Справа № 2а-4202/12/2170
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року
К/800/44750/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,
Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року по справі №2-а-4202/12/2170

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Цюрупинському районі

Херсонської області (далі -
Управління)

до ОСОБА_4

про стягнення боргу по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне

соціальне страхування,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року Управління звернулось
до суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_4 про стягнення боргу по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
всупереч положенням Закону України
від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон
2464-VI) відповідач, будучи платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, не
сплатила своєчасно та в повному обсязі
заборгованість по єдиному внеску за 2011
рік та не подала звіт.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Управління заборгованість по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3030,71 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скаргу
необхідно залишити без задоволення з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на
обліку в Управлінні та відповідно до
статті 4 Закону № 2464-VI є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Пенсійного фонду України та
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування.

Закон № 2464-VI визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 4 Закону № 2464-VI визначено
перелік осіб, які є платниками єдиного
внеску.

Позивач, як фізична особа - підприємець
відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
зазначеного Закону є платником єдиного
внеску.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 6
Закону № 2464-VI платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону
№ 2464-VI обов'язки, передбачені частиною
2 цієї статті, поширюються на платників,
зазначених у пунктах 1, 4 та 5 частини 1
статті 4 цього Закону.

За змістом пункту 8 статті 9 Закону №
2464-VI платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Судами встановлено що, розмір боргу
складає 3030,71 грн., що підтверджено
Довідкою-розрахунком заборгованості
за 2011 рік.

За правилами статті 25 Закону № 2464-VI у
разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку. У разі, якщо платник
єдиного внеску протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги не сплатив зазначені у вимозі
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом доходів і зборів, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги, орган
доходів і зборів надсилає в порядку,
встановленому законом, до підрозділу
державної виконавчої служби вимогу про
сплату недоїмки. У випадках, зазначених
в абзаці дев'ятому цієї частини, орган
доходів і зборів також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки. При цьому заходи
досудового врегулювання спорів,
передбачені законом, не
застосовуються.

З огляду на те, що відповідач, будучи
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до Пенсійного
фонду України, своєчасно не сплатив в
повному обсязі страхові внески та не
подав звіт до Управління, суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог Управління.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 також
посилається на те, що даний спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Зазначене твердження є безпідставним з
огляду на наступне.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 цього ж Кодексу
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Частиною 2 зазначеної статті
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

Судами встановлено, що у спірних
правовідносинах Управління Пенсійного
фонду України в Цюрупинському районі
Херсонської області здійснює функції
суб'єкта владних повноважень у сфері
управлінської діяльності, оскільки
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 384/2011,
передбачено, що Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України. Пенсійний фонд України
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Позов Управлінням подано відповідно до
статті 25 Закону № 2464-VI про стягнення з
ОСОБА_4 недоїмки по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а отже підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Кобилянський М.Г.

Рецебуринський Ю.Й.