Справа № 820/16337/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 жовтня 2014 р.
Справа № 820/16337/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Супрун Ю.О.,

при секретарі судового засідання -
Ахвердян Р.А.,

за участю:

представника позивача - Храновського
А.І.,

представника відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
справу за адміністративним позовом
Приватного підприємства "ТД
АгроХарьков" до Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області про визнання протиправним дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ТД АгроХарьков"
(надалі за текстом - ПП "ТД АгроХарьков",
позивач) звернулось до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд з урахуванням уточнень: визнати
протиправними дії Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області з приводу встановлення в акті
перевірки від 24.07.2014 року №
2014/20-36-22-03-07/32133704 висновків про
завищення доходів на загальну суму
836851,00 грн. та завищення витрат на
загальну суму 757033,00 грн. за період з
01.01.2013 року по 25.06.2014 року, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування, а також завищення
складу податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 223927,00 грн. та завищення складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість всього у сумі 195556,08 грн.
за період з 01.01.2013 року по 25.06.2014 рік;
визнати протиправним дії
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області з приводу зміни
внесених до Інформаційної системи
"Податковий блок" на підставі акту
перевірки від 24.07.2014 року №
2014/20-36-22-03-07/32133704 Про результати
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємства "ТД
"АгроХарьков" (п.н. 32133704) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 по
25.06.2014 без прийняття податкового
повідомлення - рішення; зобов'язати
Індустріальну ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
виключити з інформаційної системи
"Податковий блок" інформацію, внесену
на підставі акту перевірки від 24.07.2014
року № 2014/20-36-22-03-07/32133704 Про результати
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємства "ТД
АгроХарьков" (п.н. 32133704) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 року по
25.06.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що податковим
органом безпідставно зроблено
висновок про формування позивачем
показників податкової звітності на
підставі даних, не підтверджених
документами, а отже оскільки ДПІ було
порушено процедуру проведення
оспорюваної перевірки, висновки
названого акта від 24.07.2014
№2014/20-36-22-03-07/32133704 про результати
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємства «ТД
АгроХарьков» не підлягають
відображенню в податковій базі.
Оскільки висновки актів про результати
позапланової виїзної перевірки не
можуть бути підставою для внесення
змін до податкової звітності з податку
на додану вартість, відповідач
зобов'язаний вилучити з інформаційної
бази даних «Податковий блок» «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
інформацію, що внесена на підставі
названого акту від 24.07.2014
№2014/20-36-22-03-07/32133704. Своїми діями при
проведенні перевірки та складанні
акту, відповідач, зробив безпідставні,
необґрунтовані висновки, які в свою
чергу, внаслідок відображення
результатів проведеного заходу в
інформаційній базі спричинили
негативні наслідки правам та законним
інтересам позивача та його
контрагентам, що стало причиною
звернення позивача до суду з
зазначеним адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечував з підстав, наведених в
письмових запереченнях. Крім того
зазначив, що дані в інформаційних базах
відповідача щодо задекларованих
платником податків податкових
зобов'язань перебувають у внутрішньому
користуванні податкового органу та їх
коригування не впливає на права та
інтереси платника податків, відповідно
до приписів ст. 74 Податкового кодексу
України.

Оскільки судом зібрані докази, що в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС
України завдання адміністративного
судочинства залишається незмінним при
розгляді будь-якої адміністративної
справи, в тому числі і справи за позовом
суб'єкта владних повноважень і
дотримання вказаного завдання є
обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, суд доходить
висновку, що адміністративна справа
має бути розглянута та вирішена на
підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача,
представника відповідача, а також
дослідивши матеріали справи та зібрані
по справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд виходить з таких
підстав та мотивів.

Відповідно до Виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.11.2012
року, Приватне підприємство «ТД
АгроХарьков» (код 32133704) зареєстровано
як юридична особа з 08.08.2002 року,
місцезнаходження юридичної особи: 61096,
місто Харків, вулиця Харківських
Дивізій, будинок 29.

Судом встановлено, що 24.07.2014 року
посадовими особами Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
складено акт від 24.07.2014 року
№2014/20-36-22-03-07/32133704 Про результати
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємства «ТД
АгроХарьков» (п.н. 32133704) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 по
25.06.2014, податку на прибуток з 01.01.2013 року
по 31.12.2013 року, та іншого законодавства
за період з 01.01.2013 року по 25.06.2014 року".

У висновках вказаного акту податковим
органом зазначено про відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій підприємством
ПП "ТД АгроХарьков " за період 01.01.2013
року по 25.06.2014 року, та невизнання
органом податкової служби права ПП «ТД
АгроХарьков» на податковий кредит та
витрати за операціями з поставки
товару в рамках господарських
правовідносин з ТОВ "ТК ФІОНА" () та ТОВ «ТЕОКОМ» ()

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового
кодексу України, цей Кодекс регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу
України податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.1 статті 62
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

В мотивувальній частині акту перевірки
від 24.07.2014 року №2014/20-36-22-03-07/32133704
зазначається, що відповідно до
висновків акту зустрічної звірки
складеного іншим податковим органом
відносно контрагентів ПП «ТД
АгроХарьков» в ході проведення
перевірки було встановлено
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
фінансово-господарської діяльності, в
силу відсутності технічного персоналу,
основних засобів, виробничих активів,
складських приміщень, транспортних
засобів, що дає змогу ставити під
сумнів факт здійснення суб'єктом
господарювання, задекларованого
основного виду діяльності, а отже
угоди, які були укладені ПП «ТД
АгроХарьков» з його контрагентами не
спричиняють реального настання
правових наслідків та не були
направлені на здійснення
господарської діяльності, а отже
протиправно були відображені у
податковому обліку ПП «ТД
АгроХарьков».

Стосовно посилань податкового органу
на відсутність у ПП «ТД АгроХарьков»
товарно-транспортних накладних, слід
зазначити, що товарно-транспортна
накладна призначена для обліку руху
товарно-матеріальних цінностей та
розрахунків за їх перевезення
автомобільним транспортом, а відтак
визначає взаємовідносини по виконанню
перевезення вантажів для обліку
транспортної роботи. ПП «ТД
АгроХарьков» здійснювало операції з
придбання та не виступало в якості
замовника за договором перевезення, у
зв'язку з чим відсутність
товарно-транспортних накладних не
можна розцінювати як беззаперечне
свідчення безтоварності спірних
операцій.

В свою чергу посилання Індустріальна
ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області на висновки
вказаного акту перевірки контрагента
позивач є неспроможними , оскільки
відповідно до Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010р. №984, акт - це службовий документ,
який підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. Факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів (п. 6 розділу І Порядку).

В свою чергу, слід зазначити, що
відповідно до п. 10 Розділу 1 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства», затвердженого наказом
ДПА України №984 від 22.12.2010 року, у разі
неможливості проведення перевірки
складається відповідний акт, який
засвідчує такий факт.

Відповідно до пп. 5.2.3 Наказу від 28
лютого 2007 року № 110 «Про затвердження
Порядку взаємодії між структурними
підрозділами органів державної
податкової служби з питань реєстрації
та обліку платників податків», якщо за
наслідками перевірки встановлено
відсутність платника податків за його
місцезнаходженням (місцем проживання),
то складається акт перевірки
місцезнаходження платника податків та
проводиться робота із з'ясування
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків.

Тобто, зі змісту вищевказаних норм,
вбачається, що за результатами
перевірки платника податку,
місцезнаходження якого не встановлено,
складається акт, проте в ньому повинно
зазначатися лише причини неможливості
проведення перевірки, але не можуть
робитися висновки за результатами
перевірки, які впливатимуть на права,
свободи та інтереси осіб.

Висновки суб'єкта владних повноважень
щодо відсутності факту реального
вчинення господарських операцій за
перевіряємий період ґрунтуються на
підставі даних обов'язкової податкової
звітності контргентів платника
податків, при цьому відомості
первинних документів ПП «ТД
Агрохарьков», які відповідно до ч.1 ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
є підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, фіксують факти
здійснення господарських операцій та
повинні бути складені під час
здійснення господарських операцій, а
також дані розрахункових документів,
котрі згідно з Законом України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" опосередковують рух коштів у
безготівковій формі, податковим
органом не досліджувалися.

Підставою для висновків акту перевірки
стало невизнання органом податкової
служби права ПП «ТД АгроХарьков» на
податковий кредит та витрати за
операціями з поставки товару в рамках
господарських правовідносин з ТОВ "ТК
ФІОНА" () та ТОВ «ТЕОКОМ»
() в Дзержинському
районі як доказ складення ПП «ТД
АгроХарьков» пакету документів для
збільшення податкового кредиту з метою
мінімізації сплати ПДВ до бюджету,
позаяк застосований ПП «ТД
АгроХарьков» механізм
господарсько-правових правовідносин з
ТОВ "ТК ФІОНА" () та ТОВ
«ТЕОКОМ» () створює лише
видимість товарообігу та руху грошових
коштів без реальних економічних змін
майнового стану у процесі здійснення
фактичної господарської діяльності.

Разом з тим, про відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій можуть свідчити, зокрема, такі
обставини: всупереч даним податкового
обліку будь-кого з учасників операції
відсутні зміни активів, зобов'язань чи
власного капіталу принаймні в одного з
таких учасників; отримання майнової
вигоди чи права на таку вигоду
будь-кого з учасників операції
виключно шляхом зменшення бази
оподаткування з певного податку та/або
отримання коштів із Державного бюджету
за одночасної відсутності об'єктивної
можливості отримати майнову вигоду від
цієї операції в інший спосіб;
результати, відображені у даних
податкового обліку будь-кого з
учасників господарської операції,
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій будь-кого
з учасників такої операції.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Податковим кодексом України,
передбачені випадки не включення до
складу податкового кредиту витрат по
сплаті податку: відсутність податкової
накладної, оформлення її з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу,
складання податкової накладної особою,
яка у встановленому порядку не
зареєстрована як платник податку на
додану вартість та/або відсутність
мети їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Інших підстав для не включення до
складу податкового кредиту витрат по
сплаті податку на додану вартість
даний кодекс не передбачає.

Судом встановлено, що наявні у позивача
документи не мають дефектів, які в силу
ст.9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", ст.44 Податкового кодексу
України, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом -Положення №88)
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак повинні були сприйняті
Індустріальною ОДПІ як належні та
допустимі докази реальності вчинення
господарських операцій.

Статтею 61 Конституції України
встановлено, що юридична
відповідальність має індивідуальний
характер. Згідно зі ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Відповідно до ч. 1
ст. 19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Чинне
законодавство, зокрема Податковий
кодекс України, не встановлює обов'язку
покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету,
якщо такий податок не буде сплачено
продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого
від покупця у складі ціни товару. Сума
податку на додану вартість, включена до
ціни товару, є податковим зобов'язанням
продавця товару, і саме продавець
товару має сплачувати цей податок до
бюджету.

Виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1
Податкового кодексу України відносини,
що виникають у сфері справляння
податків і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу
України податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

У відповідності до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової службу - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Так, у відповідності до п.п. 4-6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 р. № 984 акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. За
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86 КАС України);
ніякі докази не мають для суду наперед
встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок (ч.
3 ст. 86).

Керуючись приписами наведених норм
процесуального закону та враховуючи
встановлений в ході судового розгляду
обставини спірних правовідносин щодо
протиправних дій, суд доходить до
висновку, що права позивача як платника
податків можуть бути порушені лише
винесенням податкового повідомлення -
рішення, а не вжиттям дій з проведення
перевірки чи відображенням її
результатів у змісті чи висновках акту,
оскільки податковий орган не поклав на
платника податків ніяких обов'язків та
не спричинив порушення оспорюваних
законних інтересів позивача
складанням акту перевірки, а тому суд
приходить до висновку, що податковий
орган реалізував владну управлінську
функцію з дотриманням ч. 2 ст. 19
Конституції України і ч. 2 ст. 2 КАС
України. Таким чином, адміністративний
позов у цій частині позовних вимог не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2014 року справа № 820/7345/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТК Фіона" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено в повному обсязі. Визнані
протиправними дії Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Харківській
області з приводу зміни внесених до
Інформаційної системи "Податковий
блок" показників декларацій Товариства
з обмеженою відповідальністю «ТК
Фіона» () з податку на
додану вартість за період 2013 рік та
січень, лютий 2014 року згідно з
відомостями акту від 31.03.2014 року
№244/20-23-22-01-05/38258286 без прийняття
податкового повідомлення - рішення,
зобов'язано Харківську Об'єднану
державну податкову інспекцію ГУ
Міндоходів у Харківській області
відновити в інформаційних базах даних
показники декларацій Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТК Фіона»
() з податку на додану
вартість за період 2013 рік та січень,
лютий 2014 року.

Зважаючи, що акти перевірки є одним із
джерел податкової інформації,
зазначає, що інформація, що міститься в
актах перевірок, використовується
контролюючими органами виключно в
порядку ст. 74 ПК України.

Згідно статті 74 Податкового кодексу
України податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

У п.п. 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України
вказано, що податкова інформація - у
значенні, визначеному Законом України
"Про інформацію".

Згідно ст. 16 Закону України "Про
інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі
по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова
інформація - сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України. Правовий режим
податкової інформації визначається
Податковим кодексом України та іншими
законами.

Наказом Державної податкової служби
України № 1197 від 24.12.2012 року "Про
введення в експлуатацію інформаційної
системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року
було введено в експлуатацію ІС
"Податковий блок" в органах державної
податкової служби всіх рівнів".

Згідно п. 2.1. наказу Державної
податкової служби України № 1197 від
24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію
інформаційної системи "Податковий
блок" існуючі інформаційні системи, в
тому числі АС "Деталізована інформація
по платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України",
експлуатувалися паралельно з
інформаційною системою "Податковий
блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року
"Про введення в дію Тимчасового
регламенту експлуатації інформаційної
системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року
затверджено та введено в дію
Тимчасовий регламент експлуатації
інформаційної системи "Податковий
блок".

Відповідно до п.п. 3.1.3.7 п. 3.1.3 Наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 14.06.2013, № 165 "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця", з метою виявлення
та упередження можливих порушень
податкового законодавства при
камеральній (електронній) перевірці
проводиться: зіставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією, отриманою від митних
органів та з інших джерел. При цьому
враховуються результати
автоматизованого зіставлення (наказ N
85) даних додатка 5 до декларації,
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, ЄРПН, баз МД (по
мірі впровадження відповідного
програмного забезпечення).

Таким чином, існує взаємодія
податкових органів при опрацюванні
розшифровок інформаційних баз даних та
їх використання при проведенні
перевірок та прийняття за їх
результатами рішень.

Пунктом 1.1. Методичних рекомендацій №
165 визначено, що ці Методичні
рекомендації запроваджуються в
органах Міністерства доходів і зборів
України з метою поліпшення
адміністрування податків, повноти
декларування податкових зобов'язань в
умовах впровадження спеціального
програмного забезпечення для
удосконалення діючих процедур
проведення камеральних перевірок, що
покращить якість матеріалів перевірок
та сприятиме зменшенню термінів їх
проведення.

Відповідно до п.п.2.5.6. Методичних
рекомендацій № 165, до впровадження у
промислову експлуатацію АС "Камеральна
електронна перевірка" за результатами
проведеного аналізу та зіставлення
даних автоматизованого контролю
податкової звітності, інформації з
інших джерел формується Висновок про
наявність значної кількості ризиків
після проведеної камеральної
перевірки, які будуть підставою для
прийняття рішення про проведення
планової/позапланової документальної
виїзної/невиїзної перевірки (далі -
Висновок). Після впровадження в
промислову експлуатацію АС "Камеральна
електронна перевірка" Висновок
формується в електронному вигляді
разом з актом/довідкою про результати
електронної камеральної перевірки.

З наведених положень Методичних
рекомендацій № 165 випливає, що вони
стосується порядку організації та
проведення камеральних перевірок
платників податків, і наявність
значної кількості ризиків після
проведеної камеральної перевірки
будуть підставою для прийняття рішення
про проведення саме документальної
перевірки платника податків (планової
чи позапланової, виїзної чи невиїзної).

Відповідно до висновків акту, та витягу
з АІС "Податковий блок" встановлено, що
інформацію акту відповідач вніс до
інформаційної системи "Податковий
блок", зокрема інформацію в частині
зменшення обсягів податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість позивача.

Наведене свідчить про те, що відповідач
змінив дані, задекларовані позивачем у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість та податку на прибуток,
що суперечить загальним засадам
оподаткування та нормам Податкового
кодексу України.

Податковий орган, як контролюючий
орган, може змінити задекларовані
платником податків дані податкової
звітності лише шляхом визначення суми
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість, у випадках,
передбачених пунктом 54.3 статті 54
Податкового кодексу України.

Сама по собі здійснена ДПІ податкова
кваліфікація операцій не може бути
підставою для внесення змін до Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України. Висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Слід також наголосити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
ПК України. Наведене також виключає
можливість застосування до платника
негативних правових наслідків
(зокрема, у вигляді вилучення з
електронної бази даних задекларованих
ним показників) до моменту
донарахування платникові податкового
зобов'язання в порядку ст. 54 ПК України
та його узгодження.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

Отже, інформація, викладена у
електронних базах даних стосовно
позивача може бути використана
податковим органом при перевірці
контрагентів, що може призвести до
погіршення його ділової репутації, як
належного платника податків, відмови
його контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій.

У зв'язку з тим, що за наслідками
проведення перевірки податкові
повідомлення - рішення не приймались,
податкові зобов'язання не
узгоджувались, правові підстави робити
коригування в автоматизованих
системах співставлення податкового
кредиту та податкових зобов'язань у
відповідача були відсутні.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

За правилами пункту 86.1 статті 86
названого Кодексу результати
перевірок (крім камеральних)
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 та пунктом
86.8 статті 86 Податкового кодексу
України на підставі акта перевірки
податковим органом приймається
податкове повідомлення-рішення.

Інформаційна система „Податковий
блок", що включає чотири
підсистеми-сегменти операційної
діяльності органів податкової служби,
таких як: реєстрація платників
податків; обробка податкової звітності
та платежів; облік платежів; податковий
аудит було створено з метою
удосконалення процесу адміністрування
податків .

Ця система призначена для виконання
основних завдань органів ДПС, як-от:
інформування платників податків про їх
податкові зобов'язання та надання
роз'яснень податкового законодавства;
податковий облік та реєстрація
платників податків; прийом та обробка
документів податкової звітності та
облік платежів; перевірка податкової
звітності на відповідність вимогам та
нормам, встановленим законодавчими та
нормативними актами України;
застосування заходів із погашення
податкового боргу у випадках порушення
податкової дисципліни з боку платників
податків; вирішення спірних питань
щодо сум податкових донарахувань та
податкового боргу тощо.

З урахуванням того, що в
автоматизованій інформаційній системі
"Податковий блок" підлягають
відображенню виключно задекларовані
платником податку у податкових
деклараціях показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість, приходимо
до висновку, про протиправність дій
податкового органу у вказаній частині.

З урахуванням того, що самі лише
висновки акту перевірки не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності з податку на
додану вартість та враховуючи
помилковість висновків акта приходимо
до висновку, що ДПІ зобов'язана
вилучити з інформаційної системи
«Податковий блок» інформацію, внесену
на підставі акту перевірки від 24.07.2014
№2014/20-36-22-03-07/32133704, та відновити в
зазначених базах показники податкової
звітності позивача та відповідно про
необхідність задоволення позовних
вимог у цій частині.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
повинен керуваться критеріями,
закріпленими у статті 2 КАС України та
перевіряти чи дотримувався суб'єкт
владних повноважень, приймаючі
(вчиняючи) рішення (дії): 1) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
підприємства "ТД АгроХарьков" до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
протиправним дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправним дії
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області з приводу зміни
внесених до Інформаційної системи
"Податковий блок" на підставі акту
перевірки від 24.07.2014 року №
2014/20-36-22-03-07/32133704 Про результати
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємства "ТД
"АгроХарьков" (п.н. 32133704) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 року по
25.06.2014 року.

Зобов'язати Індустріальну
об'єднану державну податкову інспекцію
м. Харкова Головного Управління
Міндоходів у Харківській області
виключити з інформаційної системи
"Податковий блок" інформацію, внесену
на підставі акту перевірки від 24.07.2014
року № 2014/20-36-22-03-07/32133704 Про результати
позапланової виїзної перевірки
приватного підприємства "ТД
АгроХарьков" (п.н. 32133704) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2013 року по
25.06.2014 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України (УДКСУ у Червонозаводському
районі м. Харкова Харківської області,
МФО 851011, р/р 4011) на користь
приватного підприємства "ТД
АгроХарьков" (61096, м. Харків, вул.
Харківських дивізій, 29, )
судові витрати зі сплати судового
збору у розмірі 48 (сорок вісім) гривень
72 копійки.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний тест постанови складено 03
листопада 2014 року.

Суддя
Супрун Ю.О.