Справа № 804/14256/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М. при
секретаріПрихно К.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача ОСОБА_3 Дженчако Т.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
протиправним та скасування рішення,-
09 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, в якому просить:
визнати протиправними та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області від 13 серпня 2014 року № 15104122 про
відмову у державній реєстрації прав та
обтяжень на приватну квартиру, що
розташована: АДРЕСА_1, за ОСОБА_5,
податковий номер НОМЕР_1;

зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області провести державну реєстрацію
нерухомого майна, відповідно до
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська по справі № 2-6067/11
(2/403/1286/2012) від 05 червня 2012 року, а саме:
визнати за ОСОБА_5 (податковий номер
НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Апостолівським
РВ УМВС України в Дніпропетровській
області від 12.04.2005 року) право власності
на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська по
справі № 2- 6067/11 (2/403/1286/2012) від 05 червня
2012 року було визнано за ОСОБА_5 право
власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1

З метою реєстрації права власності
позивач звернувся до Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, проте, відповідач рішенням від
13 серпня 2014 року за № 15104122 відмовив у
державній реєстрації права власності
із посиланням на невідповідність
поданих документів вимогам,
встановленим законодавством.

Позивач вважаю дії відповідача з
невиконання судового рішення
протиправними, у зв'язку з тим, що
згідно пункту 5 частини 1 статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004
року державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав визначений
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703, відповідно до пункту 7 якого для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав заяву про державну
реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мінюст. Для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є,
зокрема рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
адміністративний позов просив
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог позивача, просив відмовити у їх
задоволенні та зазначив, що на заявлене
позивачем на реєстрацію права
власності майно наявне обтяження, що
виключає можливість здійснити
державну реєстрацію права власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку про відмову
у задоволенні позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 червня 2012 року
за ОСОБА_5 було визнано право власності
на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21
лютого 2013 року Рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська в
частині, що стосується поділу квартири,
було залишено без змін.

З метою реєстрації права власності
позивач звернувся до Реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області.

Рішенням від 13 серпня 2014 року № 15104122
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Бідков В’ячеслав Олексійович
відмовив позивачу у реєстрації права
власності на квартиру, що розташована в
Дніпропетровській області, АДРЕСА_1 із
посиланням на невідповідність поданих
документів вимогам, встановленим
законодавством.

В обґрунтування свого рішення
державний реєстратор зазначив, що
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.
Згідно приписів пункту 15 Постанови КМУ
№ 868 від 17.10.2013 року, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення; відомостей про нерухоме
майно, речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;
наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону; наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода), пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

При розгляді заяви було встановлено, що
на вищевказаній квартирі містяться
відомості про заборону та іпотеку,
накладені АКБ "Райффайзенбанк Україна",
а відділом державної виконавчої служби
Нікопольського МРУЮ на ОСОБА_7
накладена заборона за типом арешту на
все майно.

Враховуючи наведене, здійснити
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно Реєстраційною службою
Дніпропетровського міського
управління юстиції за наданими
позивачем документами не вважається
можливим.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. (далі
Закон №1952).

Згідно ст. 1 Закону № 1952 державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 15 Закону №1952 державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону №1952 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
зокрема, якщо заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна визначено Постановою
КМУ від 17.10.2013 р. №868 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно."

Як встановлено судом, на квартиру
позивача АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську,
містяться відомості про заборону та
іпотеку, накладені АКБ "Райффайзенбанк
Україна".

Відповідно до п. 40 Порядку №868 для
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно, яке
перебуває в іпотеці або податковій
заставі, заявник, крім документа, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає документ, що підтверджує
факт надання іпотекодержателем або
контролюючим органом згоди на
відчуження або передачу на іншому
речовому праві такого майна.

Як випливає з вищенаведеного, державна
реєстрація права власності неможлива,
якщо на об'єкті, що підлягає реєстрації,
є обтяження.

Згідно ст. 1 Закону №1952 обтяження це
заборона розпоряджатися та/або
користуватися нерухомим майном, яка
встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що при винесенні
Рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №15104122
державний реєстратор діяв відповідно
до норм чинного законодавства та в
межах наданих повноважень.

У зв'язку з цим суд не вбачає законних
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови складено
13 жовтня 2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 13 жовтня 2014 року.
Суддя З оригіналом згідно. Помічник
судді В.М. Олійник

В.М. Олійник
Е.Г. Лоба