Справа № 808/4433/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року 14 год. 50 хв. Справа №
808/4433/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Сацького Р.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Енергодарського міського відділу
Управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області

про: визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до
Енергодарського міського відділу
Управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області, в
якій позивач просить суд:

- зобов'язати відповідача зняти з
реєстрації місця проживання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1

07 жовтня 2014 р. позивач надіслав до суду
уточнений адміністративний позов в
якому просить суд:

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
користування квартирою АДРЕСА_1

зобов'язати Енергодарський міський
відділ Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області зняти з реєстрації
місця проживання ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що у кінці
квітня 2014 року позивач звернулася до
відповідача з письмовою заявою про
зняття з реєстрації місця проживання
ОСОБА_2 за адресою належної їй квартири
АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що останній
втратив право користування вказаною
квартирою на підставі рішення
Енергодарського міського суду від
06.07.2011. Відповідач відмовив у знятті з
реєстрації місця проживання,
повідомивши про це листом за № 23.19/1683
від 12.05.2014 свою відмову відповідач
мотивував тим, що надані позивачем
документи не містять підстав для
зняття з реєстрації місця проживання
ОСОБА_2 Позивач вважає, що відповідач
незаконно, всупереч вимогам чинного
законодавства, зокрема Закону України
№ 1382-IV від 11.12.2003 «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», відмовив у
знятті з реєстрації місця проживання
ОСОБА_2

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надавши суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує, позов
просить задовольнити у повному обсязі,
не заперечує проти розгляду справи в
порядку письмово провадження за
наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Також представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
надав суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що відповідач діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства, тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні,
просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору дарування квартири від 04.01.2003
позивачу на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1. Право
власності на вказану квартиру
зареєстроване в Комунальному
підприємстві «Енергодарське бюро
технічної інвентаризації» в книзі д.2
за реєстровим № 105 від 28.01.2003.

В березні 2008 року за вказаною адресою
було зареєстровано місце проживання
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте з моменту
реєстрації ОСОБА_2 в квартирі не
проживав і не проживає зараз, не
користується нею за призначенням, його
особистих речей, одягу чи документів у
квартирі немає. Весь цей час ОСОБА_2
проживає за іншою адресою, але, в
порушення вимог ст.6 Закону України №
1382-IV від 11.12.2003 «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні» (далі - Закон № 1382-IV),
відмовляється добровільно знятися з
реєстраційного обліку за адресою
належної позивачу квартири та
зареєструватися за фактичним місцем
свого проживання.

Рішенням Енергодарського міського
суду від 06.07.2011 було встановлено, що
ОСОБА_2 не набув права на користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 -
а отже реєстрація його місця
проживання за вказаною адресою
суперечить вимогам Закону України від
11.12.2003 «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні». Зазначене рішення суду
набрало законної сили 19.07.2011 і є
обов'язковим до виконання всіма
громадянами, підприємствами,
установами і організаціями незалежно
від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 3 Закону № 1382-IV (в редакції
Закону, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
реєстрація - внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Тобто, правовою підставою для
перебування на реєстраційному обліку є
проживання чи перебування особи в
житлі за певною адресою.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 1382-IV
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі зокрема
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

У розглядуваній справі документом,
який свідчить про припинення підстав
на право користування ОСОБА_2 жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, - є
рішення Енергодарського міського суду
від 06.07.2011, яке набрало законної сили.

Таким чином, у ОСОБА_2 відсутні підстави
на право користування вищезазначеним
житлом, тому він має бути знятий з
реєстрації місця проживання за
вказаною адресою, оскільки така
реєстрація суперечить вимогам Закону
№ 1382-IV.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну міграційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України № 405/2011 від 06.04.2011, центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері реєстрації
фізичних осіб, є Державна міграційна
служба України.

На підставі п.3 Положення про Державну
міграційну службу України одним із
основних завдань ДМС України є
реалізація державної політики у сферах
міграції (імміграції та еміграції), у
тому числі протидії нелегальній
(незаконній) міграції, громадянства,
реєстрації фізичних осіб, біженців та
інших визначених законодавством
категорій мігрантів.

Згідно з підпунктом 20 п.4 Положення про
Державну міграційну службу України ДМС
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює реєстрацію/зняття
з реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки.

Відповідно до п.1.2 Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затвердженого наказом МВС України № 1077
від 22.11.2012, реєстрація місця проживання
або місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з п.1.3 цього Порядку
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України
(далі - ДМС України) в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення у день
подання особою документів.

За викладених обставин суд приходить
до висновку, що відповідач, реалізуючи
державну політику у сфері реєстрації
фізичних осіб, незаконно відмовив
позивачу у знятті з реєстрації місця
проживання ОСОБА_2, вказавши, що
підставою для зняття з реєстрації
місця проживання, згідно ст.7 Закону №
1382-IV, є заява особи або її законного
представника чи судове рішення, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою. Натомість
відповідачем протиправно не враховано
іншу підставу, передбачену ст.7 Закону
№1382-IV, а саме, наявність інших
документів, які свідчать про
припинення підстав на право
користування житловим приміщенням,
тобто, в даному випадку, набравше
законної сили рішення Енергодарського
міського суду від 06.07.2011, яке надавалося
позивачем, але безпідставно не було
прийняте до уваги відповідачем при
прийнятті рішення про відмову у знятті
з реєстрації місця проживання ОСОБА_2

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України - при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Ст. 72 Житлового кодексу України
проголошує, що визнання особою такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Таким чином, для захисту прав та
інтересів позивача, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС
України суд, оцінивши докази, які є у
справі, в їх сукупності приходить до
висновку, що дії відповідача стосовно
відмови у знятті з реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 є протиправними.

Суд приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню, оскільки
обставини справи, на які посилається
позивач, знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, а належні докази
відповідачем, відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України, не подані і не доведено
правомірність своїх дій.

Керуючись ст.19 Конституції України,
Законом України №1382-IV від 11.12.2003 «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», статтями
2, 9, 11, 69-72, 122, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

2. Вважати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1

3. Зобов'язати Енергодарський міський
відділ Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області зняти з реєстрації
місця проживання ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати на
сплату судового збору у сумі 73
(сімдесят три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складення її в повному обсязі,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В.
Сацький