Справа № 6-а/333/58/2014
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокусправа № 6-а/333/58/2014

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Сафронової С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя

на ухвалу Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 04 березня 2014 у справі
за поданням Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М.В. про зміну способу та
порядку виконання постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 21 лютого 2011 року за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення щомісячної невиплаченої
державної соціальної допомоги «Дітям
війни», -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 21
лютого 2011 року адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя здійснити нарахування та
провести відповідні виплати
підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.11.2004 року,
виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, за період
з 28.04.2010 року по 21.02.2011 року включно, з
урахуванням раніше виплачених сум
зазначеного підвищення. В іншій
частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Мораром М.В. було відкрито
виконавче провадження та надано строк
для добровільного виконання рішення
суду до 05.12.2013 року.

08 січня 2014 року за вих. №13-23/12
Управління Пенсійного фонду України
Комунарському районі м. Запоріжжя
повідомило Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області, що рішення Комунарському
районному суду м. Запоріжжя по
виконавчому листу № 2а-1449/11 виданого 25
листопада 2013 року в частині
перерахунку пенсії виконано у повному
обсязі.

Щодо виконання рішення в частині
виплати, управління посилається на
неможливість виконання рішення суду в
цій частині, у зв'язку з відсутністю
коштів з відповідним призначенням.

21 лютого 2014 року Головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В.
звернувся до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ухвалою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 04 березня 2014 року
подання Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М.В. про заміну порядку
та способу виконання судового рішення
задоволено: змінено порядок і спосіб
виконання постанови Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2011
року та зазначити, що вказана постанова
підлягає виконанню шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України у
Комунарському районі м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року, виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року в
сумі 1313,33 грн.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі Мм. Запоріжжя
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просить
скасувати ухвалу та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити у задоволенні
подання.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається,
що постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити нарахування та провести
відповідні виплати підвищення до
пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року, за період з 28.04.2010 року по
21.02.2011 року включно, з урахуванням
раніше виплачених сум зазначеного
підвищення. В іншій частині позовних
вимог - відмовлено.

За приписами пункту другого
частини четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини
постанови Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2011 року
та наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин державний
виконавець просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті
263 КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
вважає за необхідне судове рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 204, 205,206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 04 березня 2014 -
скасувати.

У задоволенні подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В. -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова