Справа № 826/12142/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагентства України у
Київській області про визнання
протиправним та скасування рішення.
До Окружного адміністративного суду
м. Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі по
тексту також - позивач) з позовною
заявою до Головного управління
Держземагентства України у
Київській області (надалі по тексту
також - відповідач), в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача, оформлене листом
від 28.02.14р. №08-03/1020;

- зобов'язати відповідача
розглянути клопотання ОСОБА_1 про
надання дозволу на одночасну
приватизацію земельних ділянок для
ведення садівництва № 77 площею 0,06га та
№ 06 площею 0,04га в садівничому
товариства «Райдуга» на території
Тарасівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області та винести за результатами
розгляду рішення, передбачене ст. 118 ЗК
України.

В обґрунтування позовних
вимог покликалась на що рішення
відповідача про відмову у розробленні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки прийнято всупереч
вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час і місце проведення
судового розгляду повідомлявся
належним чином, про причини неприбуття
суд не повідомив. Позиції щодо
заявленого позову не виклав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
суд з підстав, визначених ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, прийшов до висновку про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна заява, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, про те,
що позовна заява задоволенню не
підлягає, з огляду про наступне.

Матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_1 є членом садівничого
товариства «Райдуга» на підставі
рішення зборів садівничого товариства
(протокол №1 від 15.06.2003 року), що
підтверджується довідкою цього
товариства від 30.11.2013 року №30/11-1/13. У
вказаній довідці також зазначено, що
ОСОБА_1 користується закріпленою за нею
земельною ділянкою для ведення
садівництва під №77 по вул. 3-я Садова
площею 0,06 га, на якій розташований
будинок, належний їй на праві власності
(свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 03.03.2005 року,
зареєстроване в БТІ згідно рішення від
18.03.2005 року), а також земельною ділянкою
для ведення садівництва площею 0,04 га за
№06 відповідно до проекту організації
та забудови території с/г «Райдуга».

Із матеріалів справи вбачається,
що рішенням Тарасівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області від 08.05.2006 року
внесено зміни до списку
громадян-членів Садівничого
товариства «Райдуга», яким передаються
безоплатно у приватну власність
земельні ділянки для ведення
садівництва та городництва,
оформленого додатком до рішення
Тарасівської сільської ради від 17.03.1995
року, шляхом заміни в позиції 20 цього
додатку ОСОБА_2 на ОСОБА_1. Одночасно,
цим рішенням передано ОСОБА_1, як члену
СТ «Райдуга», у приватну власність
земельну ділянку №77 по вул. 3-ій Садовій
площею 600 кв. м, відведену відповідно до
рішення виконкому Київської області
ради народних депутатів трудящих від
04.04.1988 року №78.

Розпорядженням
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області від 10.11.2010 року №4561 надано
ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою по
оформленню права власності на вказані
вище земельні ділянки.

Як свідчать фактичні обставини
справи, 11.02.2014 року позивач звернулась
до відповідача із клопотанням про
надання відповідно до ст. ст. 118, 121
Земельного кодексу України, дозволу на
розробку документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
ведення садівництва, орієнтовною
площею 0,06 га (діл. №77) та 0,04 га (діл. №06),
яка розташована на території СТ
«Райдуга» Тарасівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області.

До клопотання позивачем були
додані: довідка про членство в СТ
«Райдуга», копії 1, 2, 3, 10 та 11 сторінок
паспорту, копія довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду, викопіювання з
генерального плану організації і
забудови земельної ділянки №6 та
графічні матеріали (викопіювання) щодо
земельної ділянки №77, кадастрова
карта, схема розташування земельної
ділянки в межах Тарасівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, копія листа ДП
«Київський НД та проектний інститут
землеустрою від 02.09.2013 року (щодо втрати
технічної документації), копія листа
Держземагентства України від 14.06.2012
року №9254/30М-1727-12 (щодо втрати технічної
документації), копія платіжних
документів про оплату робіт з
технічної документації, копія
розпорядження Києво-Святошинської РДА
від 10.11.2010 року №4561 (щодо надання
дозволу на розроблення технічної
документації).

Листом №08-03/1020 від 28.02.2014 року
Головне управління Держземагентства у
Київській області, у відповідь на
клопотання ОСОБА_1 від 11.02.2014 року,
повідомило останню про те, що
громадянин України має право
одноразово безоплатно отримати у
власність земельну ділянку по одному
виду використання, а тому для вирішення
питання стосовно надання дозволу на
розробку документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
ведення садівництва, позивачу
необхідно визначитись із бажаною до
відведення земельною ділянкою.

Позивач категорично не
погоджується з доводами відповідача,
викладеними у листі №08-03/1020 від 28.02.2014р.,
які слугували підставою для
задоволення клопотання позивача по
суті, вважає їх такими, що прийняті з
порушенням приписів земельного
законодавства.

Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (ст. 19 Конституції
України).

Основним нормативно-правовим
актом з регулювання земельних
правовідносин є Земельний кодекс
України. Завданням Кодексу, разом з
іншими нормативно-правовими актами, що
регулюють земельні відносини, є
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 вказаного
Кодексу набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться шляхом одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. (п. «в» ч. 3 наведеної
правової норми).

Положеннями пункту 1 статті 118 ЗК
України передбачено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу.

Статтею 122 вказаного Кодексу
встановлено, що сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, обласні, районні ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування з відповідних
земель спільної власності
територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації
на їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
четвертою і восьмою цієї статті, у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для: ведення водного
господарства; будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті; індивідуального дачного
будівництва.

Центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Приписами пунктів 6, 7 статті 118 ЗК
України встановлено, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності,
зокрема, для ведення садівництва у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
безумовно мають бути додані графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки.

Органам, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган, який передає
земельні ділянки у власність розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову в
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
суб'єктами господарювання, що є
виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання відповідний
орган, який передає земельні ділянки у
власність, не надав дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
мотивовану відмову у його наданні, то
особа, зацікавлена в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки, у місячний строк з дня
закінчення зазначеного строку має
право замовити розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки без надання такого дозволу, про
що письмово повідомляє цей орган. До
письмового повідомлення додається
договір на виконання робіт із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Статтею 121 Земельного кодексу
України визначені норми безоплатної
передачі земельних ділянок громадянам.
Згідно цієї норми, громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок для ведення
садівництва із земель державної або
комунальної власності в розмірі - не
більше 0,12 га.

Із матеріалів справи вбачається,
що позивачем заявлялось клопотання про
надання дозволу на розроблення одного
проекту землеустрою щодо відведення
двох земельних ділянок для ведення
садівництва. Разом з тим, відповідачем
у листі №08-03/1020 від 28.02.2014 року було
роз'яснено позивачу, що такі вимог
позивача не узгоджуються із чинним
законодавством.

Суд погоджується з такими
доводами відповідача, з огляду про
наступне.

Земельна ділянка, за визначенням
Земельного кодексу України - це частина
земної поверхні з установленими
межами, певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами (ч. 1 ст. 79).

Частиною 1 статті 50 Закону України
«Про землеустрій» передбачено, що
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється,
зокрема, у разі формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

З системного аналізу приведених
норм та вищевикладених положень статті
118 ЗК України обумовлюється висновок
про те, що земельним законодавством
встановлено певний порядок звернення з
клопотанням про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення кожної окремо земельної
ділянки. При цьому, суд звертає увагу на
те, що та обставина, що загальна площа
земельних ділянок не перевищує норми,
встановленої законодавством для
безоплатної приватизації, не свідчить
про можливість розроблення одного
проекту землеустрою щодо відведення
двох різних земельних ділянок.

В аспекті вищевикладеного,
особливу увагу суд звертає на те, що
згідно частини 4 статті 116 Земельного
кодексу України передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання.

Аналіз вищевказаної імперативної
норми земельного законодавства
свідчить, що право на отримання
земельної ділянки у власність
земельним законодавством встановлене
лише один раз по кожному виду цільового
використання, передбаченого ст.121
Земельного кодексу України. При цьому,
одноразовість отримання земельної
ділянки у власність означає, що особа,
котра скористалася своїм правом і
отримала у власність земельну ділянку
меншу від граничної площі,
передбаченої ст.121 ЗК України, не має
правових підстав для отримання у
власність земельної ділянки цього
цільового призначення вдруге, навіть
площею, що складає різницю між гранично
можливою та раніше отриманою у
власність.

Такі висновки суду узгоджуються з
правовою позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеної в ухвалі від 02.07.2013 року по
справі №2а/2370/213/12.

Вищевикладене в сукупності
свідчить проте, що клопотання позивача
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в садівничому
товаристві «Райдуга», яка складається
із двох ділянок, орієнтовною площею 0,06
га та 0,04 га, у власність, не відповідає
вимогам чинного законодавства, а тому
відповідач обґрунтовано відмовив
ОСОБА_1 у задоволенні цього клопотання
листом від 28.02.2014 року №08-03/1020.

Окрім того, суд звертає увагу на
те, що в межах розгляду справи №826/4378/14
судом апеляційної інстанції
досліджувалось питання щодо
відповідності рішення відповідача від
28.02.2014 року №08-03/1020 приписам
законодавства, що знайшло своє
відображення у постанові Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.09.2014р., а відтак в силу
імперативних положень ст. 72 КАС
України не підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями статями 9, 69, 70, 71, 128,
158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Качур І.А.