Справа № 2а-0870/5180/11
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-0870/5180/11

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 року

справа № 2а-0870/5180/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2012 року у справі №2а-0870/5180/11 за позовом відкритого акціонерного товариства « Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Запорізької митниці, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області про стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених платежів, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дій Митниці щодо відмови в поверненні ВАТ «Запоріжсталь» суми надмірно зарахованих до бюджету платежів за заявою №20/2025065 (СБ) від 29.03.2011 року та стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ «Запоріжсталь» суми надмірно зарахованих до бюджету платежів по ВМД №112030000/8/016322 від 23.05.2008 року, №112030000/8/016901 від 28.05.2008 року, №112030000/8/016928 від 28.05.2008 року, №112030000/8/017072 від 29.05.2008 року, №112030000/8/017581 від 02.06.2008 року, №112030000/8/017699 від 03.06.2008 року у розмірі 50 494,62 грн.

Позов обґрунтовувався тим, що Запорізька митниця самостійно визначила митну вартість товарів, які поставлялись за зовнішньоекономічними контрактами на адресу позивача. З огляду на прийняті Митницею рішення, позивач був змушений здійснити митне оформлення за митною вартістю, яка визначена Митницею, що призвело до сплати митних платежів у більшому розмірі. В подальшому, рішення Митниці були скасовані у судовому порядку, у зв’язку з чим позивач звернувся до Митниці з заявою про повернення надміру сплачених платежів, але у цьому йому було відмовлено.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2012 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що позивач, заявивши позов про стягнення надміру сплачених платежів, невірно обрав спосіб захисту порушеного права.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

За результатами розгляду касаційної скарги Запорізької митниці Міндоходів, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2014 року скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року, а справу направлено на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції суд касаційної інстанції вказав на те, що судом не перевірено суми надмірної сплати митних платежів, виду митних платежів та зарахування їх до бюджету; не перевірив наявність у позивача податкового боргу, наявність якого, у відповідності до п.43.1 ст.43 ПК України, унеможливлює повернення надміру сплачених сум грошового зобов’язання з бюджету; не перевірив того, чи не скористався позивач правом віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту, з метою уникнення подвійного повернення ПДВ.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийнявши до уваги вимоги ч.5 ст.227 КАС України, відповідно до якої висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані судові рішення, є обов’язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачем шляхом подання вантажних митних декларацій № 112030000/8/016285 від 23.05.2008 року, №112030000/8/016766 від 28.05.2008 року, №112030000/8/016889 від 28.05.2008 року, №112030000/8/017019 від 29.05.2008 року, №112030000/8/017554 від 01.06.2008 року, №11203000/8/017678 від 03.06.2008 року заявлено митну вартість товару, визначеною відповідно до ст.ст.266, 267 Митного кодексу України за методом оцінки №1 за ціною договору з розрахунку 205,00 євро за тонну, виходячи з ціни, встановленої сторонами у контракті на умовах поставки DAF - кордон Російська Федерація - Україна, прикордонна станція Тополі згідно Інкотермс -2000.

Проте, Запорізька митниця самостійно здійснила митну оцінку товарів, які поставлялися за вищезазначеним контрактом, при цьому застосований метод оцінки № 6, про що були видані відповідні рішення про визначення митної вартості № 20/З. ст. від 23.05.2008року, № 22/З. ст. від 27.05.2008року, № 23/З. ст. від 28.05.2008року, № 24/З. ст. від 29.05.2008року, № 25/З. ст. від 02.06.2008року, № 27/З. ст. від 03.06.2008року.

На підставі вказаних рішень позивачем здійснено митне оформлення вантажу за митною вартістю, яка визначена митницею, та подано митні декларації №112030000/8/016322 від 23.05.2008 року, №112030000/8/016901 від 28.05.2008 року, №112030000/8/016928 від 28.05.2008 року, №112030000/8/017072 від 29.05.2008 року, №112030000/8/017581 від 02.06.2008 року, №11203000/8/017699 від 03.06.2008 року, які оформлено у встановленому порядку, при цьому здійснено надмірна сплата до бюджету митних платежів на загальну суму 50 494гр.62коп.

Після сплати митних платежів по вищезазначених ВМД, позивач ВАТ “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь” звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про визначення митної вартості товарів № 20/З.ст. від 23.05.2008року, № 22/З.ст. від 27.05.2008року, № 23/З.ст. від 28.05.2008року, № 24/З.ст. від 29.05.2008року, № 25/З.ст. від 02.06.2008року, № 27/З.ст. від 03.06.2008року, та зобов’язати відповідача визначити митну вартість магнезитового порошку марки DALPOR 85k та DALPOR 88k по ВМД № 112030000/8/016322 від 23.05.2008 року, №112030000/8/016901 від 28.05.2008 року, №112030000/8/016928 від 28.05.2008 року, №112030000/8/017072 від 29.05.2008 року, №112030000/8/017581 від 02.06.2008 року, №11203000/8/017699 від 03.06.2008 року , здійснити перерахунок платежів, що підлягали сплаті до бюджету при митному оформленні товарів по вищезазначеним ВМД.

Постановою господарського суду Запорізької області від 12.12.2008 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2009 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.05.2011 року, позовні вимоги задоволені: визнані протиправними та скасовані рішення Запорізької митниці № 20/З.ст. від 23.05.2008року, № 22/З.ст. від 27.05.2008року, № 23/З.ст. від 28.05.2008року, № 24/З.ст. від 29.05.2008року, № 25/З.ст. від 02.06.2008року, № 27/З.ст. від 03.06.2008року про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки), зобов’язано Запорізьку митницю здійснити перерахунок платежів, що підлягали сплаті до бюджету при митному оформленні товарів по вантажним митним деклараціям № 112030000/8/016322 від 23.05.2008 року, №112030000/8/016901 від 28.05.2008 року, №112030000/8/016928 від 28.05.2008 року, №112030000/8/017072 від 29.05.2008 року, №112030000/8/017581 від 02.06.2008 року, №11203000/8/017699 від 03.06.2008 року за методом оцінки № 1 (за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються).

Листом №07-02-10-24/2942 від 22.04.2011 року Запорізька митниця відмовила у поверненні надмірно сплачених коштів в зв'язку з тим, що ВАТ «Запоріжсталь» не скористалось можливістю реалізувати право випуску товарів під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України.

Відмова Митниці у вчиненні дій щодо повернення надміру сплачених платежів стала підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач, звертаючись з позовом про визнання протиправними дій Запорізької митниці та стягнення суми надмірно сплачених до бюджету митних платежів, обрав не належний спосіб захисту свого порушеного права. За позицією суду предметом даного спору є дії Запорізької митниці щодо відмови в наданні ВАТ «Запоріжсталь» висновку щодо наявності підстав для повернення надмірно сплачених платежів з Державного бюджету України.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини, які виникли у межах цієї справи, свідчать про те, що належним способом захисту порушеного права підприємства, є стягнення надміру сплачених платежів з бюджету, оскільки позивачем вжито усіх заходів, які передбачені Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом, затвердженого наказом ДМСУ від 20.07.2007 року №618, але митним органом відмовлено у повернення таких платежів.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав.

Встановлені обставини справи (т.2 а.с.70-71) свідчать про те, що суми надміру сплачених платежів, по зазначеним позивачем митним деклараціям, складаються з:

- МД №112030000/8/016928 від 28.05.2008 – сума мита 23,73грн., сума ПДВ – 4749,89грн.;

- МД №112030000/8/017072 від 29.05.2008 – сума мита 24,83грн., сума ПДВ – 4971,09грн.;

- МД №112030000/8/017581 від 29.05.2008 – сума мита 41,24грн., сума ПДВ – 8255,93грн.;

Згідно із пп..17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України 2012 року, повернення помилково або надміру сплачених до дня набрання чинності цим Кодексом сум митних платежів здійснюється у порядку, встановленому цим Кодексом та Податковим кодексом України.

Згідно ч.1 ст.301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексу України.

Відповідно до п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Отже, вказаною нормою права встановлено заборону на повернення надміру сплачених платежів у випадку наявності у платника податкового боргу.

З метою з’ясування наявності чи відсутності у позивача податкового боргу, судом на адресу підприємства направлено відповідний запит з витребування вказаних доказів.

На вимогу суду позивачем надано докази, які свідчать про те, що на час розгляду справи підприємство не має податкової заборгованості, що підтверджується листом податкової служби, на обліку якої знаходиться позивач.

Таким чином, законодавчо визначеної заборони щодо повернення надміру сплачених сум грошового зобов’язання, у цій справі не встановлено.

В той же час, на виконання ухвали ВАСУ та з метою уникнення подвійного повернення ПДВ, судом витребувались у позивача докази, які б свідчили про те, що суми податку на додану вартість, які сплачені підприємством по вказаним МД та які заявлені до стягнення, не були включені до складу податкового кредиту.

Надана позивачем відповідь свідчить про те, що підприємством, у відповідності до п.187.8 ст.187 ПК України, за операціями, що підтверджені МД №112030000/8/016322 від 23.05.2008, МД №112030000/8/016901 від 28.05.2008, МД №112030000/8/016928 від 28.05.2008, МД №112030000/8/017072 від 29.05.2008, МД №112030000/8/017581 від 29.05.2008, МД №112030000/8/017699 від 03.06.2008, суми ПДВ включено до податкового кредиту, заявлені до бюджетного відшкодування та фактично відшкодовані підприємству.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, в частині стягнення надміру сплачених сум ПДВ, оскільки вказані суми ПДВ були включені позивачем до податкового кредиту та фактично відшкодовані підприємству з бюджету.

Отже, за наслідками розгляду справи колегія суддів вважає обґрунтованим заявлений позов, в частині стягнення надміру сплачено мита у розмірі 251грн.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1, ст. 198, ст.202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2012 року у справі №2а-0870/5180/11 – скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправними дії Запорізької митниці щодо відмови в поверненні надмірно зарахованих до бюджету платежів за заявою ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 29.03.2011р. за №20/2025065(СБ).

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» суми надмірно зарахованого до бюджету мита по вантажно-митним деклараціям №112030000/8/016322 від 23.05.2008, №112030000/8/016901 від 28.05.2008, №112030000/8/016928 від 28.05.2008, №112030000/8/017072 від 29.05.2008, №112030000/8/017581 від 29.05.2008, №112030000/8/017699 від 03.06.2008, на загальну суму 251,0грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено 22.10.2014 р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк