Справа № 820/5838/13-а
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/65906/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2013
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2013 року в справі за її
позовом до Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області, конкурсної комісії Головного
управління Держсанепідслужби у
Харківській області, третя особи:
голова конкурсної комісії Головного
управління Держсанепідслужби у
Харківській області, заступник
начальника Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області Товстолуг О.Г., начальник
Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області Колпакова Т.М. про скасування
рішення щодо відмови в рекомендації
для призначення на посаду або
зарахування до кадрового резерву,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що у листопаді 2012 року брала
участь в конкурсах на заміщення
вакантних посад державних службовців
Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області, проте, незважаючи на достатню
кількість балів та рівень професійної
підготовки, за його результатами не
була рекомендована для призначення на
посади.

Просила визнати необґрунтованою
відмову в прийнятті на публічну службу,
зобов'язати зарахувати на посаду
заступника начальника та головного
спеціаліста Лозівського міжрайонного
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області, стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 02 січня 2013
року, відшкодувати моральну шкоду та
зарахувати до кадрового резерву на
посади начальника, заступника
начальника та головного спеціаліста
Лозівського міжрайонного управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2013
року поновлено строк звернення до суду.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2013
року позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення конкурсної комісії Головного
управління держсанепідслужби у
Харківській області, прийняте у
вигляді протоколу № 13 засідання від 30
листопада 2012 року щодо відмови в
рекомендації ОСОБА_4 для призначення на
вакантну посаду або зарахування до
кадрового резерву Головного
управління Держсанепідслужби
Харківській області, згідно з додатком
№ 3, а саме: на посаду головного
спеціаліста Лозівського міжрайонного
відділу; зобов'язано вирішити питання
щодо призначення на посаду головного
спеціаліста Лозівського міжрайонного
відділу.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині задоволення
позовних вимог та в цій частині
ухвалено нове про відмову у
задоволенні позову. У решті судове
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, позивач ставить питання про
скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд. У
обґрунтування касаційної скарги
зазначала, що судами не було розглянуто
позовну вимогу про зарахування її на
посаду заступника начальника
Лозівського міжрайонного відділу,
необґрунтовано відмовлено у
відшкодуванні моральної шкоди та не
стягнуто заробітну плату за час
вимушеного прогулу. Оголошення про
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців
було подано з порушенням вимог
Тимчасового порядку проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад
державних службовців у Головному
управлінні Держсанепідслужби у
Харківській області та Порядку
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців,
оскільки кваліфікаційні вимоги до
конкурсантів виставлялися лише до
певних кандидатів, у зв'язку з чим
конкурсний відбір пройшли конкурсанти
без вищої освіти та з меншим стажем і
досвідом роботи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в газеті «Авізо» від 21-27
жовтня 2012 року опубліковано оголошення
про проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад у Головному управлінні
Держсанепідслужби у Харківській
області.

Відповідно до протоколу засідання
конкурсної комісії Головного
управління Держсанепідслужби у
Харківській області від 28 листопада 2012
року № 9 проведено конкурс на заміщення
вакантних посад, в результаті якого на
посаду заступника начальника
Лозівського міжрайонного відділу,
заступника головного державного
санітарного лікаря Лозівського,
Близнюківського, Сахновщинського
районів рекомендовано ОСОБА_7 У зв'язку
з тим, що за підсумками письмового
іспиту та співбесіди позивач показала
низький рівень знань, її конкурсною
комісією для призначення на посаду або
зарахування до кадрового резерву
рекомендовано не було.

Протоколом засідання конкурсної
комісії Головного управління
Держсанепідслужби у Харківській
області від 28 листопада 2012 року №10
рекомендовано призначити ОСОБА_8 на
вакантну посаду начальника
Лозівського міжрайонного відділу,
головного державного санітарного
лікаря Лозівського, Близнюківського,
Сахновщинського районів. Відповідно до
екзаменаційної відомості в результаті
проведеного іспиту позивач набрала 21
бал, а ОСОБА_8 - 22 бали.

Згідно з протоколом засідання
конкурсної комісії Головного
управління Держсанепідслужби у
Харківській області від 30 листопада 2012
року №13 за підсумками письмового
іспиту та співбесіди ОСОБА_4 показала
рівень знань, за яким не могла бути
рекомендована для призначення на
посаду головного спеціаліста
Лозівського міжрайонного відділу або
зарахування до кадрового резерву
управління. З результатами складених
екзаменів позивач була ознайомлена,
про що свідчить її підписи у
відомостях.

Листом від 04 грудня 2012 року позивача
було повідомлено про успішне
проходження конкурсного відбору та про
рекомендацію для призначення на
вакантну посаду головного спеціаліста
Лозівського міжрайонного відділу, у
зв'язку з чим 21 грудня 2012 року вона
звернулась із заявою про зарахування
на дану посаду.

Проте листом від 08 січня 2013 року
відповідачем повідомлено її, що у листі
від 04 грудня 2012 року допущено помилку,
оскільки відповідно до результатів
конкурсу вона на посаду державного
службовця рекомендована не була.

12 березня 2013 року розглянуто звернення
позивача щодо надання інформації про
переможців конкурсу на заміщення
вакантних посад державних службовців
та повідомлено про процедуру
проведення конкурсу, його підстави та
порядок. Оскільки інформація про
переможців та їх персональні дані є
інформацією з обмеженим доступом, то
було повідомлено лише, що переможці
конкурсу отримали загальну кількість
балів 22-24, що є більшим від кількості
балів, отриманих позивачем.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що про
результати конкурсу позивач була
повідомлена через 2 тижні, а не три дні,
як це передбачено Порядком проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад
державних службовців. Оскільки позивач
успішно склала іспит по трьом
вакантним посадам, посилання
відповідача на низький рівень знань та
відсутність досвіду роботи у медичній
сфері є помилковим. Відповідачем не
було дотримано процедуру конкурсного
відбору який би свідчив про його
прозорість та обґрунтованість,
відсутні факти належного тестування
кандидатів та прийняття законного
рішення щодо їх відбору, повідомлення
про результати його проведення.
Оскільки відсутні докази законності
прийнятого рішення щодо відмови в
зарахуванні на посаду головного
спеціаліста, то відповідач
зобов'язаний вирішити питання щодо
призначення позивача на дану посаду.

Апеляційний суд скасовуючи рішення
окружного суду в частині задоволення
позовних вимог виходив з того, що
конкурси на заміщення трьох вакантних
посад було проведено відповідно до
вимог Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців. Зарахування до кадрового
резерву кандидата, який успішно склав
іспит, але не був відібраний для
призначення на посаду, є правом, а не
обов'язком конкурсної комісії. Доводи
щодо несвоєчасності повідомлення про
результати конкурсного відбору не
впливають на висновки конкурсної
комісії та не спростовують наслідки
проведених конкурсів.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 15 лютого 2002 року №169 затверджено
Порядок проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців.

Відповідно до пункту 25 даного Порядку
конкурсна комісія на підставі розгляду
поданих документів, результатів іспиту
та співбесіди з кандидатами, які
успішно склали іспит, на своєму
засіданні здійснює відбір осіб для
зайняття вакантних посад державних
службовців.

Тобто, відбір кандидатів здійснюється
не лише на підставі результатів
іспитів та кількості отриманих балів,
але також ще і в результаті співбесіди
та на підставі поданих кандидатом
документів.

Посилання позивача на те, що оскільки
вона набрала достатньо балів по
кожному іспиту, то є кандидатом, який
успішно склав іспит та відповідає
встановленим вимогам до
освітньо-кваліфікаційного рівня
державного службовця, є помилковим,
оскільки відбір кандидатів
проводиться також і з урахуванням
інших підстав.

Пункт 26 Порядку передбачає, що інші
кандидати, які успішно склали іспит,
але не були відібрані для призначення
на посади, у разі їх згоди, за рішенням
конкурсної комісії можуть бути
рекомендовані для зарахування до
кадрового резерву в цьому державному
органі і протягом року прийняті на
вакантну рівнозначну або нижчу посаду
без повторного конкурсу.

Отже, зарахування до кадрового резерву
є правом, а не обов'язком конкурсної
комісії та має рекомендаційний
характер, а тому вимога позивача
зарахувати її до кадрового резерву є
безпідставною.

Згідно з пунктом 29 Порядку рішення
комісії приймається простою більшістю
голосів присутніх на її засіданні
членів конкурсної комісії. У разі
рівного розподілу голосів вирішальним
є голос голови комісії. У рішенні
комісії, що подається керівнику
державного органу, обов'язково
зазначаються пропозиції щодо
призначення конкретного кандидата на
вакантну посаду державного службовця
та визначаються кандидатури для
зарахування до кадрового резерву.

Протоколи засідання конкурсної
комісії з рішеннями щодо кандидатів та
рекомендаціями призначити їх на
вакантні посади відповідають вимогам
Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців та містять обґрунтовані
підстави відмови у призначенні на
посаду чи зарахуванні до кадрового
резерву.

Відповідно до пункту 31 даного Порядку
конкурсна комісія повідомляє
кандидатів про результати конкурсу
протягом трьох днів після його
завершення.

Проте порушення даного строку не
впливає на результати конкурсу та не є
під-ставою для їх скасування, що було
правильно встановлено апеляційним
судом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог апеляційний суд обґрунтовано
виходив з того, що конкурсний відбір на
заміщення вакантних посад
відповідачем проведено відповідно до
вимог законодавства, відмови в
зарахуванні на посади є
обґрунтованими, затверджені
результати конкурсної комісії не
спростовуються доводами позивача.

У зв'язку з цим вимушеного прогулу з
вини відповідача не допущено, а тому
обов'язку по працевлаштуванню позивача
з 02 січня 2013 року не виникло, у зв'язку з
чим не підлягає стягненню і заробітна
плата за час вимушеного прогулу, про що
просила позивач.

Відшкодування моральної шкоди, про що
також просила позивач, проводиться у
разі визнання порушення прав позивача
з боку відповідача та завдання
протиправними діями моральних
страждань.

У обґрунтування касаційної скарги
позивач посилалась також на те, що суд
першої інстанції, незважаючи на її
позовні вимоги, не витребував у
відповідача рішення конкурсної
комісії, на підставі якого повинен був
зробити висновок на яку посаду
державного службовця вона мала
переважне право на працевлаштування.
Проте, такі посилання є неприйнятними.

Відповідно до частини другої статті 110
Кодексу адміністративного судочинства
України суд до судового розгляду
адміністративної справи вживає заходи
для всебічного та об'єктивного
розгляду і вирішення справи в одному
судовому засіданні протягом розумного
строку. З цією метою суд може, зокрема,
прийняти рішення про витребування
документів та інших матеріалів;
навести необхідні довідки; провести
огляд письмових та речових доказів на
місці, якщо їх не можна доставити до
суду; призначити експертизу, вирішити
питання про необхідність залучення
свідків, спеціаліста, перекладача.

Тобто, витребування документів та
інших матеріалів є правом, а не
обов'язком суду, а тому це не є
підставою для скасування судових
рішень.

Позивач вважає, що апеляційна скарга
подана після закінчення строків
апеляційного оскарження та без
дотримання вимог законодавства.

З таким доводом неможна погодитися,
оскільки справа окружним судом
розглянута 01 серпня 2013 року з
виготовленням повного тексту судового
рішення 02 серпня 2013 року. 08 серпня 2013
року Головне управління
Держсанепідслужби у Харківській
області отримало копію судового
рішення (а.с. 273), а апеляційну скаргу
подало 19 серпня 2013 року, тобто з
дотримання строків, встановлених
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, з урахуванням
вимог частини шостої статті 103
вказаного Кодексу.

Подання додатку до апеляційної скарги
в кількості 1 аркуш та зазначення в
квитанції про сплату судового збору в
графі «платник» даних фізичної особи, а
не відповідача - юридичної особи, на що
посилалася позивач, не є підставою для
скасування рішення апеляційного суду,
ухваленого за наслідками перегляду
рішення суду першої інстанції по суті
позовних вимог. Крім того, реквізити
сплати судового збору є правильними.

Доводи касаційної скарги про те, що суд
апеляційної інстанції при перегляді
справи послався на нормативно правовий
акт (Загальний порядок проведення
іспиту кандидатів на заміщення
вакантних посад державних службовців,
затвердженого наказом Головного
управління державної служби України,
Української Академії державного
управління при Президентові України
від 10.05.2002 року №30/84) не впливають на
висновки судів щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а по-станову Харківського
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2013 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/