Справа № 811/3714/13-а
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 рокусправа № 811/3714/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна
А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового
засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Світловодської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі № 811/3714/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- ФОП ОСОБА_2) 19 листопада 2013 року
звернулась до суду з позовом до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, згідно якого,
просить визнати протиправною та
скасувати вимогу відповідача про
сплату (боргу) недоїмки №Ф-42 від 04
листопада 2013 року, якою її зобов'язано
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску, штрафу та пенсі на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вона зареєстрована
суб'єктом підприємницької діяльності,
є платником єдиного податку та
пенсіонером за віком, а тому
відповідно до положень ч.4 ст.4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" звільнена від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач, як пенсіонер, має право на
звільнення від сплати за себе єдиного
внеску, незважаючи на те, що її вік
менший ніж визначений частиною першої
статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки норми діючого
пенсійного законодавства при
наявності певних, визначених законом
умов, передбачають призначення пенсії
за віком із зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
частиною 4 статті 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу,
проте позивач є пенсіонером та отримує
пенсію на віком на пільгових умовах, а
отже пільги щодо сплати єдиного
соціального внеску на нього не
розповсюджуються так як позивач не
досягла пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно заперечень на апеляційну
скаргу, позивач посилаючись на її
необґрунтованість, просив у задоволені
скарги відмовити, постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, який заперечував
щодо задоволення апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що позивач
зареєстрований виконавчим комітетом
Світловодської міської ради
Кіровоградської області як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця (а.с.6). Він
перебуває на обліку в Світловодській
об'єднаній державній податковій
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби як платник
єдиного податку (а.с. 7)., як пенсіонер
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах, оскільки має сина інваліда з
дитинства ІІ групи та стаж роботи 26
років (а.с. 10, 15,16).

04 листопада 2013 року Світловодською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Кіровоградської області
Державної податкової служби
сформовано вимогу № Ф-42 про сплату
недоїмки, якою визначено, що
заборгованість позивача зі сплати
єдиного внеску становить 1 194, 03 грн. (а.с.
36).

Законність та обґрунтованість вимоги
відповідача № 42 від 04 листопада 2013 року
про сплату недоїмки у розмірі 1 194, 03
грн. є предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції зробив висновок про
те, що спірне рішення відповідача
прийняте не на підставі та не у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI) платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми
фізичні особи - підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати єдиного внеску
за себе, за умови, якщо вони є
пенсіонерами за віком (незалежно від
того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням пенсійного віку) та
отримують відповідно до закону
пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення"
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема, в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право виникало у
жінок після досягнення 55 років та за
наявності відповідного стажу.

При цьому статтею 13 Закону № 1788-ХІІ,
передбачена можливість призначення
пенсії за віком на пільгових умовах - зі
зменшенням віку, зазначеного у статті
12 цього Закону, та за наявності
відповідного трудового стажу.

Враховуючи викладені норми права, суд
апеляційної інстанції зробив висновок
про те, що особи, яким пенсія за віком
призначена відповідно до статті 13
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення",
мають право на пільги щодо сплати за
себе єдиного внеску згідно з частиною
четвертою статті 4 Закону України від 8
липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
оскільки ця норма не містить будь-яких
обмежень та умов щодо набуття
фізичними особами-підприємцями
статусу пенсіонера за віком.

Крім того, ця правова позиція
неодноразово була висловлена у спорах
цієї категорії, зокрема, у постановах
Верховного Суду України від 15 квітня 2014
року (справи №№ 21-57а14, 21-69а14, 21-70а14), 20
травня 2014 року (справа № 21-160а14) та 17
червня 2014 року (справа №21-176а14).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду цієї
справи об'єктивно, повно та всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, дав їм
правильну юридичну оцінку і ухвалив
законне, обґрунтоване рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення, а постанову
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі № 811/3714/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 31
жовтня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко