Справа № 304/108/14-а, 2а-304/6/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 р.
Справа № 876/2318/14
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Перечинському районі
Закарпатської області на постанову
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 3 лютого 2014
року у справі № 304/108/14-а, 2а-304/6/14 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Перечинському районі Закарпатської
області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Перечинському районі Закарпатської
області, яким просив зобов'язати
відповідача призначити позивачу
пільгову пенсію за Списком №2
починаючи з 24 вересня 2013 року з
урахуванням спеціального трудового
стажу з 1 листопада 1979 року до 31 липня 1992
року на посаді машиніста екскаваторів
мармурового кар'єру.

Позов мотивує тим, що у вказаний період
працював у колгоспі « 31-ша річниця
Жовтня», тобто 12 років 8 місяців 30 днів,
він працював у колгоспі « 31-ша річниця
Жовтня» машиністом екскаваторів
мармурового кар'єру, при цьому
атестація робочого місця не
проводилася. Вказана посада
передбачена Списком №2 (розділ І
позиція 2010100а-14388), виробництв, робіт,
професій та посад і показників з
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
на пільгових умовах, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 162 від 11 березня 1994 року. З метою
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку №2 він 16
грудня 2013 року звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Перечинському районі Закарпатської
області з відповідною заявою. Однак
листом начальника Управління ПФУ в
Перечинському районі №2411/03 від 24
грудня 2013 року було повідомлено, що
рішенням № 24 від 23 грудня 2013 року йому
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах, оскільки Списки № 1 і
№ 2 виробництв, робіт, професій та посад
і показників з шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 162 від 11 березня 1994
року не поширюється на членів
колгоспів, оскільки пенсії членам
колгоспів до введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
призначались відповідно до Закону СРСР
«Про пенсії та допомоги членам
колгоспів», згідно з якими пільгове
пенсійне забезпечення не передбачено.

Постановою Перечинського районного
суду Закарпатської області від 3 лютого
2014 року позовні вимоги задоволено.
Зобов'язано відповідача призначити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до Списку №2
постанови Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року №36 «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» з 16
грудня 2013 року.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що Списки №1 та №2 не поширюються
на членів колгоспів, оскільки таким
членам, до введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
призначались відповідно до Закону СРСР
«Про пенсії та допомоги членам
колгоспів».

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча були повідомлені про
дату, час та місце проведення
засідання, що не перешкоджає розгляду
справи в порядку статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
з 1 листопада 1979 року по 30 березня 2000
року позивач працював на посаді
екскаваторщика, що підтверджується
записами у трудовій книжці позивача.

16 грудня 2013 позивач звернувся до
відповідача про призначення йому
пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом №2411/03 від 24 грудня 2013 року йому
відмовлено у призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах, оскільки
Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій та посад і показників з
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
на пільгових умовах, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 162 від 11 березня 1994 року не
поширюється на членів колгоспів, а
пенсії членам колгоспів до введення в
дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначались відповідно
до Закону СРСР «Про пенсії та допомоги
членам колгоспів», згідно з якими
пільгове пенсійне забезпечення не
передбачено.

Відповідно до пункту «б» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з яких не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно з пунктом 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року (далі - Порядок) трудова книжка є
основним документом, що підтверджує
стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до Списку №2 «Виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року
Розділ І «Гірничі роботи» та їх
помічники, робота на посаді машиністи
екскаваторів (екскаваторники) дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Беззмістовними є твердження апелянта,
що Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій та посад і показників з
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
на пільгових умовах, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 162 від 11 березня 1994 року не
поширюється на членів колгоспів, а
пенсії членам колгоспів до введення в
дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначались відповідно
до Закону СРСР «Про пенсії та допомоги
членам колгоспів».

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу на той факт, що на момент
звернення позивача з заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
Закон СРСР «Про пенсії та допомоги
членам колгоспів» втратив чинність, а
відтак посилання на його норми для
встановлення права на пенсію є
невірним.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім того Законом України «Про
пенсійне забезпечення» чи постановою
Кабінету Міністрів України № 162 від 11
березня 1994 року не передбачено
додаткових вимог щодо незастосування
Списків №1 та №2 до працівників
колгоспів, відтак відповідач не може
самостійно ставити додаткові вимоги
для отримання права на пенсію за віком
на пільгових умовах, крім тих які уже
передбачені чинним законодавством.

Оскільки спеціальний стаж позивача
перевищує стаж, необхідний для
призначення пенсії на пільгових
умовах, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необхідність призначити
пенсію ОСОБА_1 з моменту його звернення
до управління Пенсійного фонду України
в Перечинському районі Закарпатської
області.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення -суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Перечинському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Перечинського районного
суду Закарпатської області від 3 лютого
2014 року у справі № 304/108/14-а, 2а-304/6/14 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Кузьмич С. М.

Судді:
Улицький В. З.

Гулид Р. М.