Справа № 686/9503/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/9503/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заворотна О.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду у м.
Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 17 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду у м. Хмельницькому
про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому, в якому просила
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому щодо відмови включити
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу»; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому здійснити нарахування
пенсії з 05.03.2014 р., включивши до сум
заробітної плати з якої нараховується
пенсія, суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток відповідно до довідки від
05.03.2г 1-г № 03.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено: визнано відмову
управління Пенсійного фонду у м.
Хмельницькому щодо включення суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
для призначення пенсії ОСОБА_2
протиправною; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому здійснити нарахування
та виплату пенсії ОСОБА_2 з 05.03.2014 року в
розмірі 80 відсотків, включивши до сум
заробітної плати, для обчислення
пенсії, суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги оздоровлення
відповідно до довідки № 03 від 05.03.2014р., з
урахуванням виплачених сум. Постанова
суду звернута до негайного виконання в
межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 17 червня 2014 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 червня 2014 року - скасувати
частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому з 05 березня 2014 року і
одержує пенсію згідно Закону України
"Про державну службу".

З матеріалів справи вбачається, що при
розрахунку пенсії відповідачем
враховувалися посадовий оклад,
надбавка за 12 ранг, надбавка за вислугу
років, премії. Разом з тим, не
враховувалися суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, які
виплачувались позивачці в
розрахунковий період і з яких
сплачувались страхові внески.

Із довідки про складові заробітної
плати від 05 березня 2014 року відповідно
№03 по графі "Інші виплати" слідує, що
позивачці в розрахунковий період з 01
березня 2012 року по 28 лютого 2014 року
виплачена індексація заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

30 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому із заявою про
включення до пенсії державного
службовця сум індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, відповідач листом №202/М-12 від 08
травня 2014 року повідомив про відмову у
включенні матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати для
призначення пенсії, посилаючись на те,
що інші виплати, що зазначені в довідці,
не є складовими заробітної плати
державного службовця, а тому не
враховуються при розрахунку пенсії
державного службовця.

Позивачка, вважаючи протиправною
відмову відповідача, звернулась до
суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог, однак
колегія суддів не в повній мірі
погоджується з висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.37 Закону України "Про
державну службу" (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 37-1 Закону №3723-XII передбачено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку з набуттям
особою права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" №108/95-ВР визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

В статті 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV
(далі Закон №1058-IV) визначено виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-438а11.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Разом з тим, Хмельницьким
міськрайонним судом помилково
допущено винесену постанову до
негайного виконання в межах суми
стягнення за один місяць, оскільки п. 1
ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено
вичерпний перелік постанов суду, які
виконуються негайно, однак, в даному
випадку прийнято рішення
зобов'язального характеру.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права в частині
звернення постанови суду до негайного
виконання, в зв'язку із чим оскаржувану
постанову в цій частині слід скасувати.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
частковому скасуванню з ухваленням в
цій частині нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду у м. Хмельницькому
задовольнити частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду у м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії
скасувати в частині звернення
постанови до негайного виконання в
межах суми стягнення за один місяць .

В решті постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 червня 2014 року залишити
без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "31" жовтня 2014 р. .

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.