Справа № 811/3835/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокусправа № 811/3835/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування вимоги про
сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач або ФОП ОСОБА_1)
звернулась з адміністративним позовом
до Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
відповідач або Світловодська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області),
в якому просила визнати протиправною
та скасувати вимогу Світловодської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-42/2 від 20.11.2013 року, якою ФОП
ОСОБА_1 зобов'язано сплатити суми
недоїмки зі сплати єдиного внеску,
штрафу та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі 1
194,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07
липня 2011 року прийнято Закон України
№ 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набрав чинності 06 серпня 2011 року.
Відповідно до приписів зазначено
Закону, особи які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
На підставі того, що позивач є
пенсіонером за віком, з серпня 2011 року
він має бути звільнений від сплати
єдиного соціального внеску.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 грудня
2013 року адміністративний позов
задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу № Ф 42/2 від 20.11.2013 року про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1 194,03 грн.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що позивач, який
отримує довічну пенсію за віком,
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому дії
відповідача по нарахуванню останньому
суми

заборгованості за ІІІ квартал 2013 року в
розмірі 1 194 грн.03 коп. є неправомірними.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
позивач не досяг пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше
п'ятнадцяти років. Отже, вимога про
сплату боргу за ІІІ квартал 2013 року в
сумі 1 194,03 грн. є
правомірною та відповідає приписам
чинного законодавства.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що у
відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не перешкоджає
розгляду справи без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 05 травня 1999 року зареєстрована
Виконавчим комітетом Світловодської
міської ради Кіровоградської ради як
фізична особа-підприємець (а.с.6) та з 01
січня 2012 року перебуває на обліку в
Світловодській об'єднаній державній
податковій інспекції як платник
єдиного податку, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
(а.с.7).

Також встановлено, що 20.11.2013 року
відповідно до статті 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" Світловодською
ОДПІ було виставлено та направлено на
адресу позивача вимогу № Ф-42/2 про
сплату боргу у розмірі 1 194,03 грн. (а.с.10)

Правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються нормами Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року № 1788-ХІІ, "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2013 року №1058-ІV,
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 1 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; Відповідно до
статті 6 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платник єдиного
внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Згідно з частиною восьмою статті 9
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць,
а для платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік. З наведеної вище норми
вбачається, що платник внеску повинен
виконати зобов'язання із сплати
єдиного внеску не пізніше 20 числа
місяця, наступного за базовим (звітним),
тобто протягом (в період) 20 днів
наступного місяця, який, відповідно,
розпочинається з 1 числа місяця.

Приписами пункту 4 частини першої
статті 4 вказаного Закону встановлено,
що до платників єдиного внеску
віднесено, зокрема, фізичних осіб -
підприємців, в тому числі тих, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та членів сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Разом з тим, 07 липня 2011 року прийнято
Закон України №3609-VІ "Про внесення змін
до Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України", який
набрав чинності 06 серпня 2011
року. У відповідності з нормами даного
закону статтю 4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" доповнено
частиною 4, за змістом якої фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач
перебуває у статусі пенсіонера за
віком, що підтверджується пенсійним
посвідченням (а.с.11), а відтак - із серпня
2011 року звільнена від сплати за себе
єдиного внеску.

При цьому колегія суддів критично
ставиться до доводів відповідача про
те, що позивач, яка не досягла
пенсійного віку (60 років), отримує
пенсію зі зниженням пенсійного віку, а
тому не звільняється від сплати
єдиного внеску.

Встановлено, що на пенсію ОСОБА_1 вийшла
у віці 50 років, оскільки має сина
інваліда з дитинства ІІ групи, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення, довідкою закладу охорони
здоров'я (а.с.11,14), та стаж роботи 26 років.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV
пенсіонер - особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до частини першої статті 9
вказаного Закону, за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

У свою чергу, відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05 листопада 1991 року № 1788-XII
правовими підставами для призначення
пенсії за віком є не лише досягнення
особою загального пенсійного віку (55
років для жінок) та наявність трудового
стажу не менше 20 років. Так, статтею 17
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" гарантується право на
пенсію за віком, зокрема, жінкам після
досягнення ними 50 років і при стажі
роботи не менше 15 років, які є матерями
інвалідів з дитинства і виховали їх до
цього віку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що частина четверта статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", якою
від сплати єдиного внеску звільняються
фізичні особи-підприємці, що обрали
спрощену систему оподаткування не
містить жодних застережень щодо
підстав набуття такою особою пенсії за
віком.

За таких обставин, позивач, який
отримує довічну пенсію за віком,
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому дії
відповідача по нарахуванню останньому
суми заборгованості за ІІІ квартал
2013 року в розмірі 1 194 грн.03 коп. є
неправомірними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування вимоги про
сплату боргу - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай