Справа № 194/1079/14-а(2а/194/110/14)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 рокусправа №
194/1079/14-а(2а/194/110/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від
20.06.2014 р.

у справі № 194/1079/14-а(2а/194/110/14)

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахування,
нарахування і виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась з позовом
до Тернівського міського суду
Дніпропетровської області до
Управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області, в якому
просив визнати дії Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати сум державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 04.12.2013 року по 04.06.2014 року у
розмірі меншому ніж передбачено ст. 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням" -
неправомірними; зобов'язати
відповідача нарахувати державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 04.12.2013 року по 04.06.2014 року у
розмірі передбаченому ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням", та
забезпечити виплату цих коштів з
урахуванням отриманих сум; зобов'язати
відповідача проводити виплати
допомоги по догляду за дитиною з дати
подачі позову, та до закінчення строку,
передбаченого Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
забезпечити виплату цих коштів з
урахуванням проведених виплат та
забезпечити виплату цих коштів.

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 20.06.2014 р.
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 перерахувати та
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04.12.2013 року.
Зобов'язано Управління соціального
захисту населення Тернівської міської
ради Дніпропетровської області
здійснити ОСОБА_1 перерахування та
нарахування державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04.12.2013 року
по 20.06.2014 року включно, відповідно до
статті 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням" в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат.

Не погодившись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволені позову повністю. Відповідач
вважає, що суд невірно застосував норми
матеріального та процесуального права

Перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач має дитину ОСОБА_3, у зв'язку з
чим перебуває на обліку у відповідача,
який на підставі Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
виплачує позивачу допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Проте, як підтверджується матеріалами
справи, розмір допомоги, що
виплачується позивачу, не відповідає
вимогам вищезазначеного Закону.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, до
яких відноситься позивач, (стаття 13) так
і Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ, а саме: дію статті 13
Закону № 2811-ХІІ з 01 січня 2008 року
поширено і на застрахованих осіб, а ст.
15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній
редакції: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Проте, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01.01.2009 року, діють
положення ст.13 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", якою
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною та
положення ст.15 цього Закону, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Проте, статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 року № 835-VI "Про Державний
бюджет України на 2009 рік" та статтею 45
Закону України від 27 квітня 2010 року №
2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010
рік" передбачено, що у 2009, 2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінету Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ.

Закони України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік", та "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" не містять
будь-яких положень щодо розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ або
делегування повноважень по визначенню
такого розміру Кабінету Міністрів
України.

Однак, Законом № 1166 "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні", який набрав законної сили з
01.04.2014 року, ст. 12 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
викладено у наступній редакції :
"Допомога при народженні дитини
призначається у розмірі 41280 гривень.
Виплата допомоги здійснюється
одноразово у сумі 10320 гривень, решта
суми допомоги виплачується протягом
наступних 36 місяців рівними частинами
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України".

За таких обставин, виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам не
застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі, визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, за період з
04.12.2013 року по 31.03.2014 року включно.

Отже, рішення суду не відповідає
нормам матеріального права, що є
підставою для його скасування, а також
часткового задоволення апеляційної
скарги та позову.

Виходячи з вищевикладеного,
апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області -
задовольнити частково. Постанову
Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 20.06.2014 р.
- скасувати. Позов задовольнити
частково. Зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
недоплачену державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, передбачену
ст.15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" за період з
04.12.2013 року по 31.03.2014 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена. У
задоволенні решти позову - відмовити.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 20.06.2014 р.
- скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Тернівської міської
ради Дніпропетровської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 недоплачену державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, передбачену
ст.15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" за період з
04.12.2013 року по 31.03.2014 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі
відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та
відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко