Справа № 2а-9344/12/2670
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/74858/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою приватного
підприємства "Сан Таун" на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року у справі за позовом приватного
підприємства "Сан Таун" до
територіального управління
держгірпромнагляду по Київській
області та м.Києву, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Техпромсервіс",
Українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Основа - Солсіф" про
визнання недійсними актів,-

в с т а н о в и
л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 29
жовтня 2010 року позов приватного
підприємства "Сан Таун" задоволено.
Визнано нечинним акт повторного
спеціального розслідування групового
нещасного випадку форми Н-5 від 05 лютого
2010 року в частині абзацу 4, пунктів 1,3
абзацу 5 розділу 6 «Висновки комісії» в
частині віднесення нещасного випадку
на облік ПП «Сан Таун» та в переліку
відповідальних осіб підрядних
організацій та порушень, які вони
допустили. Визнано нечинним Акт №1 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом форми Н-1 від 05 лютого 2010
року в частині пункту 2 підпунктів 1, 3
пункту 10. Визнано нечинним Акт №2 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом форми Н-1 від 05 лютого 2010
року в частині пункту 2 підпунктів 1, 3
пункту 10. Зобов'язано територіальне
управління держгірпромнагляду по
Київській області та м.Києву провести
додаткову перевірку відносно
скасованих в частині актів форми Н-5 та
Н-1.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нову постанову.
Провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання недійсними
актів перевірки - закрито. В
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання територіального
управління держгірпромнагляду по
Київській області та м.Києву провести
додаткову перевірку відносно
скасованих в частині актів форми Н-5 та
Н-1 - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду у справі,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить його скасувати
в частині закриття провадження у
справі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, а постанову суду першої
інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, відповідно до п. 6.2
Договору підряду від 15.01.2007 р. № 4/03Па,
укладеного між ТОВ «СБІК» та СП
«Основа-Солсиф», останній має
забезпечувати безпечні умови на
ділянці доручених йому робіт з
будівництва бетонних та
залізобетонних конструкцій.
Відповідно до акту приймання-передачі
поверхів, підписаного ТОВ «СБІК» та СП
«Основа-Солсиф», СП «Основа-Солсиф»
передав генпідряднику виконані роботи
у блоці № 3 об'єкту будівництва за
винятком ліфтових шахт, де 09.10.2009р.
стався груповий нещасний випадок.

Відповідно до наявних у справі актів
виконаних СП "ОсноваСолсиф" робіт з
червня по жовтень 2009 р., СП
"Основа-Солсиф" завершив будівельні
роботи (зокрема, роботи з армування та
бетонування стін, колон, перекриття,
ліфтових шахт та монолітного каркасу)
по блоку №3 об'єкту будівництва до 10
поверху та передав їх генпідряднику
ТОВ "СБІК" за актом № 1 у вересні 2009 р.,
тобто до того часу, як стався нещасний
випадок. Вказані роботи були прийняті
від СП "Основа-Солсиф" генпідрядником
без зауважень.

Факт завершення та передачі у вересні
2009 р. СП "Основа-Солсиф" будівельних
робіт у блоці № 3 засвідчується також
Актами огляду прихованих робіт за
період з квітня по вересень 2009 р.
(останній акт датовано 16.09.2009 р.),
складених комісією за участю
представників СП "Основа-Солсиф",
генпідрядника, монтажної організації,
органів технічного нагляду замовника
будівництва та проектної організації.

Згідно вимог п.2.112 БНтП №3.03.01-87,
затверджених постановою Держбуду УССР
від 04.12.1987 р. № 280, наведені акти мають
складатися у разі приймання передачі
робіт з будівництва бетонних та
залізобетонних конструкцій, у тому
числі ліфтових шахт.

У звязку з цим, Акт приймання-передачі
поверхів між СП "Основа-Солсиф" та ТОВ
"СБІК", не може вважатись допустимим
доказом виконання робіт, оскільки його
складання не передбачене чинним
законодавством та договором підряду
від 15.01.2007 р. № 4/03Па, укладеним між СП
"Основа-Солсиф" та ТОВ "СБІК".

Крім того, відповідно до п. 58 у випадку
настання групового нещасного випадку
керівник Держгірпромнагляду або його
територіального органу має право
призначити виключно повторне
(додаткове) спеціальне розслідування.

З огляду на викладене вище, колегія
вказує на відсутність правових підстав
для задоволення вимог позивача щодо
проведення відповідачем додаткової
перевірки відносно скасованих частин
Акту форми Н-5 та Актів 1 і 2 форми Н-1.

Поряд з цим, колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду щодо закриття провадження у
справі в частині позовних вимог про
визнання недійсними актів перевірки.

Так, відповідно до ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
цю справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до положень ч.2 ст.2 та ч. ч. 1, 2
ст. 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій і поширюється, зокрема, на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. В розумінні положень
наведених норм, адміністративні суди
мають розглядати справи, відповідачем
у яких є суб'єкт владних повноважень, а
предметом оскарження рішення такого
суб'єкту. Таке рішення може бути у формі
нормативно-правового акту або акту
індивідуальної дії, в залежності від
тривалості застосування такого акту та
суб'єктного складу осіб, на який
розповсюджується його дія.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України,
суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Проте, оскаржувані акти були складені
спеціальною комісією з розслідування
групового нещасного випадку, що стався
09.10.2009р. на об'єкті «Будівництво
офісно-житлового комплексу з підземним
паркінгом по вул.
Саксаганського/Паньківській, 70/16 Б у м.
Києві», до складу якої увійшли як
представники органу державної влади,
так і представники суб'єктів
господарювання.

При цьому, спеціальна комісія, створена
для розслідування нещасного випадку,
не є суб'єктом владних повноважень у
розумінні ст. 3 КАС України, оскільки до
неї входили як представники
відповідача, так і представники
суб'єктів господарювання, та не має
статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 38 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 р. N 1112
(надалі Порядку), у судовому порядку
може бути оскаржено лише рішення
посадової особи органу
Держнаглядохоронпраці, викладене у
формі припису.

Однак, відповідні акти комісії не є
рішеннями (приписами) суб'єкта владних
повноважень, а отже не можуть бути
оскаржені в порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, колегія вважає, що
оскаржувані позивачем акти повторного
спеціального розслідування по формі Н-5
та Акти № 1 і № 2 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, не є
рішеннями суб'єктів владних
повноважень у розумінні ч.2 ст.2 КАС
України.

З огляду на наведене, провадження у
справі в частині вимог позивача про
визнання нечинними Акту повторного
спеціального розслідування форми Н-5
від 05.02.2010 р. та Актів №1 і №2 про
нещасний випадок, пов'язаних з
виробництвом форми Н-1 від 05.02.2010 р. у
відповідних частинах підлягає
закриттю на підставі ч.1 ст. 157 КАС
України як таке, що не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства "Сан Таун" залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: