Справа № 820/13716/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 жовтня 2014 р.
№ 820/13716/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання -
Сальніковій А.А.,

за участю представників сторін:
позивач - Пекаренін А.А., відповідач -не
прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Основ`янської державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аякс-РС"
про надання дозволу на погашення
податкового боргу за рахунок майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Основ`янська державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до суду
із адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аякс-РС", в якому
просить суд надати дозвіл на погашення
податкового боргу за рахунок майна
підприємства.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що за ТОВ «АЯКС-РС» станом на
час звернення до суду мається
податковий борг з податку на додану
вартість та з податку на прибуток
приватних підприємств у загальному
розмірі 252081,86 грн., що виник внаслідок
несплати у встановлений строк суми
податкового зобов'язання, яка була
визначена на підставі податкових
повідомлень-рішень від 20.07.2011року року
№ та № , від 13.04.2012року №
та від 20.07.2011року № . У
зв'язку з тим, що платником податків в
добровільному порядку не було сплачено
суму податкового боргу, а вжиті
податковим органом заходи не призвели
до погашення заборгованості, тому
погашення наявного податкового боргу
має бути проведено у примусовому
порядку шляхом продажу майна
відповідача, що потребує отримання
дозволу суду.

Представник позивача у судовому
засіданні 22.10.2014року підтримав свою
правову позицію по справі.

Відповідач у зазначене судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
у встановленому законом порядку,
підстав неявки не повідомив, із заявами
про відкладення розгляду справи або
розгляду справи без його участі не
звертався, заперечень на позов не
надав.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що вимоги позивача не
підлягають задоволенню виходячи з
такого.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аякс-РС» перебуває
на обліку як платник податків та зборів
в Основ`янській ОДПІ м. Харкова.

Під час розгляду справи встановлено, що
Основ`янська ОДПІ м. Харкова за
наслідками проведеної перевірки,
результати якої були оформлені актом
№2146/23/34757005 від 12.07.2011 року, було
прийняті податкові
повідомлення-рішення 20.07.2011року року
№ та № , від 13.04.2012року №
та від 20.07.2011року № , яким
позивачу було визначено суму грошового
зобов'язання у загальному розмірі
252081,86грн.

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення були отримані
уповноваженим представником
підприємства, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення.

В зв'язку з тим, що платником податків в
добровільному порядку не було сплачено
суму податкового боргу, а вжиті
податковим органом заходи не призвели
до погашення заборгованості,
податковий орган звернувся до суду із
даним позовом.

При вирішенні справи суд бере до уваги
те, що як платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) відповідач в
силу ч.1 ст.67 Конституції України
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Водночас з цим,
відповідач зобов'язаний дотримуватись
також і приписів ч.1 ст.68 Конституції
України, де вказано, що кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного Кодексу
України податкові органи визначені як
органи стягнення, яким відповідно до
закону надано право стягнення до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших надходжень.

Судом враховується, що 01 січня 2011 року
набув чинності Податковий Кодекс
України (далі - ПК України), який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України
день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України
встановлено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню. Процедура
адміністративного оскарження
вважається досудовим порядком
вирішення спору.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів оскарження відповідачем у
адміністративному або судовому
порядку податкових повідомлень-рішень
від 20.07.2011року року № та № ,
від 13.04.2012року № та від 20.07.2011року
№ матеріали справи не містять.
Вказані обставини відповідачем також
не спростовано.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що податкові
повідомлення-рішення, на підставі яких
відповідачу було визначено суму
грошового зобов'язання, є узгодженими.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України, сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом платника податків.

Як було встановлено під час розгляду
справи та підтверджується матеріалами
справи, відповідачем у встановлені ПК
України строки не було самостійно
сплачено суму податкового зобов'язання
на підставі вищезазначених податкових
повідомлень-рішень.

У зв'язку з непогашенням платником
податків узгоджених сум податкових
зобов'язань у законодавчо встановлені
строки, податковою інспекцією було
винесено податкову вимогу №1/19 від
04.01.2011 року.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно ст. 58.3 ПК України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення. У
такому самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

У разі якщо вручити податкове
повідомлення-рішення неможливо через
помилку, допущену контролюючим
органом, податкове
повідомлення-рішення вважається таким,
що не вручено платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим керуючим Свидло Ю.В., було
здійснено виїзд за адресою реєстрації
платника податків з метою вручення
податкової вимоги та складання акту
опису майна боржника, за результатами
чого складено акт від 24.01.2011 року №
49/24-014 про відсутність платника
податків на час виїзду.

Проаналізувавши зміст ст. 58 ПК України,
судом враховується те, що наведена
норма ПК України передбачає два
альтернативні способи інформування
платника про наявність, зокрема,
податкової вимоги а саме: безпосереднє
вручення такого рішення під розписку;
надіслання листом з повідомленням про
вручення.

При цьому правова конструкція цієї
норми жодним чином не визначає
черговості або не надає переваг у
застосуванні податковим органом
будь-якого із зазначених способів.
Законодавець вказує на рівнозначність
зазначених способів та можливість
використання будь-якого із них за
вибором податкового органу.

Однак, скориставшись, на власний
розсуд, альтернативним способом
інформування платника про наявність
обов'язку сплатити податковий борг,
позивач не надав суду ані доказів
безпосереднього вручення платнику
податків податкової вимоги №1/19 від
04.01.2011 року під розписку, ані доказів
направлення вказаної вимоги за місцем
проживання платника податків
(фіскального чеку, повідомлення про
вручення поштового відправлення), ані
доказів зазначення поштовою службою, в
направленому податковим органом
повідомленні про вручення поштового
відправлення, причин такого
невручення, як це передбачено вимогами
ПК України.

Крім того, відповідно до пункту 42.2
статті 42 Податкового кодексу України
документи вважаються належним чином
врученими, якщо вони надіслані за
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Ураховуючи викладене, термін
"надіслання" податкової вимоги в
контексті норми пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України означає
відправлення податкової вимоги
платникові податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
на адресу такого платника податків.

В свою чергу, суд зауважує, що
знаходження відповідача за податковою
адресою м. Харків, вул. Біологічна, 10,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Таким чином з урахуванням
вищевикладеного, суд вважає за
потрібне зазначити, що станом на час
розгляду справи, позивач не набув права
на звернення до суду із вказаним
позовом, оскільки таке право виникає у
податкового органу на наступний день
після закінчення 60 днів з дня
відправлення платнику податків
податкової вимоги рекомендованим
листом із повідомленням про вручення,
незалежно від дати фактичного
отримання цієї податкової вимоги
платником податків, вказаної в
повідомленні про вручення, або після
безпосереднього вручення такої вимоги
під розписку платнику податків.

Суд зазначає, що відповідно до п.87.2. ст.87
ПК України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з п.88.1. ст.87 ПК України з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу.

Приписами пункту 89.1 статті 89
Податкового кодексу України визначено,
що право податкової застави виникає у
разі: несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку;
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

З урахуванням п.89.2 положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому (п.89.2 статті 89
Податкового кодексу України).

Згідно п.89.3. ст. 89 ПК України, майно, на
яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису. До
акта опису включається ліквідне майно,
яке можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Суд вважає за потрібне зазначити, що
матеріали справи не містять ні рішення
керівника конролюючого органу про опис
майна платника податків у податкову
заставу, ні акту опис у майна ТОВ
"АЯКС-РС" у податкову заставу.

Правовідносини з приводу погашення
податковим органом за платника
податків податкового боргу такого
платника податків перед бюджетом
унормовані ст.95 Податкового кодексу
України, відповідно до якої п.95.1 якої
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі (п.95.1
ст.95).

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України, контролюючий орган
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

З положень вищенаведених норми закону
чітко та однозначно слідує, що
підставою для реалізації суб'єктом
владних повноважень управлінської
функції у спосіб заявлення до суду
вимоги про надання дозволу на
погашення податкового боргу за рахунок
майна платника податків, яке перебуває
у податковій заставі, є факт
недостатності у такого платника
власних коштів.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи листа-довідки, Основ`янська ОДПІ
зазначає, що у ТОВ "АЯКС-РС" відсутні
відкриті розрахункові рахунки.

Таким чином, з вказаного документу
вбачається, що у відповідача відсутні
грошові кошти для погашення
податкового боргу.

Суд приймає до уваги лист-довідку про
відсутність відкритих рахунків по ТОВ
«Аякс-РС», але зазначає, що право на
звернення до суду із вказаним позовом
про стягнення податкового боргу
обумовлене наявністю у відповідача
непогашеного податкового боргу і норми
Податкового кодексу не звільняють
податковий орган від обов`язку
дотримуватись вимог податкового
законодавства щодо направлення вимоги
платнику податків.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності за правилами ст.86 КАС
України, суд відмічає, що суб'єкт
владних повноважень у спірних
правовідносинах не забезпечив
належної реалізації владної
управлінської функції.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є передчасними, а відтак такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Основ`янської
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аякс-РС" про надання
дозволу на погашення податкового боргу
за рахунок майна - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено
28.10.2014року.

Суддя
Горшкова О.О.