Справа № 804/9207/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р. Справа № 804/9207/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д. П.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом прокурора
Ленінського району м.Дніпропетровська
в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
рішення незаконним та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2014р. до суду надійшов даний
адміністративний позов, у якому
позивач просить:

скасувати рішення виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради від 20.06.2014 №263
«Про розгляд звернення гр. ОСОБА_3 щодо
зарахування її сина на облік громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов».

зобов'язати виконавчий комітет
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради розглянути та
задовольнити звернення ОСОБА_3 щодо
зарахування її сина ОСОБА_2 на облік
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов.

Позовні вимоги обґрунтовано
адміністративним позовом від 03.07.2014 р.

Сторони не заперечували про розгляду
справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням заперечень до позову судом
були встановлені наступні обставини.

Згідно з ч.2 ст. 60 КАС України з метою
представництва інтересів громадянина
або держави в адміністративному суді
прокурор в межах повноважень,
визначених законом, звертається до
суду адміністративним позовом
(поданням), бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу,
провадження в якій відкрито за
адміністративним позовом інших осіб,
на будь-якій стадії її розгляду, подає
апеляційну, касаційну скаргу, заяву про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України, про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
для представництва інтересів
громадянина або держави. При цьому
прокурор повинен надати
адміністративному суду докази, які
підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.

Згідно з ч.2 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» підставою представництва
в суді інтересів громадянина є його
неспроможність через фізичний стан,
недосягнення повноліття, похилий вік,
недієздатність або обмежену
дієздатність самостійно захистити
свої порушені чи оспорювані права або
реалізувати процесуальні
повноваження.

ОСОБА_4 на підставі медичного висновку
№4 від 14.04.1992 є інвалідом з дитинства;
інвалідність пов'язана з аварією на
ЧАЕС.

З 01.12.2005 ОСОБА_4 встановлено 3 групу
інвалідності, захворювання якого
пов'язане з випливом наслідків аварії
на ЧАЕС.

Враховуючи зазначене, а також з
урахуванням того, що у ОСОБА_4 немає
спеціальної юридичної освіти, тому він
позбавлений можливості самостійно
захистити свої порушені права та
реалізувати процесуальні
повноваження, прокурор і звертається
до суду з даним позовом.

Також, судом були досліджені письмові
докази, а саме: рішення виконавчого
комітету №263 від 20.06.2014 року, медичний
висновок №4 від 14.04.1992, рішення
виконавчого комітету № 715 від 21.05.1993,
ордер на житлове приміщення;
розпорядження органу приватизації;
довідка про склад сім'ї та місце
реєстрації; лист УПФУ в Ленінському
районі м.Дніпропетровська від 15.04.2013;
лист Управління праці та соціального
захисту населення від 05.05.2014; копію
постанови №741 виконкому
Дніпропетровської обласної ради
народних депутатів і президіума
обласної ради профсоюзів від 27.12.1984
року «Про затвердження Правил обліку
громадян, які потребують покращення
житлових умов і надання їм жилих
приміщень в Українській PCP,» в якій
визначено середній рівень
забезпеченості громадян житловою
площею для населених пунктів області,
та інше, копію постанови №199 від 24.05.1990
виконкому Дніпропетровської обласної
ради народних депутатів і президіума
ради профсоюзів «Про визначення рівня
забезпеченості житловою площею для
визнання потрібності в покращенні
житлових умов та встановлення
тривалості мешкання в населених
пунктах області, необхідних для
прийняття на квартирний облік, копію
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи; копію довідки з
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій У країни. (Є
ДРПОУ ), копію рішення
Дніпропетровської міської ради від
18.02.2004 №18/15 «Про обсяги і межі районних
у місті рад та їх виконавчих органів:»,
яким керується у своїй діяльності
виконавчий комітет Ленінської
районної у місті ради; копію рішення
Дніпропетровської міської ради від
24.07.2013 «23/27 «Про врегулювання деяких
питань, пов'язаних з комунальною
власністю територіальної громади
міста», згідно до якого компетенцію про
розподіл та надання житла покладається
на Департамент корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради.

Судом встановлено наступне рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська № 715 від 21.05.1993 року
ОСОБА_5 в складі сім'ї з трьох осіб,
включаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надано
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1
житловою площею 38,28 кв.м.

ОСОБА_5 надано статус інваліда з 26.04.1990,
підстава - захворювання, отримане
внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 34 Житлового кодексу
України потребуючими поліпшення
житлових умов визнаються громадяни
забезпечені жилою площею нижче за
рівень, що визначається в порядку,
встановлюваному Радою Міністрів
Української PCP і Українською
республіканською радою професійних
спілок.

Статтею 14 Закону України «Про статус та
соціальний захист осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції станом на 21.05.1993) визначено,
що для встановлення пільг і
компенсацій визначаються такі
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи:
інваліди з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та потерпілих від Чорнобильської
катастрофи (статті 10 і 11), щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - категорія 1 та інші.

Згідно з п. 10. ст. 20 Закону України «Про
статус та соціальний захист осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції станом на
21.05.1993) особам, віднесеним до категорії 1
(пункт 1 статті 14), надається
позачергове забезпечення жилою площею
осіб, які потребують поліпшення
житлових умов (включаючи сім'ї загиблих
або померлих громадян). Особи,
зазначені в цьому пункті,
забезпечуються жилою площею протягом
року з дня подання заяви.

Крім загальних підстав, передбачених
законодавством України, такими, що
потребують поліпшення житлових умов,
визнаються особи, які забезпечені
жилою площею нижче рівня середньої
забезпеченості громадян у даному
населеному пункті або які проживають у
комунальних квартирах.

Особам, які перенесли променеву
хворобу будь-якого ступеня або стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, надається додаткова жила
площа у вигляді окремої кімнати.

Постановою виконкому обласної ради та
Президії обласної ради профспілок від
29.12.1984 №711 визначено, що середній рівень
забезпеченості громадян по області
житлової площею становить 9 кв. м на
одного члена сімї.

З урахуванням викладеного, слід дійти
висновку, що ОСОБА_5 в складі сім'ї з
трьох осіб, включаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
надано трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1
житловою площею 38,28 кв.м., з яких 27 кв.м.
складає житлова площа для всіх членів
сім'ї (9 кв. м. рівень забезпечення
житловою площею на одного члена сім'ї х
3 членів сім'ї), а 11,28 кв.м. - додаткова
жила площа у вигляді окремої кімнати,
надана ОСОБА_5 на підставі п. 10. ст. 20
Закону України «Про статус та
соціальний захист осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Право власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 04.10.1996
виданого Виконкомом міської Ради
народних депутатів, згідно з
розпорядженням №6/1103-96 від 04.10.1996
зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР та
записано в реєстрову книгу №118 п та
реєстровим № 48 за ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 по 1/3 частині.

Надалі, гр. ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4
звернулась до виконавчого комітету
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську з заявою про
зарахування її сина на облік громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов. Підставо для звернення стало те,
що рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська № 715 від
21.05.1993 року чоловіку ОСОБА_5 надано
додаткову жилу площу, а її сину ОСОБА_4 -
не надано.

Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради від 20.06.2014 №263 на
підставі ст.ст. 15, 20 Закону України "Про
звернення громадян» ст.ст. 15, 34, 35, 36, 38, 39
Житлового кодексу України, п.п. З, 8, із,
15, 19, 20, 22, «Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм житлових приміщень в УРСР»,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР від 11.12.1984 № 470,
постановами виконкому обласної ради та
Президії обласної ради профспілок від
29.12.1984 № 711 та від 24.05.1990 № 199 у
зарахуванні на квартирний облік
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, ОСОБА_4 - відмовлено.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать власні
(самоврядні) та делеговані
повноваження. До делегованих
повноважень відносяться надання
відповідно до закону громадян, які
потребують соціального захисту,
безоплатного житла або за доступну для
них плату; здійснення контролю за
станом квартирного обліку та
додержанням житлового законодавства
на підприємствах, в установах та
організаціях, розташованих на
відповідній території, незалежно від
форм власності; видача ордерів на
заселення жилої площі в будинках
державних та комунальних організацій.

Відповідно до ст.15 Житлового кодексу
України виконавчі комітети районних,
міських, районних у містах рад
здійснюють облік громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, а
також контроль за станом цього обліку
на підприємствах, в установах,
організаціях, затверджують рішення про
взяття громадян за місцем роботи на
облік потребуючих поліпшення житлових
умов.

Аналогічна норма міститься також у
рішенні Дніпропетровської міської
ради від 18.02.04. № 18/15 «Про обсяги і межі
повноважень районних у місті рад та їх
виконавчих органів», де зазначено, що
виконавчі органи районних у місті рад
ведуть облік громадян, які відповідно
до законодавства потребують
поліпшення житлових умов,
розподіляють та надають відповідно до
законодавства житло, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста (додаток 3 до рішення від
18.02.04. № 18/15) та інше.

Згідно зі ст. 34 ЖК України громадяни,
які потребують поліпшення житлових
умов, беруться на облік для одержання
жилих приміщень у будинках державного
і громадського житлового фонду та
вносяться до єдиного державного
реєстру громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, порядок
ведення якого визначає Кабінет
Міністрів України.

Відповідно до п. 37 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській PCP,
затверджених Постановою Міністрів
УРСР № 470 від 11.12.1984 року, жилі
приміщення надаються тільки
громадянам, які перебувають на
квартирному обліку.

Згідно п. 20 зазначених Правил громадяни
беруться на квартирний облік: за місцем
проживання - рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної у
місті, селищної, сільської ради
народних депутатів.

Тобто, відмова у зарахуванні ОСОБА_4 на
квартирний облік громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
як інваліда з дитинства; інвалідність,
якого пов'язана з аварією на ЧАЕС
унеможливлює реалізацію ним своїх
житлових прав, а саме в частині
отримання додаткової жилої площі у
вигляді окремої кімнати, що
передбачено п. 10. ст. 20 Закону України
«Про статус та соціальний захист осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції станом на
21.05.1993).

Отже, висновки які зробив відповідач
які викладені у рішенні виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради від 20.06.2014 №263 на
підставі ст.ст. 15, 20 Закону України "Про
звернення громадян» прямо суперечать
нормам чинного законодавства та є
незаконними.

У зв'язку з вище наведеним суд вважає,
що висновки відповідача не
обґрунтовані та не відповідають
дійсності.

Виходячи з вищевикладеного, суд
доходить висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню, цілком правомірними та
відповідають чинному законодавству, і
позивачем було доведено їх
правомірність.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Скасувати рішення виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради від 20.06.2014 №263
«Про розгляд звернення гр. ОСОБА_3 щодо
зарахування її сина на облік громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов».

Зобов'язати виконавчий комітет
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради розглянути та
задовольнити звернення ОСОБА_3 щодо
зарахування її сина ОСОБА_2 на облік
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.П.
Павловський