04.12.2009 року позивач звернулась із
заявою встановленого зразка до
відповідача про призначення пільгової
пенсії із зменшенням пенсійного віку
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 22.12.2009 року № 4463/03 відповідач
відмовив позивачу у призначенні
вищевказаної пенсії, мотивами даного
рішення стадо те, що пільговий стаж
позивача складає 7 років 9 місяців 8
днів, до спеціального стажу роботи не
зараховано періоди роботи позивача з
09.09.1985 року по 08.02.1987 року у зв'язку з
відсутністю відомостей щодо
нарахування заробітної плати та
відсутністю позивача у наказах
Чернівецького гумовзуттєвого заводу
по особовому складу.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
наступного випадку, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, за умови
наявності необхідного пільгового
стажу.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

У періоди роботи позивача клейщицею, що
підтверджується копією трудової
книжки, була чинною Постанова Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.
Вищевказаною постановою
затверджувався Список № 2 виробництв,
цехів, професій, посад з важкими
умовами праці, робота в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
та в пільгових розмірах, відповідно до
якого, посада клейщиці цеху № 2 на
Чернівецькому гумовзуттєвому заводі
згідно пункту 1 розділу ХІ вказаного
Списку відноситься до переліку
професій, посад, що дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12 серпня 1993 року передбачено,
що за відсутності документів про
наявний трудовий стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, в організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу на час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Допитані в якості свідків у судовому
засіданні суду першої інстанції
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили,
що у період їхньої праці з 09.09.1985 року по
08.02.1987 року на Чернівецькому
гумовзуттєвому заводі разом з ними
також працювала позивач на посаді
клейщиці.

З огляду на зазначене, суд касаційної
інстанції приходить до висновку, що в
трудовій книжці позивача є всі
необхідні відомості, які підтверджують
його трудовий стаж, що надає право на
отримання пільгової пенсії із
зменшенням пенсійного віку відповідно
до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Глибоцькому
районі Чернівецької області залишити
без задоволення, а ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2014 року та постанову
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 24 листопада
2010 року у справі № 2а-105/10 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска