Справа № 203/6115/13-а (2а/0203/16/2014)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

203/6115/13-а (2а/0203/16/2014)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 року

справа № 203/6115/13-а (2а/0203/16/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради

на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2014 року по справі №203/6115/13-а (№2а/0203/16/2014) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІАНА» до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа – Дніпропетровська міська рада, про визнання рішення протиправним, -

в с т а н о в и В:

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2014 року частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «МІАНА», визнано протиправним рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №144 від 10.04.2013р. в частині затвердження акту №2 від 09.04.2013р. з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпропетровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок, яким товариству з обмеженою відповідальністю «МІАНА» визначено збитки в сумі 672807грн.

Постанова суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивована порушенням процедури визначення розміру збитків, оскільки засідання комісії проведено за відсутності представника підприємства, яке не було повідомлено про час та місце засідання комісії. Крім цього, суд першої інстанції вказав на необґрунтованість підстав для відшкодування збитків, з огляду на необґрунтованість обставин, які б свідчили про заподіяння міській раді збитків взагалі та з огляду на відсутність вини позивача у заподіянні збитків.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову у повному обсязі. В якості порушень судом першої інстанції норм процесуального права Дніпропетровська міська рада посилалась на те, що судом не застосовано наслідків ст..100 КАС України та безпідставно зроблено висновок про дотримання позивачем вимог ст..99 КАС України. Обґрунтовуючи свою позицію щодо правомірності оскарженого рішення про затвердження акту №2 від 09.04.2013р. з визначення розміру збитків, заявник апеляційної скарги вказує на те, що міській раді, як власнику земельної ділянки, заподіяно збитків, внаслідок неможливості використання земельної ділянки, яку без достатніх правових підстав зайняв та самовільно використовував позивач. При цьому, самовільне використання земельної ділянки Дніпропетровська міська рада обґрунтовує посиланням на ст.ст.124, 125, 126 Земельного кодексу України, які забороняють використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що засвідчує право на неї та його державної реєстрації у встановленому законом порядку. З аналізу вказаних норм права заявник апеляційної скарги робить висновок про те, що обов’язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність у особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що за результатами проведеної Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області перевірки, зроблено висновок про використання ТОВ «МІАНА» земельної ділянки по вул..Войцеховича, 140-а в м.Дніпропетровську, як автостоянки, без відповідних правовстановлюючих документів.

За вказаним фактом комісією з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок, 09.04.2013р. складено акт №2, яким визначено розмір заподіяних ТОВ «МІАНА» збитків за період з 22.03.2011р. по 09.04.2013р. у розмірі 672807,09грн.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №144 від 10.04.2013р. затверджено акт комісії №2 від 09.04.2013р.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності та необґрунтованості вказаного рішення з наступних підстав.

Так, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення процедури визначення розміру збитків, оскільки засідання комісії проведено за відсутності представника підприємства, яке не було повідомлено про час та місце засідання комісії.

Відповідно до п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ №284 від 19.04.1993р., розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Отже, до складу комісії по визначенню збитків мають бути включені представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати.

У спірному випадку, як встановлено судом першої інстанції та не спростовується доводами апеляційної скарги, запрошення на засідання комісії, що відбулось 09.04.2013р., позивач отримав лише 10.04.2013р., що підтверджено відповіддю поштового органу (т.1 а.с.62, 74).

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав на те, що в порушення п.2 Порядку, за відсутності даних щодо належного повідомлення позивача, питання з визначення розміру збитків було розглянуто у відсутності представника останнього.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості висновків комісії про заподіяну позивачем шкоду.

Так, суд з посиланням на вимоги ст.ст.22, 1166 ЦК України, обґрунтовано вказав на те, що для виникнення у особи обов’язку відшкодувати збитки (шкоду) необхідна наявність її вини у заподіянні шкоди.

Встановлені судом обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2010р. позивач набув право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), які розташовані на земельній ділянці площею 0,5988га за адресою: м.Дніпропетровська, вул..Войцеховича, 140а (т.1 а.с.130). Вказане право зареєстровано 14.11.2012р. (а.с.12).

У зв’язку з набуттям права власності на нерухоме майно, позивач звертався до міської ради з приводу передачі в користування земельної ділянки площею 0,5988га. (т.1 а.с.19).

Проте, вказане звернення міською радою у передбачені законом строки розглянуто не було та відповідне рішення не приймалось. Вказана бездіяльність Дніпропетровської міської ради встановлена постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.01.2013р. (т.1 а.с.20), яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013р. (т.1 а.с.86).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на відсутність у позивача вини щодо використання земельної ділянки, на якій розташовано належне йому майно, без правовстановлюючих документів.

Крім цього, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність нарахування збитків з 22.03.2011р., з огляду на відсутність доказів, які б свідчили, що саме з цього часу позивач використовував земельну ділянку.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності та необґрунтованості оскарженого рішення відповідача.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст..99 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, суд першої інстанції вирішуючи питання про дотримання позивачем строків звернення до суду правильно виходив з того, що перебіг строку звернення до суду починається з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що оскаржене рішення №144 отримано позивачем 22.05.2013р.

28.05.2013р. та 05.08.2013р. позивач звертався до відповідача із заявами про скасування рішення №144 як незаконного.

Відповіді на звернення від 28.05.2013 року відповідачем надано не було, а відповідь на звернення від 05.08.2013р., в якому повідомлено про відсутність підстав для скасування рішення №144, була направлена на адресу позивача 29.08.2013р.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що про порушення свого права позивач фактично дізнався з відповіді від 29.08.2013р. про відмову у скасуванні оскаржуваного рішення. Врахувавши фактичну дату подання позову (16.09.2013р.), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про дотримання позивачем вимог ст.99 КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2014 року по справі №203/6115/13-а (№2а/0203/16/2014) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 24.10.2014р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк