Справа № 808/6977/13-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" вересня 2014 р. справа №
808/6977/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.
(доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Мотор Січ"

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.03.2014 р. у
справі № 808/6977/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Мотор Січ"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення №№ , ,
, , від 01.04.2013 р., що
прийняті відповідачем.

Постановою суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі. Постанова суду
обґрунтована безпідставністю вимог
позивача та правомірністю прийнятих
податкових повідомлень-рішень.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, оскаржив її в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин
справи.

Просить скасувати постанову суду та
задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні представники
позивача Касьян О.П. та Кацило Н.М.
підтримали вимоги апеляційної скарги
та просили її задовольнити.

Представник відповідача Лисенко О.В.
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду

апеляційної скарги, що СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі ДПС,
правонаступником якої є СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі МГУ Міндоходів, було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПАТ "МОТОР СІЧ" з
питань дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.07.2009 по 31.12.2012 при взаємовідносинах з
нерезидентом "КТР EXPORTS PTE LTD", Сінгапур,
яким надавались агентські послуги з
пошуку нерезидентів-покупців товару
(робіт послуг) виробництва ПАТ "МОТОР
СІЧ", результати якої викладено в акті
№ 132/25-0/14307794 від 15.03.2013.

Вказаною перевіркою встановлено
порушення: п. 5.1, пп.5.2.1 п.5.2, абз.4 пп. 5.3.9 п.
5.3 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
№334/94-ВР від 28.12.1994р., п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 1183224
гривень; п. 187.8 ст. 187, п.п. 198.2, 198.3 ст.198,
п.п. 200.1, 200.3, абз. "а" п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ за
червень 2011 року на 130018 гривень; п.187.8
ст.187, п.п. 198.2, 198.3 ст. 198, п.п.200.1, 200.3, абз.
"а" п.200.4 ст.200 ПКУ, в результаті чого
занижено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за січень 2011 року
на 130018 гривень; ст. 2 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994р., в
результаті чого грошові кошти в
загальній сумі 632982,84 доларів США/5018 464,21
гривень, згідно з договором №
1323/658-Е06-003-SG702 від 24.01.2006 з нерезидентом
"КТР EXPORTS PTE LTD", Сінгапур, за послуги, які
фактично не були надані, не надійшли у
законодавчо встановлений строк.

На підставі вказаного акту перевірки
01.04.2013р. СДПІ було прийнято податкові
повідомлення-рішення: №, яким
зобов'язано повернути завищену за
червень 2011 року суму бюджетного
відшкодування у розмірі 130018 гривень та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у розмірі 1 гривні; №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: адміністративні штрафи та
інші санкції на 510 гривень за штрафними
(фінансовими) санкціями; № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на прибуток
приватних підприємств на 1255243 гривень
(в т.ч. 1183224 гривень за основним
платежем, 72019 гривень за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами); №
, яким фактично встановлено
добровільну відмову позивача від
отримання суми заниження бюджетного
відшкодування за січень 2011 року в
розмірі 130018 гривень, тому зазначена
сума підлягає врахуванню у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів; № , яким
нараховано суму грошового зобов'язання
за порушення термінів розрахунків у
сфері зовнішньоекономічної діяльності
у розмірі 5040104,4 гривень.

Суть порушення, за думкою податкового
органу, зводиться до того, що позивачем
не підтверджено господарських,
фінансових та інших взаємовідносин з
компанією "КТР EXPORTS PTE LTD", Сінгапур, за
укладеним договором № 1323/658-Е06-003-SG702 від
24.01.2006 року (з додатками та
доповненнями), предметом якого є
надання послуг та сприяння при продажу
продукції та послуг позивача (а.с. 207-209
т. 2).

Підставою для таких висновків
відповідача, з якими погодився і суд
першої інстанції, є відповідь
компетентного органу республіки
Сінгапур № B/49/UKRA/EXCH/12/123(424) від 21.09.2012 на
спеціальний запит начальника
Головного управління податкової
міліції ДПС України №9787/5/07-0619 від 19.07.2012
р.

Згідно відповіді компанія "КТР EXPORTS PTE
LTD" є діючою компанією, зареєстрованою в
Сінгапурі, податкову звітність подає
(а.с. 11-17, 40-44 т. 3). Її засновниками
(акціонерами) є чотири фізичних особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

"КТР EXPORTS PTE LTD" здійснює підприємницьку
діяльність генеральних імпортерів та
експортерів всіх типів електронних
товарів та загальної торгівлі.

Компанія "КТР EXPORTS PTE LTD" стверджує, що
нею не було підписано і не було
виконано агентський договір №
1323/658-Е06-003-SG702 від 24.01.2006 з ПАТ "МОТОР СІЧ";
вона не підписувала й не діяла в якості
агента в рамках іншого контракту №
1323/658-Е10-250-KR410(FTD) від 22.07.2008 між компанією
LG INTERNATIONAL CORP.LG та ПАТ "МОТОР СІЧ"; копії
контрактів у даної компанії відсутні;
директор ОСОБА_2 не підписував й не
скріпляв печаткою дані контракти, на
підтвердження чого до відповіді надано
зразок підписів акціонерів і зразок
відбитку печатки.

У відповіді також зазначено, що
компанія "КТР EXPORTS PTE LTD" одержувала
грошові перекази від ПАТ "МОТОР СІЧ" від
імені одного з довгострокових клієнтів
- ОСОБА_5, чия копія паспорту додана до
відповіді. Платежі надходили на
банківський рахунок "КТР EXPORTS PTE LTD",
копії переказів також надано до
відповіді.

Компанія "КТР EXPORTS PTE LTD" підтверджує, що
вона не здійснювала пошук покупців
продукції ПАТ "МОТОР СІЧ" та не
контактувала з корейською компанією LG
INTERNATIONAL CORP.LG щодо умов постачання
товарів ПАТ "МОТОР СІЧ" або платежів за
товар, жоден керівник компанії "КТР EXPORTS
PTE LTD" не проводив переговори з
корейською компанією LG INTERNATIONAL CORP.LG
стосовно купівлі продукції ПАТ "МОТОР
СІЧ". Інформація щодо причетності
компанії "КТР EXPORTS PTE LTD" та її керівників
до кримінальних або цивільних
податкових розслідувань відсутня.

Суд першої інстанції виходив з того, що
договір № 1323/658-Е06-003-SG702 від 24.01.2006р. та
всі вище перелічені додатки до нього
підписані директором компанії "КТР EXPORTS
PTE LTD" паном Банкалом (Bancal), проте,
повного імені директора не вказано.
Відповідно до вищевказаної відповіді
компетентного органу республіки
Сінгапур, така особа відсутня в складі
акціонерів (засновників) та керівників
компанії. Натомість фамілія всіх
засновників компанії "КТР EXPORTS PTE LTD" -
ОСОБА_3 (ОСОБА_3). Судом встановлено -
візуально - що підпис пана Банкала та
відбиток печатки підприємства на
вказаному договорі й додатках до
договору відрізняються від зразків
підписів засновників та зразку печатки
підприємства, які наведені в додатках
до відповіді (а.с. 16 т. 3).

Суд першої інстанції посилається на
положення ст. 3 Конвенції, узгоджену
конференцією з міжнародного
приватного права 05.10.1961 року, (дата
приєднання України - 10.01.2002р., дата
набуття чинності для України - 22.12.2003р.),
ст. 5, ч.ч. 1, 2 ст. 22 Конвенції про взаємну
адміністративну допомогу в податкових
справах (ETS 127 ), яка узгоджена Радою
Європи 25.01.1988р. (дата ратифікації
Україною - 17.12.2008р., дата набуття
чинності для України - 01.07.2009р.), ч. 1 ст. 25
Угоди між Урядом України і Урядом
Республіки Сінгапур про уникнення
подвійного оподаткування та
запобігання податковим ухиленням
стосовно податків на доходи від 26.01.2007р.
(дата ратифікації Україною - 22.10.2009р.,
дата набуття чинності для України -
18.12.2009р.), та вважає, що відповідь, яка
надана Національною податковою
службою Кореї №ІІ-2010-К-72 від 21.12.2010р. на
спеціальний запит начальника
Управління міжнародних зв'язків ДПА
України є необхідним і достатнім
доказом, який доводить правомірність
висновків податкового органу.

Проте, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, та зазначає наступне.

Колегія суддів вважає за необхідне
зауважити, що податковим органом в
розпорядження суду не надавались
оригінали та/або належним чином
посвідчені копії, так як безпосередньо
у відповідача вони відсутні, що ставить
під сумнів справжність наданих
доказів. Твердження суду першої
інстанції про відмінність підписів
пана Банкала та відбитку печатки
підприємства на агентському договорі й
додатках до договору від зразків
підписів засновників та зразку печатки
підприємства, які наведені в додатках
до відповіді компетентного органу
Сінгапуру, колегія суддів сприймає
критично.

Крім того, колегія суддів погоджується
з доводами заявника апеляційної
скарги, що посилання суду на ст. 3
Конвенції, що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних
документів, яка узгоджена Гаазькою
конференцією з міжнародного
приватного права 05.10.1961 р. (дата
приєднання України - 10.01.2002 p., дата
набуття чинності для України - 22.12.2003р.)
є безпідставним, оскільки означена
Конвенція не поширюється на
відносини, що виникають між Україною та
Сінгапуром, так як Сінгапур до неї не
приєднаний.

Так само, не можна прийняти до уваги
посилання суду на ст. 5 Конвенції про
взаємну адміністративну допомогу в
податкових справах, яка узгоджена
Радою Європи 25.01.1988р. (дата ратифікацією
Україною - 17.12.2008р., дата набуття
чинності для України - 01.07.2009р.),
оскільки означена Конвенція не
поширюється на відносини, що виникають
між Україною та Сінгапуром, так як
Сінгапур до неї не приєднаний.

Суд першої інстанції також надав
неналежну оцінку відповіді з боку
Сінгапуру - помічника комісару відділу
розслідувань та експертної
криміналістики №B/49/UKRA/EXCH/12/123(424) від
21.09.2012р. на спеціальний запит
начальника Головного управління
податкової міліції ДПС України
№9787/5/07-0619 від 19.07.2012р., як компетентного
органу республіки Сінгапур.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Угоди між
Урядом України і Урядом Республіки
Сінгапур про уникнення подвійного
оподаткування та запобігання
податковим ухиленням стосовно
податків на доходи від 26.01.2007р. (дата
ратифікації Україною - 22.10.2009р., дата
набуття чинності для України - 18.12.2009р.).
Проте, пославшись на означену норму,
якою регламентовані відносини
компетентних органів Договірних
Держав, суд не встановив, чи є
компетентним в розумінні означеної
Угоди органи, що зазначені в наданих
відповідачем документах, в той час коли
згідно зі ст.3 п. h) вказаної Угоди чітко
встановлено, що компетентним органом з
боку України є Міністр фінансів
України або його повноважний
представник, з боку Сінгапуру є Міністр
фінансів або його повноважний
представник.

Порядок обміну податковою інформацією
за спеціальними запитами з
компетентними органами іноземних
держав, затверджений Наказом
Міністерства фінансів України № 1247 від
30.11.2012 р., також не може бути
застосований, оскільки означений
нормативно-правовий акт взагалі не має
відношення до форми надання відповіді
органом іноземної держави, так як
регламентує порядок
внутрішньодержавного обігу
документів.

Також, колегія суддів погоджується з
доводами заявника апеляційної скарги
щодо необхідності консульської
легалізації документів з листування з
компетентним органом Сінгапуру. Так,
порядок консульської легалізації в
України встановлено Інструкцією про
порядок консульської легалізації
офіційних документів в Україні і за її
кордоном, затвердженою наказом
Міністерства закордонних справ
України від 04 червня 20002 р. № 113,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 26 червня 2002 р. за № 535/6823.
Означеним нормативним документом
встановлено, що всі офіційні документи
підлягають легалізації, та зазначено
порядок її проходження, що включає в
себе попереднє посвідчення документа в
Міністерстві юстиції, Міністерстві
закордонних справ та подальше
консульське посвідчення.

Слід зазначити, що при проведенні
системного аналізу норм діючого
законодавства, очевидним є висновок
про необхідність консульської
легалізації означених документів для
надання останнім доказової сили.

Відповідно до ст. 70 КАС України, докази,
одержані з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.

Крім того, суд першої інстанції
послався на відповідь Національної
податкової служби Кореї № ІІ-2010-К-72 від
21.12.2010 р. на спеціальний запит
начальника Управління міжнародних
зв'язків ДПА України, згідно з яким
компанія LG INTERNATIONAL CORP. укладала з ПАТ
"Мотор Січ" договір № 1323/658-Е08-185- KR410 від
22.07.2008 року без посередників. Проте,
такий лист взагалі не може бути
прийнято до уваги, оскільки він був
предметом дослідження в іншій
адміністративній справі (2а-0870/5396/11), в
якій судовими органами, зокрема й Вищим
адміністративним судом України, йому
було надано належної оцінки.

Також, колегія суддів погоджується з
доводами заявника апеляційної скарги в
зазначеній вище адміністративній
справі, що судами були досліджені й
правовідносини позивача с "КТР EXPORTS PTE
LTD" (Сінгапур) за контрактом №
1323/658-E06-003SG702 і вже встановлені певні
обставини. Зазначеним договором
передбачений обов'язок компанії "КТР
EXPORTS PTE LTD" сприяти позивачеві в
укладанні контрактів на поставку та
ремонт двигунів виробництва AT "Мотор
Січ" та забезпечувати організацію та
проведення переговорів, надавати
інформацію кон'юнктурного, технічного
та правового характеру. Саме такими
обов'язками та повноваженнями
наділений "КТР EXPORTS PTE LTD" відповідно до
контракту. Жодним пунктом договору не
передбачений ані обов'язок, ані право
агента приймати безпосередню участь в
самих переговорах, чи виступати від
імені позивача при вирішенні питань та
підписанні угод з кінцевими
замовниками товарів та послуг.

Відповідно умов договору №
1323/658-Е06-003SG702 нерезидент виконував
функції агента, що полягали в наданні
певної комерційної інформації та
сприянні процесам збуту продукції.
Агенту виплачувалась винагорода лише
за наслідками виконання замовлень та
отримання оплати від покупця, з яким АТ
"Мотор Січ" уклало угоди завдяки
інформації, отриманої від компанії -
агента. Розмір винагороди
встановлювався у додатках до
агентської угоди, що оформлювались
після виконання підприємством послуг з
ремонту авіаційної техніки та поставки
продукції замовникові.

Зазначені правовідносини належним
чином підтверджені первинними
документами - актами виконаних робіт -
та відповідають світовій практиці
просування продукції на світових
ринках, що підтверджено експертними
висновками ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних
ринків".

Відображення зазначених господарських
операцій в обліку підприємства
здійснюється у відповідності зі
змістом робіт, що зазначені в договорі
та первинних документах, та згідно
вимог податкового законодавства з
питань оподаткування прибутку
підприємств та П(С)БУ 16 "Витрати" у
складі витрат на збут продукції.

Факт надання агентських послуг сторони
підтвердили при складанні додаткових
угод та актів виконаних робіт, які
згідно з нормами діючого законодавства
складені належним чином, містять всі
необхідні реквізити первинних
документів та є дійсними на
сьогоднішній день, оскільки їх
недійсність не встановлена судом. Акти
виконаних робіт, як первинний документ,
містять відомості про господарську
операцію та підтверджують її
здійснення - за результатом робіт,
виконаних сторонами за договорами.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів не вбачає порушень податкового
законодавства в діях позивача та
вважає, що податкові
повідомлення-рішення №№ , ,
, від 01.04.2013, прийняті
відповідачем, підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ , яке прийняте відповідно до
абз. 1,2 п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу
України, колегія суддів вважає його
неправомірним з огляду на те, що серед
висновків акта перевірки № 132/25-0/14307794
від 15.03.2013 року, на яке міститься
посилання в указаному ППР, відсутні
висновки про таке порушення, допущене
позивачем. Колегія суддів вважає, що
цього достатньо для його скасування,
оскільки податкове
повідомлення-рішення не є
обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував обставин, що мають
значення для справи; висновки суду не
відповідають цим обставинам, що є
підставою для скасування постанови
суду з ухваленням нового рішення
відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст. 196, 198, 202 Кодексу
адміністративного судочинства,
апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Мотор Січ"
задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.03.2014 р. у
справі № 808/6977/13-а скасувати. Позов
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
№, №, №, №,
№ від 01.04.2013 р.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун