Справа № 128/168/14-а
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/168/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

в складі головуючого:

судді : Ганкіній
І.А.

при секретарі: Ільченко
Ю.В.

за участю пред-ка

позивача адвоката : ОСОБА_1

пред-ка відповідача: Присяжнюка
В.Ф.

пред-ка 3-ої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниця справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Якушинецької сільської ради
Вінницького району та області, за
участю 3-ої особи на стороні
відповідача Відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації про
визнання частково недійсним рішення
Якушинецької сільської ради
Вінницького району та області 19 сесії 6
скликання від 13.07.2012р. в частині надання
земельних ділянок, -

Встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
Якушинецької сільської ради
Вінницького району та області, за
участю 3-ої особи на стороні
відповідача Відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації про
визнання частково недійсним рішення
Якушинецької сільської ради
Вінницького району та області 19 сесії 6
скликання від 13.07.2012р. в частині надання
земельних ділянок.

В позові позивач ОСОБА_4 зазначила, що
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17.12.2006р.,
виданого державним нотаріусом Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстровано в реєстрі №3-3644
їй належить житловий будинок з
господарськими будівлями АДРЕСА_1.
Спадщину вона прийняла від своєї
матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Також її матері на праві власності на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
на підставі рішення №15 від 21 листопада
1995р. Якушинецької сільської ради
Вінницького району належить земельна
ділянка площею 0,1495га для будівництва
та обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, розташована на
території Якушинецької сільської ради.
Прийняти у спадщину дану земельну
ділянку позивач не змогла, оскільки
зазначений держаний акт не був
належним чином зареєстрованим в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю. Тому з
заявою про надання у власність
земельної ділянки та виготовлення
відповідної технічної документації на
неї позивач звернулась до
Якушинецької сільської ради. Рішенням
23 сесії 6 скликання від 18.12.2012р. позивачу
було надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, загальною площею 0,1495
га з них 0,1495 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
рахунок земель, що перебувають в
користуванні позивача, яка розташована
в АДРЕСА_1. Така технічна документація
була виготовлена, межі земельної
ділянки були винесені в натурі, вони
повторювали межі земельної ділянки,
якою користувалась мати позивача
ОСОБА_6, було присвоєно кадастровий
номер ділянці :04:002. Також 16.07.2013р.
був виготовлений акт прийомки-передачі
межових знаків на зберігання, межі
закріплені в натурі на місцевості. При
зверненні до Державного земельного
кадастру з заявою про реєстрацію права
власності на земельну ділянку було
прийнято рішення №РВ-013 про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
від 24.07.2013 року в зв'язку з тим, що
земельна ділянка позивача, якою
раніш володіла її мати перетинається
із земельною ділянкою №:04:002:0578,
тобто знаходження в межах земельної
ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини. Позивачем було
встановлено, що рішенням Якушинецької
сільської ради від 10.04.2008 року було
надано дозвіл відділу освіти
Вінницької районної державної
адміністрації на складання проекту
землеустрою, що до відведення
земельної ділянки у постійне
користування для будівництва і
обслуговування загальноосвітньої
школи в селі Зарванці орієнтованою
площею 4,0 га. Рішенням Якушинецької
сільської ради від 13.07.2012 року було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення в постійне користування
земельними ділянками відділу освіти
Вінницької райдержадміністрацією для
будівництва та обслуговування
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
за рахунок земель, не наданих у
власність або постійне користування в
межах села Зарванці на території
Якушинецької сільської ради. Пунктом 2
зазначеного рішення земельні ділянки
площею 2,8899 га та 0,2245 га надано в
постійне користування відділу освіти
Вінницької РДА. Пунктом 3 рішення
видано державні акти на право
постійного користування на зазначені
земельні ділянки. Також, відповідно до
листа сільського голови від 20.09.2013 року
Якушинецькій сільській раді не відомо
чи реєструвався вказаний державний акт
в управлінні держкомзему Вінницькому
районі. Вбачається, що в натурі частина
земельної ділянки якою користувалась
мати позивача та відповідно позивач,
відходить до земель, які надані в
постійне користування управлінню
освіти Вінницької РДА. Такі дії
призвели до порушення прав позивача на
отримання земельної ділянки, що
належала її матері за державним актом,
в зв»язку з чим позивач була змушена
звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала на
підставах та за обставин зазначених
позову та суду додаткового пояснила, що
ОСОБА_4 отримала право на земельну
ділянку, на підставі спадкування
будинковолодіння АДРЕСА_1, після смерті
матері ОСОБА_6 ОСОБА_6 за життя отримала
державний акт на підставі відповідної
документаціїї, і частина даної
земельної ділянки неправомірно була
надана третій особі. По спірне рішення
сільської ради позивач дізналая лише
тоді, коли почала оформлення земельної
ділянки на себе и тому строк звернення
до суду з даним позовом не пропустила.
Так, як рішення сільської ради може
бути скасоване лише за рішенням суду,
позивачка була змушена звернутися до
суду і представник позивача просить
позов задоволити.

Представник Якушинецької сільської
ради ОСОБА_2 позов не визнав та суду
пояснив, що рішення сільської ради від
13.07.2012р. було прийнято на підставі
документації розробленої відповідною
землевпорядною організацією.
Встановлення меж земельної ділянки
матері позивача позивач суду не
підтвердила, рішення сільської ради
від 21.11.1995р. радою не визнається, так як
в архіві не виявлено, технічна
документація на ім»я ОСОБА_6 не подана,
тому неправомірність дій
Якушщинецької сільської ради позивач
не довела, в зв»язку з чим просить у
задоволенні позову відмовити.

Представник Відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації
ОСОБА_3 позов не визнав та суду пояснив,
що проект відведення земельної ділянки
в постійне користування був
затверджений рішенням сільської ради
від 13.07.2012р. на законних підставах.
Зауважень щодо виготовленої
землевпорядної документації не було.
Документація відповідає вимогам
закону, порушення своїх прав позивач не
довіла, тому у задоволенні позову
просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
подані сторонами докази, суд встановив
наступне:

Позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
17.12.2006р., виданого державним нотаріусом
Першої Вінницької державної
нотаріальної контори, зареєстровано в
реєстрі №3-3644 належить житловий
будинок з господарськими будівлями
АДРЕСА_1, Вінницького району та області
(а.с.7).

Спадщину вона прийняла від своєї
матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що свідчить актовий запис про
смерть ОСОБА_6 від 11.10.2011р. (а.с.5).

Також за життя матері позивача ОСОБА_6
було видано Державний акт на право
приватної власності на землю, серії ВН
без номера на підставі рішення №15 від 21
листопада 1995р. Якушинецької сільської
ради Вінницького району, на земельну
ділянку площею 0,1495 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, що розташована
на території Якушинецької сільської
ради без зазначення адреси місце
знаходження даної земельної ділянки
(а.с.6).

Однак, даний акт в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю не було зареєстровано (а.с.6).

Враховуючи відсутність реєстрації
даного акту в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на
землю у власність вказана земельна
ділянка в порядку спадкування позивачу
передана не була.

Тому з заявою про надання у власність
земельної ділянки та виготовлення
відповідної технічної документації на
неї позивач звернулась до
Якушинецької сільської ради.

Рішенням 23 сесії 6 скликання від 18.12.2012р.
позивачу було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку,
загальною площею 0,1495 га з них 0,1495 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд за рахунок земель, що
перебувають в користуванні, яка
розташована в АДРЕСА_1 (а.с.28).

Така технічна документація була
виготовлена ППВП «Екоземводпроект»
(а.с.33-40), і у відповідності до рішення
Державного кадастрового реєстратора
Управління Держземагенства у
Вінницькому районі Вінницької області
позивач була повідомлена про відмову у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру від 24.07.2013р. в
зв»язку з невідповідністю поданих
позивем документів вимогам
установленим ЗУ «Про державний
земельний кадастр» та Порядку ведення
Державного земельного кадастру», а
саме, перетинання земельної ділянки із
земельною ділянкою :04:002:0578. Тобто,
в зв»язку з знаходженням в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини (а.с.31).

Кадастровий номер земельній ділянці
позивача таким чином присвоєний не був
і кадастровий номер зазначений
позивачкою як :04:002 не містить
самого номеру земельної ділянки, який
має бути проставлено після цифр 002, які
є зазначенням коду місце знаходження
земельної ділянки (населений пункт).

За заявленими вимогами позивач
зазначає, що перетинання земельних
ділянок відбулося в наслідок
затвердження проекту відведення
земельної ділянки в постійне
користування Відділу освіти
Вінницької районної державної
адміністрації, що відбулося за
рішенням Якушинецької сільської ради
від 13.07.2012р. (а.с.17).

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд
враховує, що позивач претендує на
отримання у власність земельної
ділянки в межах та зі збереженням
цільового призначення та розміру
земельної ділянки, що належала її
матері ОСОБА_6

Позивач зазначає, що її право на
закріплення у власність земельної
ділянки матері ґрунтується на рішенні
Якушинецької сільської ради від
21.11.1995р. 15 сесії 21 скликання про
затвердження технічної документації
по видачі державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_6
та видачу ОСОБА_6 державного акту на
право приватної власності на землю
(а.с.14), довідці Якушинецької сільської
ради, про надання ОСОБА_6 земельної
ділянки під її будинковолодінням по
АДРЕСА_1, даних будівельного паспорту
№715 та інвентарного паспорту на
будинковолодіння, що належало ОСОБА_6
(а.с.9-13, 18, 20-23).

Разом з цим суд враховує, що у
відповідності до ст.78 ЗК України право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками.

За ст.79 ЗК України зазначено
основні критерії визначення поняття
земельної ділянки як об»єкта цивільних
прав за якою земельна ділянка - це
частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно до ст.118 ЗК України для
проведення приватизації громадяни
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки, зокрема,
подають клопотання до відповідної
державної адміністрації чи органу
місцевого самоврядування.

При цьому у клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її оріентовни розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажанне місце розташування
земельної ділянки та ін. матеріали, до
яких зокрема, відноситься і
будівельний паспорт.

Відповідно до Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації та
зберігання державних актів на право
власності на землю, договорів на право
тимчасового користування землю (в тому
числі на умовах оренди) та договорів
оренди затвердженного наказом
Державного Комітету України по
земельниї ресурсах від 4.05.1999р. за №43
п.1.12 складання державного акту на право
приватної власності на землю,або право
постійного користування землею при
передачі або наданні земельних ділянок
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям та товариствам громадян
усіх видів проводиться після
перенесення в натурі (на місцевості)
меж земельної ділянки та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка та
затвердженними в установленому
порядку проектом відведення цієї
ділянки.

За п.1.14 даної Інструкції довгострокові
межові знаки передаються на зберігання
власнику або користувачу земельної
ділянки про що складається відповідний
акт.

При цьому, за п.1.16 технічна
документація зі складання державного
акта на право приватної власності на
землю включає: виписку з рішення
відповідної ради або державної
адміністрації щодо передачі у
власність; заяву власника про
складання державного акту; технічне
завдання; висновок державного органу
земресурсів Держкомзему Україні про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки; висновок органу у
справах будівництва і архітектури про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки; журнал польових
вимірів; кадастровий план земельної
ділянки складений за результатами
зймки; збірний кадастровий план
суміжних землевласників і
землекористувачів та ін.

Відповідно до п.2.3 вищевказаної
Інструкції межі земельної ділянки, що
передаються у власність за наявними
планово-кадастровими матеріалами.
Крайні поворотні точки кожної межи при
цьому закріплюються довгостроковими
межовими знаками встановленного
зразка.

Тобто, виходячи з вищевказаних
нормативних та під нормативних
положень, право власності (чи
користування) закріплюється за особою
лише після проведення відповідних дій
по встановленню меж земельної ділянки
та відповідного виготовлення
технічної документації зі складання
державного акта.

Однак, як встановлено в процесі
розгляду судового спору, згідно даних
будівельного паспорту виданого на ім»я
ОСОБА_6 №715 ОСОБА_6 для будівництва
житлового будинку з спорудами та
будівлями було виділено лише 0,10 га, а
не земельну ділянку розміром 0,1495 га і
стількі ж 0,10 га було винесено в натурі
за актом (а.с.22). Рішення сільської ради
про виділ ще 0,04 га суду не подано.

Крім того, технічна документація зі
складання державного акта на ім»я
ОСОБА_6 є відсутнью, що підтверджують
надані суду лист Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області за №02-1665 від 08.10.2014р.
та лист Вінницького науково-дослідного
та проектного інституту землеустрою за
№4739 від 04.09.2014р. (а.с.153,156).

Інформація щодо виготовлення
технічної документації на земельну
ділянку на ім»я ОСОБА_6 з Вінницького
науково-дослідного та проектного
інституту землеустрою була
витребувана судом в зв»язку з тим, що у
відповідності до копії рішення
Якушинецької сільської ради від
21.11.1995р. 15 сесії 21 скликання, яка була
подана самою позивачкою, як доказ
обґрунтування своїх вимог, зазначено,
що на розгляд даної сесії було
постановлено затвердження технічної
документації на ім»я ОСОБА_6
виготовленої саме Вінницьким філіалом
інститутом землеустрою ( на тепер
Вінницький науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою) (а.с.14).

Попередне рішення сільської ради про
передачу земельної ділянки в порядку
приватизації на ім»я ОСОБА_6 взагалі
суду стороною позивача не подано.

Оригінал з якого було виготовлено
копію рішення Якушинецької сільської
ради від 21.11.1995р. 15 сесії 21 скликання, що
був поданий суду позивачем суду
наданий також не був. За поясненням
представника позивача такий оригінал у
сторони позивача не зберігся.

У відповідності до довідки Архівного
відділу Вінницької РДА за №177 від
28.08.2014р. витребуваної судом, було
встановлено, що у матеріалах рішення 5
сесії 22 скликання Якушинецької
сільської ради від 21.11.1995р. рішення про
передачу у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_6 взагалі є
відсутнім (а.с.154).

Оцінюючи встановлені судом обставини,
суд враховує, що за ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

За ст.120 ЗК України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Таким чином, виходячи з вищевказаних
нормативних положень, та доводів
позивача, визначених у позові,
необхідним для позивача є доведення
наявності у попереднього користувача
(власника) права користування
(власності) на певний розмір земельної
ділянки її місце знаходження та
визначення меж та цільового
призначення, а також доведеність факту
перетинання земельної ділянки, що була
закріплена за проектом відведення
земельної ділянки третій особі з
земельною ділянкою, яка була
закріплена за ОСОБА_6 та право на яку
перейшло до позивачки, в порядку
спадкування належного ОСОБА_6
будинковолодіння (житлового будинку з
спорудами та будівлями).

Однак, в процесі слухання справи
сторона позивача не довела суду факт
належної передачі ОСОБА_6 земельної
ділянки, розміром 0,1495 га, як і саме
право на передачу земельної ділянки
саме таким розміром, так як судом було
встановлено, що у матеріалах рішення 5
сесії 22 скликання Якушинецької
сільської ради від 21.11.1995р. рішення зі
змістом яке подано в копії до
матеріалів справи, щодо про передачу у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6 є відсутнім.

Рішення про приватизацію земельної
ділянки на ОСОБА_6 суду взагалі не
подано. Технічна документація на
земельну ділянку на ім»я ОСОБА_6 також
відсутня.

Доказ встановлення меж земельної
ділянки ОСОБА_6, розміром 0,1495 га, як це
передбачено вимогами ст.ст.79,118 ЗК
України та положеннями Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації
та зберігання державних актів на право
власності на землю, договорів на право
тимчасового користування землю (в тому
числі на умовах оренди) та договорів
оренди, а також перетинання земельної
ділянки, що була передана третій особі
з ділянкою, що раніш належала ОСОБА_6
також суду стороною позивача не
поданий.

Розмір та конфігурація земельної
ділянки, яка на думку позивача є
захопленою за рахунок земельної
ділянки, що раніш належала ОСОБА_6
позивачем не визначені та не доведені.

За ст.71 КАС України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини , на
яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст.72 КАС України. Таким
чином, судове рішення не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає,
що позивач не довела факт порушення
відповідачем її прав та законних
інтересів, при постановленні рішення
Якушинецької сільської ради
Вінницького району та області 19 сесії 6
скликання від 13.07.2012р. , відповідачем
доведена законність дій по прийняттю
вказаного рішення сільської ради, в
зв»язку з чим в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.17,78,79,80,81,83,90,118,152 ЗК
України, ст.ст.17,18,19,69,70,71,162,163,167,171,186 КАС
України, суд, -

Постановив:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до Якушинецької
сільської ради Вінницького району та
області, за участю 3-ої особи на стороні
відповідача Відділу освіти Вінницької
районної державної адміністрації про
визнання частково недійсним рішення
Якушинецької сільської ради
Вінницького району та області 19 сесії 6
скликання від 13.07.2012р. в частині надання
земельних ділянок відмовити.

Постанова суду може бути оскаржено до
Вінницького адміністративного
апеляційного суду через Вінницький
районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення постанови
апеляційної скарги.

Суддя: