Справа № 363/1219/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 жовтня 2014 року м.
Київ К/800/55049/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Вишгородського
районного суду Київської області від 13
серпня 2014 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про зобов'язання
вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 13 серпня 2014
року зобов'язано відповідача поновити
ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з
моменту звернення із заявою, тобто з 25
квітня 2012 року, та виплачувати пенсію
за віком довічно; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
пенсію за віком за період з 25 квітня 2012
року по 13 серпня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2014
року постанову Вишгородського
районного суду Київської області від 13
серпня 2014 року в частині задоволення
позовних вимог за період з 25 квітня 2012
року по 9 вересня 2013 року скасовано і
позовні вимоги в цій частині залишено
без розгляду; постанову суду першої
інстанції в частині зобов'язання
відповідача виплачувати пенсію ОСОБА_1
довічно скасовано і відмовлено в
задоволенні позову в цій частині. В
іншій частині постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 13 серпня 2014 року
залишено без змін.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
проживаючи в Німеччині, позивач має
такі ж конституційні права як і
громадяни України, які проживають на
території України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання, про що,
зокрема, вказано у рішенні
Конституційного суду України від 7
жовтня 2009 року № 25-рп/2009.

У касаційній скарзі Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області, посилаючись на статтю 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
за якою громадянам, які виїхали на
постійне проживання за кордон, пенсії
не призначаються, просить скасувати
судові рішення.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Вишгородського
районного суду Київської області від 13
серпня 2014 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак