Справа № 807/761/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/761/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинець Д.В.

за участю секретаря судових засідань -
Гринюка І.В.,

сторін та осіб, які беруть участь у
справі:

представника позивача - Попюк М.І.,

представника відповідача - Токар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Закарпатського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Добростав" до
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Добростав"
звернулося у Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у місті Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - відповідач), якою
просить: 1) визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області від 14 січня 2014
року за № 000022/22-01/35438356 та № 000021/22-01/35438356;
2) стягнути з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Добростав"
понесені позивачем судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав судові витрати у
повному обсязі з мотивів наведених у
позовній заяві та просив суд
задовольнити позовні вимог повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог повністю з мотивів наведених у
письмових запереченнях та просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі
направлення від 27.11.2013 року за № 191/22-01,
виданого Державною податковою
інспекцією у місті Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області ідповідачем проведено планову
виїзну документальну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Добростав" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року, про
що складено акт за № 2110/22-01/34547433 від
23.12.2013 року (а.с.14-54).

Не погоджуючись з висновками акту
перевірки позивачем 27 грудня 2013 року
подано заперечення до акту перевірки №
84 (а.с.55-71).

Матеріалами справи встановлено, що 14
січня 2014 року відповідачем надано
відповідь за результатами розгляду
скарги № 235/10/07-01-22-03 (а.с.72-76).

14 січня 2014 року відповідачем на
підставі акту перевірки складені
податкове повідомлення-рішення за №
000022/22-01/35438356, яким товариству визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 28 860,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 6 852,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення за №
000021/22-01/35438356, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток підприємств у розмірі 224 869,00
грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 43 817,00 грн. (а.с.77-80).

23 січня 2014 року позивачем подано до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Закарпатській області дві скарги на
вищенаведені податкові
повідомлення-рішення прийнятті 14 січня
2014 року за №№ 000021/22-01/35438356 та
000022/22-01/35438356 (а.с.81-90).

10 лютого 2014 року Головним управління
Міністерства доходів і зборів України
у Закарпатській області прийнято
рішення № 304/10/07-16-10-05-44 про продовження
строку розгляду скарг (а.с.91).

Судом встановлено, що перевіркою
збільшено інші доходи позивача на суму
43 654,00 грн. внаслідок включення до їх
складу вартості безоплатно отриманих
послуг від ТОВ «Веселка ПАК» по
фасуванню продукції. Згідно договору
від 01.04.2011 року укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Добростав»
(замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Веселка ПАК»
(виконавець), виконавець зобов'язувався
за завданням замовника власними силами
та на свій ризик виконувати роботи з
фасування продукції, наданої
замовником, а замовник зобов'язувався
прийняти та оплатити виконані роботи.
Перевіркою, на підставі актів прийому -
передачі товару для фасування, що
складалися за кожний операційний день
виконання робіт, встановлено, що
фактична кількість наданих послуг по
фасуванню продукції більше ніж у
щомісячних актах здачі - прийняття
робіт (надання послуг) по фасуванню
продукції, які складалися між
позивачем та його контрагентом.

Згідно вимог пункту 135.1 ст.135
Податкового кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного період) за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Згідно з пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України інші доходи включають
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначену
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пп.14.1.13 ст.14 Податкового
кодексу України безоплатно наданими
роботами (послугами) є послуги, що
виконуються (надаються) без висування
вимоги щодо компенсації їх вартості.

Судом також встановлено, що перевіркою
зменшено витрати позивача на суму 144
000,00 грн. по оренді нежитлового
приміщення у фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5

Результатами перевірки встановлено, що
позивач включив до складу витрат, що
враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку суму витрат
по оренді нежитлового приміщення від
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 за період з
01.04.2011 року по 31.12.2011 року в сумі 144 000,00
грн.

Відповідно до пп.139.1.12 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат, витрати,
понесені у зв'язку із придбанням
товарів (робіт, послуг) та інших
матеріальних і нематеріальних активів
у фізичної особи - підприємця, що
сплачує єдиний податок (крім витрат,
понесених у зв'язку із придбанням
робіт, послуг у фізичної особи -
платника єдиного податку, яка здійснює
діяльність у сфері інформатизації).

Судом встановлено, що перевіркою
зменшено витрати позивача на суму 117
220,00 грн. по взаємовідносинам з фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_5 по
організації перевезень, як такі, що не
підтверджені первинними документами.
Так, згідно договору від 04.01.2012 року за
№1 про організацію перевезень
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Добростав»
(замовник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 (виконавець),
виконавець надає послуги по
організації перевезень замовнику
згідно попередньої домовленості про
маршрут та вантаж, відповідно до умов,
що вказані в цьому договорі. Позивачем
надано до перевірки щомісячні акти
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
на транспортно-експедиційні послуги по
Україні разом з наданням реєстрів
здійснених перевезень за відповідні
місяці. На підтвердження отримання
послуг з перевезення вантажів
автомобільним транспортом позивачем
надано до перевірки
товарно-транспортні накладні.
Перевіркою встановлено, що частина
наданих товарно-транспортних
накладних згідно вказаних у них
відомостей не ідентифікує позивача та
виконавця ОСОБА_5 як учасників
перевезення та не встановлює їх
причетність до такого. Під час
перевірки було отримано відповідь, що
на виконання умов договору від 04.01.2012
року за №1 фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 укладалися
договори про надання
транспортно-експедиційних послуг з
третіми особами - підприємцями ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 однак самих
договорів не надано.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу
України договір перевезення вантажу
укладається у письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, товарно-транспортна накладна -
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. У
товарно-транспортній накладній
вказується, зокрема, марка та номер
автомобіля, назва автопідприємства,
назва «Замовника»,
«Вантажовідправника» та
«Вантажоодержувача».

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Перевіркою зменшено витрати позивача
на суму 144 299,00 грн. пов'язані з
придбанням маркетингових послуг,
послуг марчандайзинга та послуг з
проведення соціальних заходів та
реклами. Висновки перевірки щодо цих
операцій слугували підставою для
зменшення позивачу податкового
кредиту на суму 28 860,00 грн.

Так, перевіркою встановлено, що
протягом перевіреного періоду позивач
придбавав у покупців товару ТОВ «ПАККО
Холдинг» та ТОВ «Вопак трейд»
маркетингові та логістичні послуги,
послуги марчандайзингу, проведення
соціальних заходів та реклами,
вартість яких включалася позивачем до
складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування.

Вказані послуги придбавалися
позивачем у осіб яким позивач продав
товар і до цих осіб перейшло право
власності на такий товар. Отже позивач
не може нести витрати про просуванню на
ринку товару, який йому не належить, а
тому і придбання вищевказаних послуг
не може вважатися таким, що використано
позивачем у його господарській
діяльності. Після поставки товару
позивачем покупцю господарська
операція для позивача вважається
завершеною, і придбання додаткових
послуг не впливає на її результат.

На непов'язаність з господарською
діяльністю позивача придбаних послуг
вказує також і те, що реалізована
позивачем продукція носить
найменування торгової марки «Веселка»,
яка позивачеві не належить.

Відповідно до п.14.1.27 ст.14 Податкового
кодексу України витрати це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Перевіркою зменшено витрати позивача
на суму 601 093,00 грн. внаслідок
застосування звичайної ціни на послуги
по фасуванню продукції. Згідно
договору від 01.04.2011 року укладеного між
ТОВ «Добростав» (замовник) та ТОВ
«Веселка ПАК» (виконавець), виконавець
зобов'язувався за завданням замовника
власними силами та на свій ризик
виконувати роботи з фасування
продукції, наданої замовником, а
замовник зобов'язувався прийняти та
оплатити виконані роботи. Приймання -
передача товару від позивача для
виконання робіт з фасування
здійснюється згідно актів прийому -
передачі. При виконанні робіт з
фасування використовується
пакувальний матеріал позивача. Зокрема
плівка, яка використовується для
фасування продукції, передається
позивачем згідно актів приймання -
передачі матеріалу для фасування.
Виконання робіт з фасування продукції
оформляється щомісячно шляхом
підписання актів виконаних робіт
виходячи з кількості та видів упаковки
за місяць. Інформація про розфасовану
продукцію щоденно фіксується в актах
прийому - передачі продукції. Також
щомісячно позивачу надається звіт про
використання матеріалів для фасування.
Плівка для фасування придбавалася
позивачем у ТОВ «Торговий Дім Юрпак»,
ТОВ «Хемосвіт Луцькім» та ТОВ «ЗПГ».

Перевіркою встановлено, що за своїм
змістом операції з фасування продукції
для ТОВ «Веселка ПАК» є однотипними і
полягають у фасуванні на власному
виробничому обладнанні продукції в
плівку. Тому ціна фасування продукції
за однакових технологічних умов не
може градуюватися по покупцям
продукції. ТОВ «Веселка ПАК» є
платником єдиного податку.

Відповідно до пп.153.2.2 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України (який був
чинним у спірному періоді) витрати,
понесені платником податку у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг) у
пов'язаної особи, визначаються
виходячи з договірних цін, але не вищих
за звичайні ціни, що діяли на дату
такого придбання, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (роботи, послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (роботи, послуги).

Підпунктом 153.2.3 п.153.2 ст.153 Податкового
кодексу України визначалося, що
положення підпунктів 153.2.1 і 153.2.2 цього
пункту поширюються також на операції з
особами, які: не є платниками цього
податку; сплачують податок за іншими
ставками, ніж платник податку на
прибуток.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить висновку, що не має правових
підстав для задоволення позовних
вимог, а тому позивачеві слід відмовити
повністю.

Керуючись статтями 11, 17, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Добростав" до
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяД.В. Іванчулинець