Справа № 872/17601/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 рокусправа № 804/9778/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Глушков А.П. -
директор

Курило О.М. - дов від 22.08.2013

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
листопада 2013 року

у справі № 804/9778/13-а

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна компанія
«Альянсремтрактор»

до Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна компанія
«Альянсремтрактор» звернулось до
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило скасувати податкові
повідомлення-рішення Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби від 13.03.2013:

№ - про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 577499,98 грн. (основний платіж - 384999,99
грн., штрафна санкція - 192499,99 грн.);

№ - про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 141536,50 грн. (основний
платіж -94357,67 грн., штрафна санкція - 47178,83
грн.);

№ 000032201 - про зменшення від'ємного
значення податку на додану вартість у
розмірі 72309 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки, зроблені податковим органом
за наслідками позапланової
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «ВКК «Альянсремтрактор» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Ангстрем Континенталь», є
безпідставними, зроблені без
врахування фактичних обставин та
документів бухгалтерського та
первинного обліку, без врахування
вимог Податкового кодексу України і є
такими, що порушують права та законні
інтереси позивача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.11.2013 адміністративний позов
задоволено. Скасовані податкові
повідомлення-рішення Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби від 13.03.2013
№ , № , № 000032201.

Постанову суду мотивовано тим, що
позивачем доведено наявність реальних
правових наслідків по правочинам
укладеним з ТОВ «Ангстрем
Континенталь», та, як наслідок,
доведено фактичне здійснення
господарських операцій по цим
правочинам, а тому висновки
податкового органу, які викладені в
акті перевірки є необґрунтованими та
безпідставними. При цьому, наявність
окремих недоліків у складенні
первинних документів у разі, якщо вони
не перешкоджають ідентифікації
учасників операції та встановленню її
змісту, не може бути підставою для
висновку про недійсність таких
документів.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені
адміністративного позову.

Відповідач зазначає, що суд першої
інстанції не взяв до уваги, що головним
слідчим управлінням ДПС України
проводиться досудове розслідування у
кримінальному провадженні № 0000005
від 15.01.2013 за фактом вчинення
невстановленими слідством особами
фіктивного підприємництва з
використанням ТОВ «Будівництво та
комплектація» та ознаками попередньої
кваліфікації кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212
КК України за фактом ухилення від
сплати податків службовими особами ТОВ
«Ангстрем Континенталь». Досудовим
розслідуванням встановлено, що
вказане підприємство фактично є
«транзитним» підприємством та таким,
що надавало товари по незаконному
формуванню податкового кредиту з ПДВ
для інших підприємств. Крім того, в ході
перевірки позивачем не надано журнал
реєстрації виписаних довіреностей на
отримання товарів від ТОВ «Ангстрем
Континенталь», виписаних подорожніх
листів по маршруту постачання, що не
дає можливості встановити, які саме
матеріальні цінності та в якій
кількості перевозились, не було надано
пояснень щодо того, ким були проведені
навантажувально-розвантажувальні
роботи вказаних ТМЦ, сертифікати
походження товару, які містять
інформацію щодо ГОСТу, ТУ, марки, типу,
заводу виробника або паспорти якості
товарів, технічні паспорти. Отже, у
зв'язку з не можливістю встановити
походження товару, місце поставки
товару, осіб, які проводили відпуск
товару від ТОВ «Ангстрем
Континенталь», підтвердити факт
реальності транспортування товару
неможливо, що в свою чергу, ставить під
сумнів сам факт такого
транспортування.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Представники позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечують, просять залишити
постанову суду першої інстанції без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, внаслідок
наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, Нікопольською ОДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «ВКК
«Альянсремтрактор» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Ангстрем Континенталь» за травень
2012 року в частині нарахування податку
на додану вартість та податку на
прибуток за період з 01.01.2012 по 30.06.2012, за
результатами якої складений акт від
22.02.2013 № 637/221/36723685.

Згідно висновків акту перевірки
товариством порушено:

- п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2,
п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України,
внаслідок чого занижено податок на
прибуток у сумі 384 999,99 грн., у т. ч. за
півріччя 2012 р. - 384 999,99 грн.;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України,
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість за травень 2012 року у
сумі 94 3576,67 грн. та завищено залишок
від'ємного значення ПДВ у сумі 72 309 грн.

Такі висновки відповідача
обґрунтовані даними акту перевірки ДПІ
у Бабушинському районі
м.Дніпропетровська № 7208/224/33906299 від
21.12.2012 «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Ангстрем Континенталь» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Пасіфік»
за вересень 2011 року, ПП «СВ Гермес» за березень 2011 р., БПП
«Сура» за вересень,
листопад 2011 р., ТОВ «Інфотерм» за червень 2011 р., ПВП
«Форест» за червень 2011
р., їх реальності та повноти
відображення в обліку».

Вказаним актом зафіксована
неможливість підтвердження реальності
проведених господарських операцій TOB
«Ангстрем Континенталь» з
вищезазначеними платниками податків
за періоди, які перевірялись.

Як зазначено податковим органом, така
неможливість мала місце у зв'язку з
відсутністю підприємств за юридичною
адресою, чим обумовлена відсутність
первинних документів, які засвідчують
здійснення господарських операцій, а
також в зв'язку з відсутністю у
контрагентів по ланцюгу постачання
необхідних трудових ресурсів,
виробничого обладнання, транспортних
засобів, торгівельного обладнання та
інших основних фондів (декларація на
прибуток), в зв'язку з тим, що ТОВ
«Ангстрем Континеталь» за період 2011-2012
р.р. сформовано податковий кредит від
підприємств ТОВ "Інфотерм», ТОВ
«Форест», ТОВ «Пасіфік», ПП СВ «Гермес»
, БПП «Сура», якими надано податкову
звітність шляхом маніпулювання, а саме
у зазначених підприємств взагалі
відсутній податковий кредит згідно
наданих розрахунків коригування,
задекларувавши податкові зобов'язання
здійснюють повернення передплат
неіснуючим контрагентам.

Виходячи з наведених обставин,
відповідач дійшов висновку, що
операції з продажу та купівлі товарів
(робіт, послуг) без фактичної поставки
товару (робіт, послуг) на адресу ТОВ
«Ангстрем Континеталь» порушують ст.185
ПК України в частині оподаткування
податком на додану вартість
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання із ТОВ «Інфотерм», ПП «СВ
Гермес», ПВП «Форест», ТОВ «Пасіфік»,
БПП «Сура» - ТОВ «Ангстрем
Континеталь». Виходячи з
вищенаведеного, ТОВ «Ангстрем
Континеталь» здійснював діяльність
спрямовану на здійснення операцій
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третіх осіб. Отже, у зв'язку з не
підтвердженням податкового кредиту з
ПДВ та валових витрат, у ТОВ «Ангстрем
Континеталь» відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість по операціях з продажу
товарів (послуг)
підприємствам-покупцям.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

№ від 13.03.2013 про збільшення
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 577 499,98
грн. (384 999,99 грн. - основний платіж, 192 499,99
грн. - штрафні (фінансові) санкції) - т.1,
а. с.68;

№ від 13.03.2013 про збільшення
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість на суму на 141
536,50 грн. (94 357,67 - основний платіж, 47 178,83
грн. - штрафні (фінансові) санкції) - т.1,
а.с.67;

№ 000032201 від 13.03.2013 - про зменшення
позивачу суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 72 309 грн. - т.1, а.с.66.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011, витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті,
пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього
Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК
України).

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.02.2012 між ТОВ «Ангстрем Континенталь»
(Продавець) та ТОВ «ВКК
«Альянсремтрактор» (Покупець) укладено
договір поставки № АГ/1, за умовами
якого Продавець зобов'язується
поставити Покупцю товар за
асортиментом, в кількості, за ціною, в
строки і на умовах згідно з цим
договором, а Покупець прийняти і
оплатити його в термін, зазначений в
п.3.1 Договору (т.1, а. с.151, 152).

Постачання товару за асортиментом, в
кількості, за ціною, в строки і на
умовах згідно з цим договором
визначається та здійснюється за
видатковими накладними, податковими
накладними і рахунками.

Факт виконання договору, а саме:
поставки позивачу запчастин, двигуну
та комплектуючих деталей на загальну
суму 1 000 000 грн., у т. ч. ПДВ 166 666,67 грн.,
підтверджений документами, які
містяться у матеріалах справи і які
були предметом дослідження судом
першої інстанції, - рахунком від 01.03.2012
№ 92, видатковою накладною від 01.03.2012 №
92, податковою накладною від 01.03.2012 № 7 на
загальну суму 1000000 грн., в т.ч. ПДВ - 1666666,67
грн., платіжними дорученнями, які
підтверджують оплату позивачем
придбаного товару.

Означені документи містять всі
обов'язкові реквізити, що передбачені
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», в розумінні вказаного Закону
є первинними, такими, що підтверджують
здійснення відповідної господарської
операції, фактичний рух активів та
зміни у власному капіталі позивача.

Податкова накладна, на підставі якої
позивачем сума податку на додану
вартість включена до складу
податкового кредиту, складена ТОВ
«Ангстрем Континенталь» у
відповідності до вимог ст. 201
Податкового кодексу України.

Виявлені під час перевірки фактичні
обставини щодо взаємовідносин між
позивачем та ТОВ «Ангстрем
Континенталь», які зазначені
податковим органом в акті перевірки,
відображення позивачем операцій з
отримання обумовлених договором
товарів у відповідному податковому
періоді відповідачем не спростовані.

Також відповідачем не спростовується
факт використання позивачем придбаних
товарів (робі, послуг) у власній
господарській діяльності.

Транспортування товару
підтверджується наявною в матеріалах
справи товарно-транспортною накладною
від 01.03.2012 ААК № 7.

Посилання відповідача на те, що
перевіркою встановлено, що
товарно-транспортна накладна
оформлена з порушенням вимог Наказу
Міністерства транспорту України від
14.10.97 № 363 «Про затвердження Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні», а саме: не
зазначено авто відправника, а також
пункт навантаження, пункт
розвантаження, відсутні повні назви
адреси, відсутність сертифікатів
якості на товар, довіреностей про
отримання товару тощо колегією суддів
до уваги не приймаються, зважаючи на
наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997,
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із п. п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних
Правил основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.
Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

В той же час, вказані Правила
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні не встановлюють
правил податкового обліку, а лише
встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна,
не є документами первинного
бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Отже, наявність недоліків
товарно-транспортної накладної від
01.03.2012 ААК № 7 не може спростовувати
факту перевезення товару та не є
свідченням відсутності у позивача
первинних документів, якими
підтверджується проведення
господарської операції.

Вказане також стосується й відсутності
сертифікатів якості виробника товару,
придбаного у ТОВ «Ангстрем
Континенталь», оскільки, як було
зазначено вище, відсутність у позивача
даних документів не свідчить про
відсутність підтверджуючих первинних
документів проведення господарських
операцій.

На момент укладення та реалізації
договору поставки ТОВ «Ангстрем
Континенталь»мало зареєстровані у
встановленому порядку установчі
документи та цивільну дієздатність
згідно з чинним законодавством, було
зареєстровано як платник податку на
додану вартість.

Законодавчо встановлені вимоги,
необхідні для чинності правочину (ст.203
ЦК України), позивачем та ТОВ «Ангстрем
Континенталь» дотримані. Також
господарське зобов'язання з поставки
товарів не містить ознак фіктивності
(вчинених без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
відповідними правочинами), Укладений
позивачем договір від 27.02.2012 № АГ/1 не
містить і умов та ознак, які б свідчили
про його суперечність інтересам
держави та суспільства або порушував
публічний порядок.

Крім того, відповідно до ст.234 ЦК
України фіктивний правочин визнається
судом недійсним. Відповідно до ч.3 ст.228
ЦК України у разі недодержання вимоги
щодо відповідності правочину
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам такий правочин може
бути визнаний недійсним.

Відповідачем вказані нормі
законодавства не враховані, належні
докази на підтвердження викладених в
акті перевірки доводів щодо
відсутності фактичного здійснення
господарських операцій з поставки
товарів відповідачем не зазначені,
суду не подані. Жодний документ, який в
установленому порядку встановлював би
відповідні факти та був обов'язковим
для застосування на всій території
України, в матеріалах справи відсутній.

Дії позивача та ТОВ «Ангстрем
Континенталь», вчинені на виконання
укладеного договору від 27.02.2012 № АГ/1,
направленні саме на створення
наслідків, які обумовлені правовою
природою правочинів такого виду.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку ТОВ «Ангстрем
Континенталь», які б позбавляли
позивача права на віднесення
відповідних сум до валових витрат,
податкового кредиту відповідачем не
подані, в матеріалах справи такі докази
відсутні.

Виявлені обставини щодо ТОВ «Ангстрем
Континенталь» ґрунтуються лише на
відомостях, отриманих від податкового
органу. При цьому жодний документ, який
в установленому порядку встановлював
би відповідні факти щодо порушення
норм податкового законодавства
контрагентом позивача та був
обов'язковим для застосування на всій
території України, відповідачем не
наведений, в матеріалах справи
відсутній.

Акт перевірки ДПІ у Бабушинському
районі м.Дніпропетровська № 7208/224/33906299
від 21.12.2012 щодо ТОВ «Ангстрем
Континенталь», на який посилається
відповідач як на доказ нереальності
проведених господарських операцій,
колегія суддів не приймає, зважаючи на
наступне.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового
кодексу України, положення якого
кореспондуються з пунктом 4 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками податків
- фізичними особами, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації №1003 від 24.12.2010,
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Пунктом п'ятим Порядку №1003
передбачено, що акт документальної
перевірки повинен містити
систематизований виклад виявлених під
час перевірки фактів порушень норм
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. Факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та у повній
мірі, з посиланнями на первинні або
інші документи, які зафіксовані за
обліком та підтверджують наявність
зазначених фактів (п.7 Порядку №1003).

У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно, зокрема,
зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи з обліку,
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем, всупереч вищевказаним
нормам права, не вказано в акті
перевірки первинні документи, на
підставі яких податковий орган дійшов
висновку про нереальність проведених
позивачем з його контрагентом
операцій.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
недоведеність відповідачем факту
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу України, оскільки в матеріалах
справи відсутні належні докази
порушень, зазначених в акті перевірки.

Ззазначені відповідачем обставини
щодо контрагента позивача ТОВ
«Ангстрем Континенталь» не є
законодавчо встановленими підставами
для позбавлення позивача права на
податковий кредит та формування
валових витрат з операцій поставки
товару.

Посилання податкового органу на
відсутність у контрагента позивача
необхідних ресурсів в даному випадку
не впливають на реальність здійснених
господарських операцій з поставки
товару; вказані обставини не
знаходяться в прямому зв'язку між
собою. Крім того, наведені податковим
органом обставини щодо відсутності
реальної можливості поставити товар в
установленому порядку, як того вимагає
ст.ст.70, 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не доведені.

Судом встановлено, що позивачем як
отримувачем товарів виконані всі
законодавчо передбачені умови для
віднесення вартості цих товарів до
валових витрат, сум податку на додану
вартість - до складу податкового
кредиту у відповідному (податковому)
періоді.

Чинним законодавством України на одну
із сторін цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма постачальниками по
ланцюгу постачання вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
постачальників у ланцюгу постачання
або через відсутність висновків
зустрічних перевірок таких
постачальників зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
з податку на додану вартість, яке
виникло в результаті сплати податку на
додану вартість при придбанні товарів
(робіт, послуг).

Добросовісний платник податків, який в
силу покладеного на нього законом
обов'язку щодо сплати податків, зборів
вступає у зв'язку з цим у відповідні
правовідносини з державою, не може
нести відповідальність за невиконання
чи неналежне виконання такого
обов'язку іншими платниками податків.
Слід врахувати і те, що якщо контрагент
не виконав свої зобов'язання перед
державою та податковим органом, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення добросовісного платника
податку права на віднесення сплачених
ним у ціні виконаних робіт сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту, якщо останній виконував усі
передбачені законом умови щодо цього
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Податковий орган не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускав його контрагент, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з
вищевказаними підприємствами було
одержання позивачем податкової вигоди.

Посилання відповідача на наявність
матеріалів досудового слідства, з
якого вбачається здійснення
фіктивного підприємництва ТОВ
«Ангстрем Континенталь», колегією
суддів відхиляються, виходячи з
наступного.

Стаття 72 КАС України визначає підстави
для звільнення від доказування, згідно
частини 4 якої підставою для звільнення
від доказування є вирок суду в
кримінальній справі або постанова суду
у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили.

При цьому обов'язковими такий вирок
суду для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду, є
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Колегія суддів зауважує, що
відповідачем не надано вироків суду по
кримінальних справах щодо посадових
осіб контрагента позивача з
дослідженням вищевказаної
господарської операції. Матеріали
кримінальних справ вироком суду не є.

Отже з огляду на вищевикладене, у
відповідача відсутні правові підстави
для зменшення валових витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Судом першої інстанції в повному
обсязі з'ясовано усі обставини, які
мають значення для справи, ухвалено
законне та обґрунтоване рішення про
задоволення позову.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні, у зв'язку з
чим колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
листопада 2013 року у справі № 804/9778/13-а
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко