Справа № 872/11143/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2014 рокусправа № 804/3722/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційне підприємство
«Металопласт» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013 року
у справі № 804/3722/13-а за адміністративним
позовом Дніпропетровського
колективного виробничо-комерційного
підприємства «Металопласт» до
Управління Пенсійного фонду України в
Амур - Нижньодніпровському районі про
визнання незаконним та скасування
розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське колективне
виробничо-комерційного підприємства
«Металопласт» (далі - Позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Амур - Нижньодніпровському
районі, про визнання незаконним та
скасування розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст..13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 2013 року, Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська щодо ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що розрахунок фактичних
витрат за 2013 рік стосовно ОСОБА_2 є
незаконним та не може створювати для
Відповідача обов'язку відшкодовувати
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, оскільки
він був сформований та направлений з
порушенням вимог Інструкції 21-1 та його
графи не містять достовірних фактичних
даних.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19.04.2013 року в задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Дніпропетровське колективне
виробниче-комерційне підприємство
«Металопласт», не погодившись з
рішенням адміністративного суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
оскаржуваний розрахунок фактичних
витрат по ОСОБА_2 з 2013 року сформований
безпідставно, направлений не у спосіб
визначений Інструкцією 21-1, а
відповідне повноваження по формуванню
розрахунку використано Відповідачем
не з метою, з якою це повноваження
надано.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено наявними в матеріалах
справи документами, що
Дніпропетровське колективне
виробничо-комерційне підприємство
«Металопласт» перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

27.02.2013 року Позивачем був отриманий від
Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» щодо ОСОБА_2.

Водночас, разом з зазначеним
розрахунком фактичних витрат,
Позивачем від Відповідача був
отриманий адміністративний позов про
стягнення заборгованості станом на
01.01.2012 року по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в сумі 36589.31 грн.

Не погодившись з правомірністю
формування зазначеного розрахунку,
Позивач оскаржив його в судовому
порядку.

Правомірність формування розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій є предметом спору,
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуваний розрахунок на виплату та
доставку пільгових винесен на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
Законами України.

Також, суд першої інстанції зазначив,
що посилання Позивача на неповне
додержання Відповідачем норм
Інструкції 21-1 в частині направлення
нових розрахунків фактичних витрат
одразу зі зміною розміру пенсії та не
зазначення числа і місяця не є
підставою для визнання розрахунку
незаконним та звільнення Позивача від
обов'язку відшкодування витрат на
доставку та виплату пенсій визначених
законом.

Апеляційний суд погоджується з
зазначеними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про збір
на обов'язкове державне страхування»
(далі - Закон України № 400/97-ВР)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування зокрема
є суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до ст.2 Закону України №
400/97-ВР для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, чинним законодавством прямо
передбачений обов'язок підприємства
відшкодовувати витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до
статті 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 працював повний робочий день з
01.07.1985 року по 02.07.1995 року у якості
«литейщика на машинах для литья под
давлением», що передбачено Списком №1
розділу XI підрозділу 1а на ДКВКП
«Металопласт».

Згідно довідки, уточнюючої особливий
характер роботи від 09.07.1997 року та
трудової книжки ОСОБА_2, загальний стаж
роботи пенсіонера за Списком №1
складає 10 років 2 дні, з нього на ДКВКП
«Металопласт» - 10 років 2 дня.

Розпорядженням УПФУ в
Амур-Нижньодніпровському районі №152712
від 05.10.2005 року, громадянину ОСОБА_2
була призначена пенсія за віком на
умовах призначення робіт за Списком №1.

Зазнчене свідчить про те, що з жовтня 2005
року Відповідачем виплачувалась та
доставлялася пенсія громадянину
ОСОБА_2, яка має відшкодовуватися
підприємством на якому він працював.

Отже, виходячи з вимог чинного
законодавства Позивач зобов'язаний
відшкодовувати Відповідачу витрати на
доставку та виплату пенсій громадянину
ОСОБА_2

Порядок відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій передбачено
- Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004
р. N 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень", Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Пунктами 6.4 - 6.5 Інструкції встановлено,
що розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Як вбачається з довідки про розмір
призначеної і фактично отриманої
пенсії, Відповідачем було виплачено
громадянину ОСОБА_2 пенсію у наступних
розмірах: січень 2012 року - 1352.56 грн.,
лютий 2012 року - 1352.56 грн., квітень 2012 року
- 1429.14 грн., травень 2012 року - 1490.85 грн.,
червень 2012 року - 1490.85 грн., липень 2012
року - 1193.48 грн., серпень 2012 року - 1193.48
грн., вересень 2012 року - 1193.48 грн.,
жовтень 2012 року - 1193.48 грн., листопад 2012
року -1193.48 грн., грудень 2012 року - 1193.48.

На підставі зазначених відомостей,
Позивачем було сформовано розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії за 2013 рік та направлено
до Позивача.

Водночас, Позивач вважає, що однією з
підстав для скасування зазначеного
розрахунку, є неповне додержання
відповідачем норм Інструкції 21-1 в
частині незазначення у ньому числа і
місяця.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
зазначені недоліки є виключно
формальними та не впливають на права,
інтереси чи обов'язки платника у сфері
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, а тому вони не можуть
слугувати підставою для визнання
розрахунку недійсним та звільнення
Відповідача від обов'язку
відшкодовувати такі витрати.

Отже, зазначене свідчить, що
Відповідачем було правомірно
сформовано розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
2013 рік, що свідчить про відсутність
підстав для його скасування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що Відповідач при складанні
розрахунку фактичних витрат діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що встановлені Конституцією та
Законами України, а встановлені
недоліки розрахунку не впливають на
права та обов'язки Позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
оскаржувана постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013 року
є законною і обґрунтованою, а підстави
для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись,ч.3
ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського
колективного виробничо-комерційне
підприємство «Металопласт» - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19.04.2013 року у справі № 804/3722/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко