Справа № 669/814/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 669/814/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Герасимчку
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області на постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 21 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Білогірського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Білогірському районі, в якому просила
визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України у
Білогірському районі включити суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги в загальну суму
заробітної плати для призначення їй
пенсії; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі провести
перерахунок її пенсії з врахуванням
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги, отриманих в
розрахунковому періоді при
призначенні пенсії.

Постановою Білогірського районного
суду Хмельницької області від 21 липня
2014 року адміністративний задоволено:
визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області включити суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги в заробітну плату для
призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно
до Закону України «Про державну
службу»; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області здійснити ОСОБА_2 перерахунок
пенсії державного службовця в межах
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, починаючи з 15
січня 2014 року, з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги відповідно до довідок
управління фінансів Білогірської
районної державної адміністрації
Хмельницької області про складові
заробітної плати №№763,763 від 01 липня 2014
року про суми виплат за 2008-2009 роки.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 21 липня 2014 року з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та винести нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення із наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка з 25 січня 2010 року перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Хмельницької області і отримує пенсію
згідно Закону України «Про державну
службу».

Згідно наявних в пенсійній справі
довідок управління фінансів
Білогірської районної державної
адміністрації Хмельницької області
№№95, 96 від 25 січня 2010 року про складові
заробітної плати, що подавалися для
призначення пенсії в розрахункові
періоди з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року
вбачається, що при розрахунку пенсії
відповідачем враховувалися посадовий
оклад, надбавка за 10 ранг, надбавка за
вислугу років (25 %), надбавки та премії,
однак, суми індексації заробітної
плати та матеріальної допомоги, які
виплачувались позивачці в
розрахунковий період не враховувались.

Із довідок Управління фінансів
Білогірської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про складові заробітної плати №№763,763
від 01 липня 2014 року по графі «Інші
виплати» слідує, що позивачці ОСОБА_2 в
розрахункові періоди 01.01.2008 року по
31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року
виплачена індексація заробітної плати
та матеріальна допомога на загальну
суму 8791,93.

01 липня 2014 року позивачка звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
призначеної їй пенсії державного
службовця з врахуванням сум
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі
Хмельницької області від 08 липня 2014
року № З/С/21 повідомило про відмову у
перерахунку пенсії, посилаючись на те,
що інші виплати, що зазначені в довідці,
не є складовими заробітної плати
державного службовця, а тому не
враховуються при розрахунку пенсії
державного службовця.

Не погоджуючись з вищевказаною
відмовою ОСОБА_2 звернулася до суду для
захисту порушених прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 37 Закону України "Про
державну службу" (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 37-1 Закону №3723-XII передбачено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку з набуттям
особою права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" №108/95-ВР визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

В статті 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV
(далі Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-438а11.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зробивши системний аналіз
вищевказаних норм законодавства,
колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про
визнання неправомірними дій
відповідача про відмову здійснити
перерахунок пенсії, оскільки останній
діяв необґрунтовано, не врахувавши
всіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідачем не
надано суду достатньо належних
доказів, які б свідчили про
неправомірність заявлених позовних
вимог, а доводи апеляційної скарги не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Білогірського районного
суду Хмельницької області від 21 липня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.