Справа № 462/4881/14-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.
Справа № 876/8289/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
на постанову Залізничного районного
суду м.Львова від 11.08.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
визнання протиправними дії
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що 17.05.2014 року вона звернулась із заявою
до начальника управління пенсійного
фонду України в Залізничному районі
м.Львова про перерахунок пенсії
державного службовця з врахуванням сум
виплат на матеріальну допомогу на
вирішення соціально побутових проблем,
матеріальну допомогу на оздоровлення,
а також виплату щомісячних індексацій,
які не були враховані при нарахуванні
пенсії позивачки, що значилися в графі
«Інші виплати», з яких фактично були
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, однак листом від
03.07.2014 року їй було відмовлено у
перерахунку пенсії. Вважає таку
відмову неправомірною, тому позивач
був змушений звернутись із позовом до
суду. Просив позов задоволити.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 11.08.2014 року позов
задоволено. Визнано дії управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м.Львова в частині
відмови ОСОБА_1 щодо проведення
перерахунку пенсії з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових проблем та
щомісячної індексації, па які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
неправомірними. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова провести
перерахунок пенсії державного
службовця ОСОБА_1 з 16 січня 2014 року, з
врахуванням пред'явлених довідок в
управління Пенсійного фонду України у
Залізничному район м. Львова та з
врахуванням графи «Інші виплати», в
яких вказана матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових проблем
та щомісячні індексації.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
у Залізничному районі м.Львова та з
06.02.2008р. отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

17.05.2014р. позивач звернувся із заявою до
відповідача про перерахунок
призначеної їй пенсії відповідно до ст.
37 Закону України «Про державну службу»
з врахуванням всіх складових
заробітної плати в тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, індексації, премій, надбавки за
вислугу років у фактично виплачуваному
розмірі, згідно довідки про заробітну
плату, зчасу первинного призначення
пенсії.

Однак, відповідачем своїм листом від
03.07.2014 року за №5108/В-9 відмовив у
задоволені вимог які містились у заяві
(а.с.5-6).

Як вбачається з довідки про складові
заробітної плати, виданої 28.05.2014 року
відповідачу, що сума виплат
матеріальної допомоги з 01.02.2006 року до
31.01.2008 року становила 6384 грн., а сума
виплати індексації заробітної плати -
208,41 грн. (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу», в редакції яка
діяла на момент призначення пенсії
заявниці, пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 90 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що,
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про державну службу» передбачено
виплату державним службовцям допомоги
на оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

Системний аналіз наведеного дає змогу
зрозуміти, що матеріальна допомога на
оздоровлення, індексація та
компенсація за невикористані дні
відпустки входила до системи оплати
праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція відображена у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у який зазначено, що є
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова залишити
без задоволення, а постанову
Залізничного районного суду м.Львова
від 11.08.2014 року у справі №462/4881/14-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич