Справа № 802/2557/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2557/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Олійник А.М.

представника відповідача Медведенко
О.В.

представника відповідача Геруса Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької обласної ради на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_6 до Вінницької обласної
ради про визнання протиправним рішення
,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Вінницької обласної Ради про визнання
протиправним та скасування пункту 5
рішення 22 сесії 6 скликання Вінницької
обласної Ради "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні" від 22 лютого 2014
року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що пункт
5 рішення Вінницької обласної Ради №671
від 22 лютого 2014 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні" прийнятий всупереч вимог
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", Закону
України "Про статус депутатів місцевих
рад", а також з порушенням процедури
Регламенту Вінницької обласної ради 6
скликання, затвердженого Рішенням №29 2
сесії 6 скликання від 28.12.2010 року "Про
регламент Вінницької обласної Ради 6
скликання".

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 31 липня 2014 року
адміністративний позов задовольнив
повністю. Визнано протиправним та
скасовано пункт 5 рішення 22 сесії 6
скликання Вінницької обласної ради
"Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні" від 22 лютого 2014 року.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням Вінницька
обласна рада оскаржила його в
апеляційному порядку. В своїй
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2014
року по справі №802/2557/14-а та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Позивач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
(20286/14 від 08.09.2014), в яких зазначив, що
апеляційна скарга не обґрунтована, а
суд першої інстанції дослідив всі
факти, які мають значення для вирішення
справи, застосував правові норми, які
підлягають застосуванню до
правовідносин, що склалися та прийняв
законне та обґрунтоване рішення.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог статті 195
КАС України.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 лютого 2014 року заступником голови
обласної Ради, враховуючи пропозиції
депутатів, прийнято розпорядження №19
про позачергову 22 сесію обласної Ради 6
скликання 22.02.2014 року. На розгляд
пленарного засідання сесії внесено
питання про суспільно-політичну
ситуацію в Україні (а.с.8).

22 лютого 2014 року 22 сесією 6 скликання
Вінницькою обласною радою, за підписом
заступника голови, ухвалено рішення
№671 "Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні", зокрема пунктом 5 якого
вирішено: "З метою оперативного
вирішення питань та підвищення
ефективності управління об'єктами
спільної власності територіальних
громад області доручити голові
обласної Ради в міжсесійний період
укладати контракти і припиняти їх дію,
призначати і звільняти керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області з
наступним затвердженням розпоряджень
на сесіях обласної Ради" (а.с.10-11).

Незгода позивача із зазначеним пунктом
рішенням слугувала зверненню з цим
позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що приймаючи
оскаржуваний пункт 5 рішення "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні" відповідач вийшов за межі
наданих йому законодавством України
повноважень, а саме при прийнятті
оскарженого пункту рішення порушено
процедуру прийняття такого, що
свідчить про ігнорування відповідачем
вимог чинного законодавства України та
його ж власних повноважень.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, 22 лютого 2014 року 76 депутатів
Вінницької обласної ради 6 скликання
звернулись до голови Вінницької
обласної ради щодо негайного скликання
позачергової сесії Вінницької
обласної ради задля стабілізації
ситуації в області (а.с. 52-55).

Розпорядженням №19 про проведення
пленарного засідання позачергової 22
сесії обласної Ради 6 скликання на
розгляд пленарного засідання сесії
винесено питання "Про суспільно
політичну ситуацію в Україні". За
наслідками позачергової сесії
прийнято рішення "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні" №671.

Згідно з приписами частини 2 статті 10
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" обласні та
районні ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами. Пунктом 3
цієї ж статті визначено, що
представницькі органи місцевого
самоврядування, сільські, селищні,
міські голови, виконавчі органи
місцевого самоврядування діють за
принципом розподілу повноважень у
порядку і межах, визначених цим та
іншими законами.

Положеннями частини 1 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" унормовано, що Рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 14 статті 46 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" визначено перелік питань, які
визначаються регламентом ради, до яких
відносяться, зокрема, прийняття рішень
ради про затвердження порядку денного
сесії та з інших процедурних питань, а
також порядок роботи сесії.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті
55 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" голова
районної, обласної, районної у місті
ради скликає сесії ради, повідомляє
депутатам і доводить до відома
населення інформацію про час і місце
проведення сесії ради, питання, які
передбачається внести на розгляд ради,
веде засідання ради. Частиною 7 цієї ж
статті визначено, що голова районної,
обласної, районної у місті ради в межах
своїх повноважень видає розпорядження.
Таке ж право передбачено і пунктом 8
статті 59 даного Закону, а саме
сільський, селищний, міський голова,
голова районної у місті, районної,
обласної ради в межах своїх
повноважень видає розпорядження.

Згідно з нормою статті 7 Регламенту
Вінницької обласної Ради 6 скликання,
затвердженого Рішенням №29 2 сесії 6
скликання від 28 грудня 2010 року "Про
регламент Вінницької обласної Ради 6
скликання" (далі - Регламент), Рада
проводить свою роботу сесійно. Сесія
складається з пленарних засідань Ради,
а також засідань постійних комісій
Ради.

Статтею 10 Регламенту передбачено, що
для розгляду невідкладних питань чи
надзвичайних ситуацій скликається
позачергова сесія Ради. Пропозиції і
обґрунтування щодо необхідності
скликання позачергової сесії
подаються в письмовій формі голові
Ради з переліком питань, що
пропонуються для розгляду.
Розпорядження голови Ради про
скликання позачергової сесії
доводиться до відома депутатів і
населення не пізніше як за три дні до її
відкриття, а у виняткових випадках - не
пізніш як за один день до сесії із
зазначенням часу скликання, місця
проведення та питань, які
передбачається внести на розгляд Ради.
Матеріали до позачергової сесії
видаються депутатам при реєстрації.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та не спростовано сторонами,
матеріали до позачергової сесії
депутатам не видавались, що
унеможливило ознайомитись з ними та
самим проектом рішення Ради. Крім того,
проект рішення не розроблявся.

Таким чином не знайшли свого
підтвердження доводи апелянта про
помилковість висновків суду першої
інстанції про порушення процедури та
порядку скликання позачергової сесії.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що судом першої інстанції
підставно зазначено, що в порушення
процедури та порядку скликання
позачергової сесії без належного
повідомлення в термін передбачений
Регламентом, більшість депутатів були
позбавленні можливості бути
присутніми на самому скликанні, що
призводить до порушення законного
права голосу депутатів щодо розгляду
та обговорення питань, які віднесенні
виключно на розгляд пленарних
засідань.

Рішенням Вінницької обласної Ради №671
окрім іншого, вирішено в т.ч. і питання
щодо доручення голові обласної Ради
призначати і звільняти керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області (пункт 5
рішення). Оскільки рішення приймалось в
цілому, зазначене призвело до того, що
більшість депутатів, не маючи
матеріалів з порядку денного,
голосуючи за питання "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні" делегували фактично голові
Ради повноваження, які підлягають
розгляду виключно на пленарних
засіданнях.

За приписами статті 43 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
визначено відповідний перелік питань,
які вирішуються районними і обласними
радами виключно на їх пленарних
засіданнях, зокрема вирішення в
установленому законом порядку питань
щодо управління об'єктами спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах, що
перебувають в управлінні районних і
обласних рад; призначення і звільнення
їх керівників (пункт 20 зазначеної
статті).

Пунктом 1 статті 16 Регламенту
передбачено, що рішення Ради з
будь-якого питання, приймається на
пленарному засіданні сесії, як правило,
після його обговорення. Рішення Ради, з
окремих питань, за згодою більшості
депутатів може прийматися без
обговорення на пленарному засіданні.
Рішення Ради не повинно суперечити
Конституції України і чинному
законодавству України.

Здійснивши системний аналіз наведених
норм та обставин справи суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив в
оскарженому судовому рішенні, що
вирішуючи питання "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні" на порядку денному пленарного
засідання фактично без обговорення з
депутатами включено питання про
звільнення та призначення, яке не має
відношення до суспільно політичної
ситуації в області.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, доручивши голові обласної
Ради одноособово приймати рішення про
прийняття та звільнення керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області, згідно
спірного пункту 5, депутатів Вінницької
обласної Ради фактично позбавлено
права брати участь у розгляді,
обговоренні та вирішенні питань,
пов'язаних з управлінням комунальними
підприємствами, що не узгоджується з
вимогами пункту 20 статті 43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Судом першої інстанції обґрунтовано
зазначено, що ані нормами Конституції
України, ані жодного іншого
законодавчого акту не передбачене
право делегування голові Ради
повноважень щодо вирішення питань, які
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях. Положеннями Закону
України "Про місцеве самоврядування в
України" передбачено тільки право
вирішувати головою Ради інші питання,
дорученні йому радою, а не право
делегування та одноособове вирішення
питань, які розглядаються виключно
пленарними засіданнями.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За правилами частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто, з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема, з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто, протягом розумного
строку.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Враховуючи вище наведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про
те, що пункт 5 Рішення №671 22 сесії 6
скликання Вінницької обласної ради від
22.02.2014 "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні" в частині
делегування голові Вінницької
обласної Ради виключних повноважень,
якими наділено тільки пленарне
засідання обласної Ради, є незаконним.
Спірний пункт суперечить і положенню
Регламенту Вінницької обласної Ради,
який передбачає право голосу та
подання пропозицій щодо вирішення
питань, які визначені нормами статті 43
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Стосовно доводів апелянта про
відсутність правової оцінки щодо
наявності порушених прав позивача за
змістом пункту 5 рішення 22 сесії
Вінницької обласної ради 6 скликання
від 22 лютого 2014 року №671 "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні", суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити таке.

Так, частиною 1 статті 45 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що сільська, селищна,
міська, районна в місті (у разі її
створення), районна, обласна рада
складається з депутатів, які
обираються жителями відповідного села,
селища, міста, району в місті, району,
області на основі загального, рівного і
прямого виборчого права шляхом
таємного голосування.

Пунктом 1 статті 2 Закону України "Про
статус депутатів місцевих рад"
унормовано, що депутат сільської,
селищної, міської, районної у місті,
районної, обласної ради є
представником інтересів
територіальної громади села, селища,
міста чи їх громад, який відповідно до
Конституції України і Закону України
"Про вибори депутатів місцевих рад та
сільських, селищних, міських голів"
обирається на основі загального,
рівного, прямого виборчого права
шляхом таємного голосування на строк,
встановлений Конституцією України.

Відповідно до положень статті 3 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
рад" депутат місцевої ради є
повноважним і рівноправним членом
відповідної ради - представницького
органу місцевого самоврядування.
Депутат місцевої ради відповідно до
цього Закону наділяється всією
повнотою прав, необхідних для
забезпечення його реальної участі у
діяльності ради та її органів.

За приписами частини 1 статті 20 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
рад", на сесіях місцевої ради депутати
місцевої ради на основі колективного і
вільного обговорення розглядають і
вирішують питання, віднесені до
відання відповідної ради.

Положеннями статті 30 Закону України
"Про статус депутатів місцевих рад"
закладено принцип непорушності
повноважень депутата місцевої ради,
згідно якого депутат місцевої ради
наділений усією повнотою повноважень,
передбачених цим та іншими законами
України. Ніхто не може обмежити
повноваження депутата місцевої ради
інакше як у випадках, передбачених
Конституцією та законами України.

Враховуючи вище викладені норми
законів, суд вважає, що доручивши
голові обласної Ради, спірним пунктом 5,
одноособово приймати рішення про
прийняття та звільнення керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області,
порушено права депутатів Вінницької
обласної Ради, в тому числі і позивача,
брати участь у розгляді, обговоренні та
вирішенні питань, пов'язаних з
управлінням комунальними
підприємствами, що не узгоджується з
положеннями пункту 20 статті 43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Стосовно доводів апелянта про
неправильну правову оцінку судом
першої інстанції предмету позову
рішення суду в адміністративній
справі №802/4448/13-а, суд апеляційної
інстанції зазначає таке. Власне, як
правильно встановлено судом першої
інстанції Постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від
15.11.2013 відмовлено у задоволенні
адміністративного позову (справа
№802/4448/13-а) депутата Вінницької
обласної Ради Андрусишина Миколи
Олександровича до Вінницької обласної
Ради в особі голови Татусяка Сергія
Пилиповича, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Вінницька
обласна державна адміністрація про
визнання протиправними дій та
скасування рішення №630 від 08.11.2013
(а.с.59-63).

Суд апеляційної інстанції вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що рішення у справі
№802/4448/13-а не стосується предмету
розгляду даної справи, оскільки
предметом розгляду у справі №802/4448/13-а є
рішення Вінницької обласної Ради, яким
делегувались повноваження обласній
державній адміністрації щодо
управління об'єктами спільної
власності територіальних громад, сіл,
селищ, міст області, а саме щодо
укладання та розірвання трудових
договорів з керівниками підприємств,
установ, організацій, що є спільною
власністю даних громад, тоді як, в
справі, що розглядається предметом
позову є пункт рішення про делегування
голові обласної Ради повноважень щодо
призначення та звільнення керівників
об'єктів спільної власності
територіальних громад області.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідача про порушення судом
першої інстанції під час розгляду
справи вимог Законів України "Про
статус депутатів місцевих рад" та "Про
місцеве самоврядування в Україні" та
норм статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
статті 159 КАС України повно і всебічно,
в межах заявлених вимог, з'ясував
дійсні обставини справи, дав належну
оцінку наявним у справі доказам,
правильно вирішив питання щодо
відносин, зумовлених встановленими
фактами, та вирішив справу на підставі
норм матеріального права, які
регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
підстав для її скасування немає.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вінницької обласної
ради залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
31 жовтня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.