Справа № 270/826/13-а, 2-а/270/38/2013
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/46426/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Макіївського
міського центру зайнятості-робочий
орган виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття про визнання протиправними
дій та стягнення коштів, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Макіївського
міського центру зайнятості-робочий
орган виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 01 липня
2013 року, додаткову постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 15 липня
2013 року та ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Макіївського
міського центру зайнятості-робочий
орган виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття про визнання протиправними
дій відповідача щодо зняття з обліку як
безробітного та стягнення
неправомірно невиплачених коштів
матеріальної допомоги на випадок
безробіття в розмірі 13120,33 грн. за
період з 15 червня 2012 року по 30 вересня
2012 року.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 01 липня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року, позов задоволено.
Визнано неправомірними дії
Макіївського міського центру
зайнятості-робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття щодо зняття з
обліку та припинення виплати допомоги
ОСОБА_3, та зобов'язано поновити
позивачу статус безробітного з 11
липня 2012 року та стягнуто на його
користь допомогу по безробіттю за
період з 11 липня 2012 року по 13 вересня 2012
року у розмірі 9688,19 грн.

Додатковою постановою
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 15 липня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року, заяву позивача задоволено.
Стягнуто з Макіївського міського
центру зайнятості-робочий орган
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття на користь ОСОБА_3 допомогу
по безробіттю за період з 15 червня 2012
року по 10 липня 2012 року у розмірі 1378,45.

Не погоджуючись з вищевказаними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій у справі, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має свідоцтво
про право на зайняття адвокатською
діяльністю № 2433, яке видане на підставі
рішення Донецької КДК від 26 січня 2007
року.

Відповідно до повідомлення про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
Державного реєстратора Виконавчого
комітету Макіївської міської ради б/н
від 31 травня 2012 року до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців 31 травня 2012
року внесено запис № 02034505 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
на підставі рішення фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про припинення
підприємницької діяльності.

З 15 червня 2012 року позивач перебував на
обліку в Макіївському міському центрі
зайнятості-робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття як безробітний та
отримував допомогу по безробіттю.

Відповідно до наказу від 10 липня 2012
року № НТ 120710 позивача було знято з
обліку та припинено виплати допомоги у
зв'язку з призначенням виплат
безробітному на підставі документів,
що містять неправдиві відомості.

11 липня 2012 року відповідачем прийнятий
наказ № НТ120711 про повернення позивачем
отриманої допомоги по безробіттю.

Підставою прийняття зазначених
наказів стали висновки відповідача, що
викладені в акті №6 від 10 липня 2012 року
відповідно до якого позивач
відноситься до категорії зайнятого
населення та не має права на надання
статусу безробітного та призначення
статусу безробітного. До цього
висновку відповідач дійшов на підставі
того, що позивач має свідоцтво про
право на зайняття адвокатською
діяльністю.

Законом України від 1 березня 1991 року N
803-XII «Про зайнятість населення» (далі -
Закон N 803-XII) уперше визначено правовий
статус безробітного. Згідно зі статтею
2 цього Закону (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані в державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до пункту третього цієї ж
статті в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах:

а) працюючі по найму на умовах повного
або неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
фізичних осіб;

б) громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві;

в) обрані, призначені або затверджені
на оплачувану посаду в органах
державної влади, управління та
громадських об'єднаннях;

г) які проходять службу в Збройних
Силах України, Службі безпеки України,
Державній прикордонній службі України,
військах внутрішньої та конвойної
охорони і Цивільної оборони України,
органах внутрішніх справ України,
інших військових формуваннях,
створених відповідно до законодавства
України, альтернативну (невійськову)
службу;

е) які проходять професійну підготовку,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації з відривом від
виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах;

ж) працюючі громадяни інших країн, які
тимчасово перебувають в Україні і
виконують функції, не пов'язані із
забезпеченням діяльності посольств і
місій.

В частині третій статті 2 вище
згаданого Закону зазначено, що не
можуть бути визнані безробітними
громадяни:

а) віком до 16 років, за винятком тих, які
працювали і були вивільнені у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці, реорганізацією,
перепрофілюванням і ліквідацією
підприємства, установи і організації
або скороченням чисельності (штату);

б) які вперше шукають роботу і не мають
професії (спеціальності), в тому числі
випускники загальноосвітніх шкіл, у
разі відмови їх від проходження
професійної підготовки або від
оплачуваної роботи, включаючи роботу
тимчасового характеру, яка не потребує
професійної підготовки;

в) які відмовились від двох пропозицій
підходящої роботи з моменту реєстрації
їх у службі зайнятості як осіб, які
шукають роботу;

г) які мають право на пенсію за віком, у
тому числі на пільгових умовах, на
пенсію за вислугу років або досягли
встановленого законом пенсійного
віку.

Закон N 803-XII не містив вичерпного
переліку зайнятого населення, оскільки
відповідно до пункту четвертого статті
1 цього Закону законодавством України
можуть передбачатися й інші категорії
зайнятого населення.

Так, за Законом України N 1533 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (далі - Закон №1533) до осіб,
які забезпечують себе роботою
самостійно, відносяться й адвокати.

Виходячи з положень частини третьої
статті 6 Закону України №2240 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
під особами, які забезпечують себе
самостійно роботою, розуміються ті
особи, які займаються підприємницькою,
адвокатською, нотаріальною, творчою та
іншою діяльністю, пов'язаною з
одержанням доходу безпосередньо від
цієї діяльності.

Однак, як було встановлено судами
попередніх інстанцій, відповідачем не
надано жодного доказу, який би свідчив,
що позивач, здійснював адвокатську
діяльність, чим самостійно
забезпечував себе роботою. Наявність
лише свідоцтва про зайняття
адвокатською діяльністю не може бути
підставою для визнання особи такою, що
самостійно забезпечує себе роботою.

Враховуючи вказане, суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку що дії суб'єкта
оскарження не відповідають діючому
законодавству та порушили законні
права та інтереси заявника.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Макіївського
міського центру зайнятості-робочий
орган виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття залишити без задоволення, а
постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 01 липня 2013 року, додаткову
постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 15 липня 2013 року та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: