Справа № 808/2435/14
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2014 рокусправа № 808/2435/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М.
Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі №808/2435/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя до Публічного акціонерного
товариства «Український графіт» про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт" заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що відповідач
у порушення вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" щодо внесення
підприємствами коштів, призначених на
оплату праці, що покривають фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, яким призначена пільгова
пенсія, не відшкодовує витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій. У
зв'язку з цим за підприємством у період
з грудня 2013 року до лютого 2014 року
включно, утворилася заборгованість в
розмірі 69 965,97 грн., яку позивач просить
стягнути у судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Публічне акціонерне
товариство "Український графіт"
звернулось з апеляційною скаргою в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову. Апелянт
зазначає, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваної постанови не
врахував доводи відповідача щодо
неправильності розрахунків фактичних
витрат та виплату та доставку пенсій.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
Публічне акціонерне товариство
"Український графіт" знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя Запорізької області та
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а також платником
страхових внесків відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".
Колишнім працівникам відповідача
ОСОБА_1.,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5,
ОСОБА_6ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 призначена пенсія за
віком на пільгових умовах відповідно
до пункту "б" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" за Списком
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України. Для призначення
пенсій на пільгових умовах працівникам
Публічного акціонерного товариства
"Український графіт" враховані довідки,
уточнюючі особливий характер роботи,
які підтверджували відпрацьований
пільговий стаж на зазначеному
підприємстві, в яких наявні посилання
на Список № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№ 162 і Постановою Кабінету Міністрів
України № 36 від 16 січня 2003 року "Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах", тому
пенсії були призначені відповідно до
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком і зазначає, що відповідно до
абзацу 1 пункту 2 розділу 15 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України в порядку,
визначеному законодавством України.
Суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності як
платники збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування мають сплачувати
збір у розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону "Про пенсійне
забезпечення".

Таким чином, згідно із Законом "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" кожен роботодавець
зобов'язаний відшкодовувати державі, в
особі Пенсійного фонду України,
фактичні витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, що зумовлюється
шкодою, заподіяною здоров'ю
працівників шкідливими та важкими
умовами праці.

Відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Частиною 4 статті 13 цього Закону
передбачено, що порядок пенсійного
забезпечення осіб, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається статтею 100 даного
Закону. Відповідно до статті 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Порядок та процедуру відшкодування
підприємствами витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, визначено Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою Правління
Пенсійного фонду від 19 грудня 2003 року №
21-1. Відповідно пункту 6.1. "Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України" ,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах; Відповідно
пункту 6.4 Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону. пункт 6.5 визначає, що
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії. Тобто, на
органи Пенсійного фонду України
покладено обов'язок визначати розмір
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідач, як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якої вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду України фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій у повному розмірі,
заборгованість у сумі 69965,97 грн. за
грудень 2013 - лютий 2014 року, яка
обліковується за відповідачем перед
органом Пенсійного фонду України
підлягає стягненню.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт" - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі №808/2435/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко