Справа № 2а/0570/9564/11
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/24434/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Олексієнка
М.М.,

Винокурова
К.С.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_4 до старшого
інспектора дорожньо-патрульної служби
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області Ковляшенка Михайла
Володимировича (далі - старший
інспектор ДПС Ковляшенко М.В.),
інспектора дорожньо-патрульної служби
Управління державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України в Донецькій
області Оніщука Едуарда Васильовича
(далі - інспектор ДПС Оніщук Е.В.),
дізнавача сектору дізнання
Сніжнянського міського відділу ГУ МВС
України в Донецькій області Поліщук
Вікторії Валеріївни (далі - дізнавач
Поліщук В.В.), Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області (далі - ГУ МВС в
Донецькій області) про визнання дій та
бездіяльності протиправними,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 29
грудня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 6 березня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 пред'явив
у суді зазначений позов, в якому, з
урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними дії та
бездіяльність старшого інспектора ДПС
Ковляшенка М.В., який, звертаючись до
нього, не відрекомендувався, не назвав
свою посаду, звання та прізвище в
установлений законодавством спосіб,
шляхом прикладання руки до свого виска;
ставив йому запитання без його на те
згоди; поширював інформацію про його
ім'я та вчиненні напередодні дії
(керування автомобілем); надав
стороннім особам для огляду його
посвідчення водія та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу; під
час спілкування з ним розмовляв по
мобільному телефону;

- визнати протиправними дії і
бездіяльність інспектора ДПС Оніщука
Е.В. щодо утримування його документів у
період з 9 годин до 10 години 45 хвилин та
з 10 години 45 хвилин до 11 години 9 грудня
2010 року, після завершення їх перевірки,
з підстав ненадання документів на
вантаж; неповідомлення інформації про
причину та мотиви зупинення його
транспортного засобу, змісту
здійсненого ним правопорушення;
імітації складання протоколу про
адміністративне правопорушення;
поширення інформації про його ім'я та
вчиненні напередодні дії (керування
автомобілем); надання стороннім особам
для огляду його посвідчення водія та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу; спілкування по
мобільному телефону під час
утримування його документів; введення
його в оману щодо наявності причин для
затримання автомобіля;

- визнати протиправними дії дізнавача
Поліщук В.В. щодо огляду належного йому
майна (предметів і документа) у порядку,
встановленому КПК України та Закону
України "Про оперативно-розшукову
діяльність", до вирішення питання про
порушення кримінальної справи;
прискіпливий допит без його на те
згоди;

- визнати протиправними дії ГУ МВС
України в Донецькій області щодо
тривалого (з 9 години 15 хвилин до 10
години 45 хвилин 9 грудня 2010 року)
проведення слідчих дій (огляд місця
події (транспортного засобу) та
фактичного обмеження його права
користуватися автомобілем у цей час.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2011
року ОСОБА_4 в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 березня
2012 року постанову суду першої
інстанції в частині позовних вимог
щодо визнання протиправними дій
дізнавача Поліщук В.В та ГУ МВС України
скасовано, провадження у справі в цій
частині в порядку адміністративного
судочинства закрито. В решті постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухвалених ними рішень
та прийняття нової постанови про
задоволення позову.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач, ГУ МВС України, просить
залишити без змін рішення судів
попередніх інстанцій, посилаючись на
їх законність і обґрунтованість.

Інші відповідачі своїм правом подати
заперечення на касаційну скаргу не
скористалися.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Суди встановили, що на виконання
розпорядження ГУ МВС України в
Донецькій області, Сніжнянським МВ ГУ
МВС України в Донецькій області
прийнято розпорядження № 99 від 8 грудня
2010 року "Про відпрацювання території
міста Сніжне з питання щодо протидії
несанкціонованому видобутку вугілля".
На підставі цього розпорядження, в
період з 7 по 30 грудня 2010 року
здійснювалися
оперативно-профілактичні заходи щодо
відпрацювання місць несанкціонованого
видобутку вугілля на території міста
Сніжне Донецької області, зокрема,
перевірялися власники транспортних
засобів на предмет наявності у них
дозвільних документів на вантажні
перевезення, з метою відстеження та
недопущення фактів перевезень
незаконно видобутого вугілля
вантажівками.

Виконуючи зазначене розпорядження,
інспектор ДПС Оніщук Е.В., приблизно о 8
годині 50 хвилин 9 грудня 2010 року зупинив
вантажний автомобіль МАЗ-5549 під
керуванням ОСОБА_4 та попросив
останнього надати документи для
перевірки. Позивач надав йому
посвідчення водія та талон до нього,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, договір
страхування, талон про проходження
техогляду, а на вимогу надати документи
на вантаж, повідомив, що надасть їх
після повернення вище перерахованих
документів.

Інспектор ДПС Оніщук Е.В., у свою чергу,
повернув ОСОБА_4 лише договір
страхування та талон про проходження
техогляду і повідомив, що інші
документи поверне після огляду
документів на вантаж. Оскільки ж таких
документів ОСОБА_4 не надав, він
викликав слідчо-оперативну групу
Сніжнянського МВ ГУ МВС України в
Донецькій області для огляду
автомобіля. Після цього ОСОБА_4
спробував продовжити рух без
документів, проте, інспектори ДПС
Оніщук Е.В. та Ковляшенко М.О.
перешкодили йому в цьому. У зв'язку з
цим ОСОБА_4 та ОСОБА_9, який увесь час
знаходився в салоні автомобіля,
залишили транспортний засіб та пішли у
напрямку міста Торез. Згодом вони
повернулися і ОСОБА_4, посилаючись на
раптове погіршення здоров'я, став
вимагати від інспекторів ДПС викликати
невідкладну медичну допомогу.
Оглянувши ОСОБА_4, лікар погіршення
стану його здоров'я не виявив, а від
проведення електрокардіограми серця
він відмовився.

Слідчо-оперативна група Сніжнянського
МВ ГУ МВС України в Донецькій області,
до складу якої входила дізнавач
Поліщук В.В., прибула за викликом та
оглянула (із залученням понятих ОСОБА_10
та ОСОБА_11.) автомобіль МАЗ-5549. Під час
огляду було зафіксовано наявність у
кузові автомобіля вугільної маси,
вагою близько 10 тон, що знайшло
відображення у протоколі огляду місця
події, складеному у порядку КПК
України; огляд, як зазначено у
протоколі, розпочався о 10 годині та
завершився о 10 годині 40 хвилин.

Документи ОСОБА_4 були повернуті після
від'їзду слідчо-оперативної групи
Сніжнянського РВ ГУ МВС України в
Донецькій області об 11 годині.

Постановою оперуповноваженого
Сніжнянського МВ ГУ МВС України в
Донецькій області від 13 грудня 2010 року,
затвердженою начальником
Сніжнянського МВ ГУ МВС України в
Донецькій області, у порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за
статтею 202 КК України відмовлено на
підставі пункту 2 статті 6 КПК України, у
зв'язку з відсутністю в діяннях особи
складу злочину.

Відповідачі - інспектори ДПС
Ковляшенко М.В. та Оніщук Е.В., є
співробітниками Державної
автомобільної інспекції, яка, згідно зі
статтею 7 Закону України від 20 грудня 1991
року № 565-ХІІ "Про міліцію" (далі - Закон
№ 565-ХІІ) є підрозділом міліції та
входить до структури Міністерства
внутрішніх справ України.

Відповідно до пунктів 2 та 12 статті 10
Закону № 565-ХІІ міліція зобов'язана
виявляти, запобігати, припиняти та
розкривати злочини, вживати з цією
метою оперативно-розшукових та
профілактичних заходів, передбачених
чинним законодавством; забезпечувати в
межах своєї компетенції безпеку
дорожнього руху, додержання законів,
правил і нормативів у цій сфері;
запобігати забрудненню повітря, водойм
транспортними засобами та
сільськогосподарською технікою;
здійснювати контроль за утриманням у
належному технічному стані та чистоті
доріг, вулиць, майданів.

Для виконання покладених обов'язків
органам міліції, згідно з пунктом 21
статті 11 Закону № 565-ХІІ, надано право,
зокрема, зупиняти транспортні засоби в
разі порушення правил дорожнього руху,
наявних ознак, що свідчать про технічну
несправність транспорту або
забруднення ним навколишнього
середовища, а також при наявності даних
про те, що він використовується з
протиправною метою; оглядати
транспортні засоби і перевіряти у
водіїв документи на право користування
й керування ними, дорожні листи і
відповідність вантажів, що
перевозяться, товарно-транспортним
документам.

Основні напрями і порядок роботи
працівників дорожньо-патрульної
служби, що здійснюють нагляд за
дорожнім рухом, заходи щодо
профілактики аварійності, процедуру
оформлення дорожньо-транспортних
пригод та порушень правил, норм і
стандартів у сфері безпеки дорожнього
руху, а також організацію взаємодії з
патрульною службою МВС України
визначені Інструкцією з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 111 від 27
березня 2009 року, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26 червня
2009 року за № 576/16592 (далі -
Інструкція).

Згідно з пунктом 7.3. Інструкції,
інспектор дорожньо-патрульної служби,
серед іншого, має право: зупиняти
транспортні засоби в разі порушення
Правил дорожнього руху, наявних ознак,
які свідчать про їх технічну
несправність або забруднення ними
навколишнього середовища, а також при
наявності даних, що вони
використовуються з протиправною метою;
оглядати транспортні засоби,
перевіряти у водіїв документи, на право
користування і керування ними, дорожні
(маршрутні) листи, а у разі спільних з
іншими службами ОВС заходів -
відповідність вантажів, що
перевозяться, товарно-транспортним та
іншим документам; перевіряти
транспортні засоби за базами даних
автоматизованих
інформаційно-пошукових систем
Державтоінспекції МВС і, в
передбачених законодавством випадках,
доставляти ці транспортні засоби,
документи та вантажі до територіальних
ОВС для прийняття рішення згідно зі
статтею 97 КПК України.

Пунктом 14.1.9. Інструкції передбачено, що
підставою для зупинки транспортного
засобу є, зокрема, проведення цільових
заходів (операції, відпрацювання,
оперативні плани) для перевірки
документів на право користування і
керування транспортним засобом, а
також документів на транспортний засіб
і вантаж.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила
дорожнього руху) на вимогу працівника
міліції водій повинен зупинитися з
дотриманням вимог цих Правил, а також
передати для перевірки документи
(зокрема, посвідчення на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії і талон, що
додається до нього; реєстраційний
документ на транспортний засіб; у
встановлених законодавством випадках -
дорожній лист і документацію на вантаж,
що перевозиться; поліс (сертифікат)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів), а також надати можливість
оглянути транспортний засіб
відповідно до законодавства, за
наявності на те законних підстав.

Статтею 5 Закону № 565-ХІІ міліції надано
право тимчасово, в межах чинного
законодавства, обмежувати права і
свободи громадян, якщо без цього не
можуть бути виконані покладені на неї
обов'язки.

З огляду на наведені вимоги чинного
законодавства та, враховуючи
встановлені обставини справи, суди
дійшли правильного висновку, що
інспектори ДПС Ковляшенко М.В. та
Оніщук Е.В., в рамках здійснення заходів
щодо протидії несанкціонованому
видобутку вугілля, правомірно зупинили
вантажний автомобіль ОСОБА_4 та
вимагали надати для огляду документи
на вантаж, з метою перевірки
причетності до перевезення незаконно
видобутого вугілля. Окрім того, як
зазначили ці відповідачі під час
розгляду справи, вугільна маса, яку
перевозив ОСОБА_4, висипалась із кузова
автомобіля та забруднювала проїзну
частину. З огляду на те, що документи на
вантаж ОСОБА_4 так і не надав, суди вірно
зазначили, що дії інспекторів ДПС
Ковляшенка М.В. та Оніщука Е.В. щодо
тимчасового утримування документів
ОСОБА_4 до прибуття слідчо-оперативної
групи Сніжнянського МВ ГУ МВС України
для здійснення огляду транспортного
засобу, є правомірними.

Що ж стосується позовних вимог в
частині визнання протиправними дій та
бездіяльності цих відповідачів, які,
звертаючись до позивача, не
відрекомендувалися, не назвали свою
посаду, звання та прізвище в
установлений законодавством спосіб,
шляхом прикладання руки до свого виска,
а також розмовляли по мобільному
телефону під час спілкування з ним, то
суди, належним чином дослідивши докази,
дійшли обґрунтованого висновку про
дотримання ними вимог пункту 15.5.
Інструкції, яка регламентує такі їхні
дії. Також, оскільки під час розгляду
справи не підтвердилися доводи
позивача щодо неповідомлення його про
причину зупинки транспортного засобу і
суть скоєного правопорушення, суди
обґрунтовано відмовили йому в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Колегія суддів вважає правильним і
висновок судів про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_4 в частині
визнання протиправними дій
інспекторів ДПС Ковляшенка М.В. та
Оніщука Е.В. щодо допиту позивача без
його на те згоди, поширення інформації
про його анкетні дані та вчинені
напередодні дії (керування
автомобілем); надання стороннім особам
(понятим) для огляду його посвідчення
водія та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, оскільки такими
діями його права та інтереси порушені
не були.

Окрім цього, на вирішення суду ОСОБА_4
було поставлено питання правомірності
дій ГУ МВС України щодо тривалого
проведення слідчих дій (огляду місця
події, автомобіля) з 9 години 15 хвилин до
10 години 45 хвилин та фактичного
обмеження його права користуватися
транспортним засобом, а також
правомірності дій дізнавача Поліщук
В.В., яка здійснювала огляд його майна
(предметів і документів, що знаходились
при ньому) та прискіпливо допитувала
його у порядку, встановленому КПК
України та Закону України "Про
оперативно-розшукову діяльність".

З огляду на те, що відповідачами
будь-які заходи забезпечення
провадження у справах про
адміністративні правопорушення
(особистий огляд, огляд речей і
вилучення речей та документів,
тимчасове затримання транспортного
засобу, відсторонення водіїв від
керування транспортними засобами) не
вживалися, в матеріалах справи наявні
лише протоколи огляду місця події від 9
грудня 2010 року, складені в порядку КПК
України, апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку, що справа у
зазначеній частині позовних вимог не
підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства та
закрив провадження у ній в цій частині.

Наведені у касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди з висновками судів
щодо їх оцінки, а тому не можуть
прийматися до уваги.

З огляду на те, що судові рішення
ґрунтуються на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, судами
правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, однак, суд
першої інстанції під час розгляду
справи порушив норми процесуального
права, а апеляційний суд цю помилку
усунув, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
скасування ухвалених судами рішень.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 29
грудня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 6 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

М.М. Олексієнко

К.С. Винокуров