Справа № 2а-989/11/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Справа № 9104/53616/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області до
сільськогосподарського виробного
кооперативу Агрофірма «Чернелицька»
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області звернулось
в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
сільськогосподарського виробного
кооперативу Агрофірма «Чернелицька» в
якому просило стягнути з відповідача
8339,22 грн. фактичних витрат на доставку
та виплату пільгових пенсій.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька» в
користь управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі 859
(вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 25 коп.
невідшкодованих витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не поголившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі оскаржило
його апеляційному порядку,

В апеляційній скарзі зазначає, що
постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідач є
правонаступником СВК «Чернелицький - 1»
в частині отриманого, внаслідок
реорганізації майна за розподільчим
балансом, в зв'язку з чим зобов'язаний
здійснювати відшкодування понесених
управлінням Пенсійного фонду України в
Городенківському районі витрат в
частині набутих обов'язків
правонаступника за розподільчим
балансом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форми
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників. Пунктом 1 ст. 2
вказаного Закону визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, - фактичні витрати на оплату
праці працівників, які включають
витрати на виплату основної і
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та комерційних виплат.

СВК «Агрофірма Чернелицька» є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Працівникам відповідача, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9 виплачується
пільгова пенсія.

Об'єктом оподаткування, для платника
зазначеного збору є також фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 вказаного Закону.
Згідно пенсійного законодавства
відповідач зобов'язаний
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві.

Підприємство щомісяця до 25 - го числа
зобов'язане вносити до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та ч. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
зареєстрованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві.

Щодо часткового правонаступництва то
апелянт зазначає, що керуючись нормами
ст. 104-108 Цивільного кодексу України
внаслідок передачі відповідних
повноважень, прав та обов'язків, майна
за розподільчим балансом від однієї
юридичної особи до іншої має місце
правонаступництво. Також підстави
ланцюгового правонаступництва, при
реорганізації підтверджується
вищезазначеними довідками, виданими
громадянам для призначення пенсії на
пільгових умовах.

Таким чином, до СВК «АФ Чернелицька»
перейшли зобов'язання по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій на
пільгових умовах перед управлінням
Пенсійного фонду України в
Городєнківському районі.

Враховуючи викладене просить
скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає,що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
сільськогосподарський виробничий
кооператив «Агрофірма Чернелицька» є
юридичною особою, зареєстрованою
Городенківською районною державною
адміністрацією 21.08.2002 року, як суб'єкт
підприємницької діяльності та
відповідно в управлінні Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі як платник страхових внесків.

Розгялдаючи спір суд першої інстанції
правильно вказав, що згідно ст.1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
Інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників. Пунктом 1 ст.2 вказаного
Закону визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, - фактичні витрати на оплату
праці працівників, які включають
витрати на виплату основної і
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. Згідно ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та р.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та зареєстрованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України підприємства
зобов'язані відшкодовувати витрати
органу Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, що здобули стаж який дає право
на даний вид пенсії на цьому
підприємстві. Відповідно до п.6.4 р.6
вищевказаної Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Пунктом 6.8 р.6 цієї ж Інструкції
передбачено обов'язок підприємства
щомісяця до 25-го числа вносити до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до ч.2
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», сплачуються
одночасно із оплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць.

Судом у даній спірній ситуації
з'ясовано, що у відповідності до
протоколів за № 7208 від 14.12.2007 року, № 7211
від 14.12.2007 року, № 765 від 17.03.2006 року ,№115
від 05.09.2006, №7173 від 06.10.2006, №76 від 11.06.2008,
№6208 від 21.08.2008, №6334 від 29.12.2008, №642 від
25.09.2009, № 610 від 21.03.2008, розпорядження
№149447 від 10.01.2011 гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_9, відповідно до п. «б»-«з»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначено пенсію по
віку на пільгових умовах. Дані пенсії
призначені на підставі довідок,
виданих сільськогосподарським
виробничим кооперативом «Агрофірма
Чернелицька» та актів зустрічних
перевірок, проведених посадовими
особами управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі, які
підписані керівником відповідача та
завірені печаткою. Згідно відомостей,
поданих відділом з призначення та
виплати пенсій управління Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі, та розрахунків, складених
відділом надходження доходів цього ж
управління загальна сума фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій вищевказаним
громадянам за лютий 2011 становить 6 582,57
грн та по гр.ОСОБА_9 за період з 30.11.2010 по
31.01.2011 -1 756, 65 грн. Отже, загальна сума
заборгованості заявлена позивачем до
відшкодування становить 8 339,22 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно довідок за № 133-134 від 28.09.2010,
20.09.1991 на базі колгоспу ім. Чапаєва
створено селянську спілку «Вільна
Україна». На базі даної селянської
спілки створено агрофірму «Вільна
Україна» (протокол №2 від 24.06.1993), 01.03.1994
року внаслідок виходу із складу
агрофірми «Вільна Україна» створено
агрофірму «Чернелицька», 22.02.2000 року
внаслідок реорганізації агрофірми
«Чернелицька» створено приватне
підприємство «Барва», 02.12.2002 року
внаслідок реорганізації ПП «Барва»
створено сільськогосподарський
виробничий кооператив
«Чернелицький-1», який є
правонаступником всіх попередніх
підприємств. Тому суд першої інстанції
вважав, що визначаючи відповідача
правонаступником усіх попередніх
сільськогосподарських підприємств с.
Чернелиця Городенківського району та
відповідно покладаючи на нього
обов'язок щодо відшкодування витрат
орган Пенсійного фонду України
зобов'язаний довести факт
правонаступництва відповідача у
спірних правовідносинах. Однак свого
процесуального обов'язку позивач не
виконав. Жодних доказів утворення СВК
«Агрофірма Чернелицька» внаслідок
реорганізації СВК «Чернелицький -1»
органом ПФУ суду не надано. Крім того
судом встановлено, що юридична особа
СВК «Чернелицький -1» припинена 26.11.2009
року у зв'язку з визнанням її банкрутом.
СВК «Агрофіма Чернелицька» відповідно
до змін і доповнень внесених до Статуту
від 21.08.2002 є добровільним об'єднанням
фізичних осіб, створеним для спільного
виробництва продукції сільського,
рибного та лісового господарства і є
частковим правонаступником
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Чернелицький -1», в
частині розподільчого балансу, який
затверджено загальними зборами СВК
«Чернелицький-1» 30.01.2003 року. В даний
час, відповідно до вищевказаних
довідок, відповідач зберігає архівні
документи попередніх колгоспів та
сільськогосподарських кооперативі,
так як на час реорганізації кошти для
передачі документів в архів були
відсутні.

Проте колегія суддів вважає, такі
висновки суду першої інстанції
помилковими.

Згідно п.6.3 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та зареєстрованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, встановлено обов'язок
внесення відповідних сум на
відшкодування спірних витрат для
правонаступників підприємств, на яких
особи здобули необхідний пільговий
стаж.

Відповідачем видавались довідки про
підтвердження пільгового стажу
працівникам, крім того судом першої
інстанції не встановлено інших осіб,
які би були зобов'язані відшкодовувати
спірні витрати на виплату та доставку
пенсій.

Згідно ч.5 ст. 107 Цивільного кодексу
України якщо правонаступниками
юридичної особи є кілька юридичних
осіб і точно визначити правонаступника
щодо конкретних обов'язків юридичної
особи, що припинилася, неможливо,
юридичні особи - правонаступники
несуть солідарну відповідальність
перед кредиторами юридичної особи, що
припинилася. А відтак у відповідача
виникає право вимоги до інших суб'єктів
щодо повернення частини сплачених ним
витрат.

З врахуванням викладеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому постанову слід
скасувати, а позовні вимоги -
задовольнити.

Керуючись ст. 160, ч. ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області -
задовольнити, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року у справі № 2а-989/11/0970- скасувати.

Позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області
задовольнити. Стягнути з
сільськогосподарського виробного
кооперативу Агрофірма «Чернелицька»
8339,22 грн. фактичних витрат на доставку
та виплату пільгових пенсій.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин