Справа № 755/13144/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Антипова Л. О.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М. С.

при секретарі: Корінець Ю.
О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача - ОСОБА_3 на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 02 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України про визнання дій
протиправними та стягнення грошових
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивач звернувся до
Дніпровського районного суду міста
Києва з адміністративним позовом до
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в якому просив:

- визнати протиправними дії
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України під час нарахування
одноразової грошової допомоги при
звільненні ОСОБА_3 не в повному обсязі;

- стягнути з Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України на користь ОСОБА_3
одноразову грошову допомогу при
звільненні в розмірі 20790,00 грн;

- визнати протиправними дії
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України щодо ненадання
чергової відпустки ОСОБА_3;

- стягнути з Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України на користь ОСОБА_3
матеріальну допомогу для оздоровлення
у розмірі 5538, 00 грн та матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
5538, 00 грн.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить оскаржувану
постанову в частині відмови у
задоволенні адміністративного позову
щодо визнання дій протиправними та
стягнення з Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України одноразової
грошової допомоги при звільнені у
розмірі 20790,00 та матеріальної допомоги
на оздоровлення у розмірі 5538,00 -
скасувати та в цій частині ухвалити
нову постанову, якою ці позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 01.01.2007 року між позивачем та
Державною службою спеціального зв'язку
та захисту інформації України було
укладено контракт, відповідно до якого
ОСОБА_3 зобов'язався проходити службу
за контрактом осіб рядового і
начальницького складу в
Держспецзв'язку, а Держспецзв'язок
зобов'язався забезпечити захист його
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і свобод, зокрема, щодо
надання пільг, гарантій і
компенсацій, установлених
законодавством України та іншими
нормативно-правовими актами, що
визначають статус осіб рядового і
начальницького складу Держспецзв'язку
та порядок проходження служби (а. с. 7-8).

03.04.2014 року позивачем надано рапорт до
Директора Департаменту державного
контролю за станом криптографічного та
технічного захисту інформації
Адміністрації Держспецзв'язку, згідно
з яким ОСОБА_3 просив надати частину
чергової відпустки за 2014 рік з 15 квітня
2014 року з наданням матеріальної
допомоги на оздоровлення (а. с. 11).

Відповідно до Витягу з Наказу Голови
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України від
18.04.2014 року № 100-ос ОСОБА_3 було
звільнено зі служби з посади
начальника відділу ДК КТЗІ
Адміністрації Держспецзв'язку з 25.04.2014
року за станом здоров'я (а. с. 9).

Крім того, зазначеним Наказом 18.04.2014
року № 100-ос зобов'язано виплатити
полковнику Держспецзв'язку ОСОБА_3
одноразову грошову допомогу в розмірі
50 % місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби,
виплатити грошову компенсацію за
невикористані 40 календарних днів
щорічної основної відпустки за 2014 рік
(а. с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що
26.04.2014 року позивач звернувся до
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України із запитом на
отримання публічної інформації,
відповідно до якого ОСОБА_3 просив
надати відомості про порядок
нарахування грошових виплат у зв'язку
із звільненням зі служби (а. с.12).

За результатами зазначеного запиту,
Державна служба спеціального зв'язку
та захисту інформації України надала
позивачу законодавче обґрунтування
щодо нарахування грошових виплат у
зв'язку із звільненням зі служби (а. с.
13-14).

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно до абз. 2 п. 10 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992
року № 393 (далі - Постанова № 393),
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, Державної інспекції
техногенної безпеки, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, органів і підрозділів
цивільного захисту, податкової
міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби: які
звільняються із служби за станом
здоров'я, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Згідно абз. 4 п. 1.4 Розділу І «Інструкції
про грошове забезпечення та
компенсаційні виплати особам рядового
і начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України» від 13.09.2007 року № 174
(далі - Інструкція № 174), місячне грошове
забезпечення - це посадовий оклад,
оклад за спеціальним званням і
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення, які встановлені особі
начальницького складу Держспецзв'язку
відповідно до вимог цієї Інструкції на
певну дату.

Абзацом 2 пункту 1.2 Інструкції № 174
передбачено, що до щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення відповідно належать
посадовий оклад, оклад за спеціальним
званням, щомісячні (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
які мають постійний характер, премії)
та одноразові (матеріальна допомога
для оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, винагорода
за тривалу безперервну службу)
додаткові види грошового забезпечення.

Також, у пункті 15.6 Розділу ІІІ
зазначеної вище Інструкції вказано, що
при виплаті грошового забезпечення під
час перебування особи рядового чи
начальницького складу Держспецзв'язку
у розпорядженні та при одноразових
виплатах у розмірі місячного грошового
забезпечення премія обчислюється у
розмірі, який встановлюється наказом
Адміністрації в межах асигнувань,
затверджених на грошове забезпечення.

Відповідно до розрахункових листів за
січень - квітень 2014 року ОСОБА_3
нараховано:

-посадовий оклад - 1800 грн.;

-оклад за спеціальне звання - 135 грн.;

-надбавки за вислугу років - 677, 25 грн.
(35%);

-надбавки за безперервний стаж на
шифрувальній роботі - 360 грн. (20%);

-надбавки за службу в умовах режимних
обмежень - 360 грн. (20%);

-надбавки за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби - 1306,13 грн. (50%);

- премія за січень-березень 2014 року -
2880,00 грн (160% посадового окладу), а за
квітень премія - 1950, 00 грн (130 %
посадового окладу) (а. с. 10).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, грошове забезпечення, а також
одноразова грошова допомога при
звільненні ОСОБА_3 включно по 25.04.2014
року були розраховані виходячи з таких
розмірів:

-посадового окладу - 1800 грн.;

-окладу за спеціальне звання - 135 грн.;

-надбавки за вислугу років - 677, 25 грн.
(35%);

-надбавки за безперервний стаж на
шифрувальній роботі - 360 грн. (20%);

-надбавки за службу в умовах режимних
обмежень - 360 грн. (20%);

-надбавки за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби - 1306,13 грн. (50%);

- премія - 900 грн (50 % посадового окладу).

Колегія суддів звертає увагу, що
Державною службою спеціального зв'язку
та захисту інформації України вірно
розрахована одноразова грошова
допомога з урахуванням премії у
розмірі 900 грн, виходячи з наступного.

Дійсно, ч. 13 ст. 21 Закону України «Про
Державну службу спеціального зв'язку
та захисту інформації України» особам
рядового і начальницького складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України при
звільненні зі служби за віком, після
закінчення строку контракту, за станом
здоров'я, у зв'язку зі скороченням
штатів або з організаційними заходами
в разі неможливості використання на
службі виплачується грошова допомога у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Зокрема, ч. 2 ст. 21 України «Про Державну
службу спеціального зв'язку та захисту
інформації України» встановлено, що
порядок і розміри грошового і
матеріального забезпечення осіб
рядового і начальницького складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України та
грошової компенсації замість речового
майна встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» преміювання осіб начальницького
складу відповідно до їх особистого
вкладу в загальний результат служби у
межах фонду преміювання, утвореного у
розмірі не менш як 10 відсотків
посадових окладів та економії фонду
грошового забезпечення.

Доцільність преміювання кожної особи
начальницького складу Адміністрації
Держспецзв»язку визначають керівники
структурних підрозділів відповідно до
затверджених показників без обмежень
розміру індивідуальних премій у межах
фонду преміювання.

При цьому, згідно з п.п.2 п. 6 Наказу
Адміністрації Держспецзв'язку «Про
основні напрямки бюджетної політики
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України на 2014
рік» від 08.01.2014 року № 1, у 2014 році
видатки на оплату праці особового
складу Держспецзв'язку здійснюються з
дотриманням, зокрема, такої вимоги:
премія при виплаті грошового
забезпечення під час перебування особи
рядового чи начальницького складу
Держспецзв'язку у розпорядженні та при
одноразових виплатах у розмірі
місячного грошового забезпечення
обчислюється у розмірі 50 % посадових
окладів.

Отже, судом першої інстанції
встановлено, що Адміністрацією
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України вірно
здійснено нарахування та виплату
позивачу одноразової грошової
допомоги при звільнені в сумі 58152, 99 грн.
за 21 років служби з дотриманням порядку
нарахування та здійснення такої
виплати.

Відповідно до п.п. 1 п. 77 «Положення про
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2007 року № 1828 (далі - Положення №
1828), особам рядового і начальницького
складу надаються зокрема щорічні
чергові відпустки.

Відповідно до абз. 6 п. 78 Положення № 1828
наказ про надання щорічної чергової
відпустки видається не пізніше ніж за
один тиждень до встановленого графіком
строку відпустки, на підставі рапорту
особи рядового чи начальницького
складу, який надсилається за місяць до
початку відпустки до підрозділу
кадрового забезпечення.

Абзацом 3 пункту 80 зазначеного
Положення передбачено, що у рік
звільнення особам рядового і
начальницького складу, які
звільняються із служби після
закінчення строку контракту, за віком,
за станом здоров'я, у зв'язку із
скороченням штатів, у разі
невикористання ними щорічної основної
або додаткової відпустки виплачується
грошова компенсація за всі
невикористані дні щорічної основної
відпустки, а також дні додаткової
відпустки, у тому числі особам рядового
і начальницького складу, які мають
дітей.

Як зазначалось раніше, Наказом 18.04.2014
року № 100-ос зобов'язано виплатити
грошову компенсацію за невикористані 40
календарних днів щорічної основної
відпустки за 2014 рік (а. с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем нарахована грошова
компенсація за дні невикористаної
щорічної основної відпустки, що
підтверджується листом Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 08.08.2014 року №
01/04/04-3155.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги про визнання
протиправними дії Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України щодо
ненадання чергової відпустки - є
безпідставними.

Пунктом 16.1 Інструкції № 174 передбачено,
що особам рядового і начальницького
складу Держспецзв'язку (крім курсантів)
один раз на календарний рік при вибутті
у чергову відпустку надається
матеріальна допомога для оздоровлення
в розмірі, що не перевищує місячного
грошового забезпечення на день вибуття
у таку відпустку.

Відповідно до п. 16.2 зазначеної
Інструкції вказана допомога
виплачується на підставі наказу, за
яким особа рядового чи начальницького
складу Держспецзв'язку вибуває у
чергову відпустку та в якому
зазначається її конкретний розмір.

Згідно з п. 17.2 глави 17 Розділу II
Інструкції № 174 для отримання
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань особа
рядового чи начальницького складу
Держспецзв'язку подає мотивований
рапорт на ім'я керівника
підпорядкованого органу, а керівник
підпорядкованого органу та особа
начальницького складу Держспецзв'язку,
яка проходить службу в Адміністрації (з
клопотанням керівника структурного
підрозділу Адміністрації), - на
ім'я Голови Держспецзв'язку.

Крім того, у абз. 1 п. 7.6 Розділу VII
«Інструкції про порядок застосування
Положення про проходження служби в
Державній службі спеціального зв'язку
та захисту інформації особами рядового
і начальницького складу», затвердженої
наказом Адміністрації Держспецзв'язку
від 19.12.2013 року № 673, у разі службової
необхідності або у зв'язку із сімейними
обставинами, що виникли в особи
рядового чи начальницького складу,
допускається перенесення щорічної
відпустки, передбаченої графіком (або
невикористаної її частини), на інший
період протягом календарного року з
дозволу начальника, який затвердив
графік відпусток, або, як виняток, на I
квартал наступного року з дозволу
Голови Держспецзв'язку або особи, яка
його заміщує. За необхідності такого
перенесення особа рядового чи
начальницького складу подає
обґрунтований рапорт на ім'я
відповідного начальника та за потреби
необхідні документи.

З матеріалів справи вбачається, що з
25.04.2014 року ОСОБА_3 було звільнено зі
служби з посади начальника відділу ДК
КТЗІ Адміністрації Держспецзв'язку за
станом здоров'я.

Проте, тільки 03.04.2014 року позивачем
складено рапорт, згідно якого ОСОБА_3
просив надати частину чергової
відпустки за 2014 рік з 15 квітня 2014 року з
наданням матеріальної допомоги на
оздоровлення (а. с. 11).

Проаналізувавши норми законодавства,
колегія суддів вважає, що позивач мав
право перенести щорічну відпустку на
інший період, але обов'язково з
урахуванням при цьому вимоги абз. 6 п. 78
Положення № 1825, тобто рапорт про
надання відпустки повинен був бути
поданий за місяць до початку відпустки.

При цьому, матеріальна допомога на
оздоровлення повинна була бути надана
при відбутті позивача у відпустку на
підставі наказу про відпустку.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем нарахована ОСОБА_3
грошова компенсація за дні
невикористаної щорічної основної
відпустки.

Отже, позивачу не надано частини
чергової відпустки, тобто Державною
службою спеціального зв'язку та
захисту інформації України не
видавився наказ про відпустку щодо
ОСОБА_3.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення з Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України матеріальної
допомоги для оздоровлення у розмірі 5538,
00 грн - є необґрунтованою та
безпідставною.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які підтвердження щодо складання
позивачем рапорту про отримання
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
вимога ОСОБА_3 про стягнення з
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
5538, 00 грн - не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2014
року.

Головуючий суддя:

Л.В.Бєлова

Судді:
Л. М.
Гром,

М. С. Міщук

.

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.