Справа № 808/6310/13-а
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2014 рокусправа № 808/6310/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грін Лайн
Плюс» на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грін Лайн Плюс» до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Запорізькій
області про скасування податкових
повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Грін Лайн Плюс» звернулось з
позовом до Бердянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області про скасування
податкових повідомлень - рішень від
11.02.2013р. №, №, №.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013р. в задоволенні позову
відмовити.

Постанова обґрунтована тим, що
первинні документи не підтверджують
реальність господарських операцій ТОВ
«Грін Лайн Плюс» з контрагентами; за
вказаних обставин самі по собі
податкові накладні не є достатнім
свідченням дійсного виконання
поставок товару та свідчать про
формальне складення первинних
документів учасниками спірних
операцій.

Позивачем подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Представник позивача апеляційну
скаргу підтримав.

Представник відповідача проти її
задоволення заперечував.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено матеріалами
справи, на підставі акту перевірки від
04.02.2013 №3/15-4/36141750, відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 11.02.2013 №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем 2 692
792грн., за штрафними санкціями 1 346 396
грн., №, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення податку на
додану вартість у розмірі 3 336 164грн. та
№, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за січень 2012 в сумі 49 800
та застосовано штрафні санкції 12 450грн.

Актом перевірки встановлено
порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5
ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між ТОВ
«Скандинавія-сервіс» (Продавець) та ТОВ
«Грін Лайн Плюс» (Покупець) укладено
Договір купівлі-продажу риби
свіжомороженої та морепродуктів від
13.09.2011 №14/09-2П.

Між ТОВ «Скандинавія-Фіш»
(Зберігач) та ТОВ «Грін Лайн Плюс»
(Поклажодавець) укладено Договір
зберігання риби свіжомороженої та
морепродуктів від 11.09.2011 №11/09.

Матеріали справи містять акти
прийому-передачі товарів, ати
прийняття робіт, видаткові накладні,
податкові накладні на суму ПДВ 1 052
019грн., докази сплати за товар та
послуги.

Судом першої інстанції зроблено
висновки про те, що позивачем
податковий кредит на суму 1 052 019грн. по
взаємовідносинам з ТОВ
«Скандинавія-сервіс» сформовано
неправомірно.

Колегія суддів погоджується із
зазначеними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п.п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Судом першої інстанції зроблений
вірний висновок, що окрім формальних
вимог щодо наявності у платника
належним чином оформлених податкових
накладних, визначальною умовою
реалізації права платника на
податковий кредит, є реальність її
здійснення в рамках провадження
господарської діяльності платника.

Суд першої інстанції встановив,
що 01.09.2011 між ТОВ «Грін Лайн Плюс»
(Постачальник) та ТОВ «Скандинавія-Фіш»
(Покупець) укладено договір поставки
риби свіжомороженої та морепродуктів
01.09.2011 №16/19-2КП.

При купівлі товару ТОВ
«Скандинавія Сервіс» передало
позивачу сертифікати відповідності
які було отримано від ТОВ «Скандинавія
Фіш».

Відповідно до довідки про результати
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Скандинавія-Фіш» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «Скандинавія-Сервіс» від
02.10.2012 №3258/з40/40-20/33693449 у період з 01.09.2011
по 30.09.2011 ТОВ «Скандинавія-Фіш»
здійснювало доставку риби та рибної
продукції ТОВ «Скандинавія-Сервіс»
згідно договору №12/09-1П від 12.09.2011, а з
номенклатури товару, який постачався
від ТОВ «Скандинавія-Фіш» до ТОВ
«Скандинавія-Сервіс», зокрема, в період
з 13.09.2011 по 19.09.2011, номенклатури товару,
який постачався на адресу позивача від
ТОВ «Скадинавія-Сервіс» та позивачем
до ТОВ «Скандинавія-Фіш» у той самий
період, вбачається, що предметом
договірних відносин є той же самий
товар.

Доводи апеляційної скарги про
правомірність формування податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Скандинавія-сервіс» на суму1 052 019грн.,
колегія суддів вважає помилковими,
оскільки податкові накладні дійсно є
обов'язковою підставою для визначення
правильності формування податкового
кредиту, проте не є безумовними. Проте,
якщо певна господарська операція не
відбулася чи відбулася не за тим її
змістом, який відображений в укладених
платником податку договорах, то це є
підставою для застосування
відповідних наслідків у податковому
обліку. Зокрема, якщо наведені у
договорах товари, роботи чи послуги
фактично не поставлялися, то придбання
таких товарів, робіт або послуг не
відбулося, хоч і вбачаються певні
результати. Відповідно право на
податковий кредит у такого платника
податків не виникає, оскільки при цьому
не дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права - фактичного
придбання товарів, робіт чи послуг з
метою їх використання у господарській
діяльності.

Крім того, перевіркою було
встановлено, що у зв'язку з припиненням
користування холодильного обладнання
та здійсненням злиття аміаку з
холодильної системи, змінились фізичні
характеристики основних засобів, у
зв'язку з чим позивачем занижено
податкові зобов'язання у вересні 2012 на
суму 3 626.937грн.

Також перевіркою було
встановлено відсутність реальності
вчинення робіт ТОВ «Леком Т», у зв'язку
з чим позивачем завищено податковий
кредит у березні 2012 на суму 907 819грн., к
квітні 2012 на суму 442 181грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи
в задоволенні позовних вимог в цій
частині прийшов до висновку, що
позивачем не надано доказів наявності
у ТОВ «Лєком Т» виробничих потужностей,
технічного та технологічного
обладнання, кваліфікованого персоналу
та відповідного досвіду для виконання
ремонтно-будівельних робіт та тим, що
суд першої інстанції критично оцінює
посилання позивача на те, що після
злиття аміаку з аміачної холодильної
системи будівлі та споруди аміачного
холодильника використовуються в
якості складських приміщень та
передані згідно договорів оренди в
користування ТОВ «Голландський корм»,
ТОВ «Бердянський Торгівельний дім
«Хладопром», оскільки, як вбачається з
договорів по вказаним контрагентам,
копії яких наявні в матеріалах справи,
останні укладені після проведення
перевірки позивача та не свідчать про
використання приміщень в якості
складських на час проведення
перевірки.

Щодо формування податкового кредиту
по взаємовідносинам з ТОВ «Леком Т», то
матеріали справи містять всі
документи на підтвердження
правомірності формування позивачем
податкового кредиту в періоді, що
перевірявся, а саме контракт від
10.12.2011 №10/12-РБП, акти приймання
будівельних робіт, податкові накладні.

Із наданих документів вбачається саме
фактичне виконання спірних операцій,
оплата за придбаний товар з
урахуванням податку на додану
вартість.

Як вбачається з матеріалів справи ні
актом перевірки, ні в ході судового
розгляду відсутність у ТОВ «Леком Т»
спеціальної податкової
правосуб'єктності або відсутність
реєстрації у ЄДР під час здійснення
господарських операцій не встановлена.

Податкові накладні містять всі
необхідні реквізити.

Крім того, представником позивача
надано докази залучення ТОВ «Леком Т»
за договорами субпідряду інших
суб'єктів господарювання для виконання
робіт, що спростовує висновки суду
першої інстанції.

Щодо зміни фізичні
характеристики основних засобів, то
висновки суду першої інстанції
обставинам справи не відповідають,
оскільки наявними в матеріалах справи
договорами оренди підтверджено
використання вказаних будівель у
господарській діяльності позивача - у
якості складських приміщень.

Таким чином, вірними є доводи
апеляційної скарги стосовного того, що
злиття аміаку з систем холодильних
установок не призвело до зміни
фізичних характеристик нерухомості, а
відтак відповідають визначенню
основні засоби відповідно до пп. 14.1.138 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідачем не
доведено правомірності прийняття
податкових повідомлень-рішень від
11.02.2013р. № та № в сумі 2 284
145грн.

Щодо податкового
повідомлення-рішення від 11.02.2013р.
№, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за січень 2012 в сумі 49 800
та застосовано штрафні санкції 12 450грн.,
то колегія суддів приходить до
висновку, що правомірність його
прийняття також відповідачем не
доведена.

Як вбачається з наданої
представником позивача довідки від
07.05.2012 №020/22-11/36141750 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Грил Лайн Плюс» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних звітних
(податкових періодів) згідно
податкової декларації за січень 2012р.,
позивачем сума бюджетного
відшкодування 49 800грн. визначена по
наступним постачальникам : ВАТ
Запоріжяобленерго та ЗАТ Бердянське
підприємство теплових мереж.

З вказаної довідки від 07.05.2012
№020/22-11/36141750 вбачається, що сума
бюджетного відшкодування 49800грн. в
декларації з ПДВ за січень 2012р. не має
відношення до формування податкового
кредиту на суму1 052 019грн. по
взаємовідносинам з ТОВ
«Скандинавія-сервіс».

Крім того, податковим
повідомленням-рішенням № від
11.02.2013 позивачу зменшено розмір
від'ємного значення податку на додану
вартість у тому числі на суму 1 052 019грн.
по податковому кредиту, сформованому
по взаємовідносинам з ТОВ
«Скандинавія-сервіс».

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грін Лайн
Плюс» задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грін Лайн
Плюс» до Бердянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області про скасування
податкових повідомлень - рішень
скасувати в частині відмови в
задоволенні позову про скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.02.2013р. №, податкового
повідомлення-рішення від 11.02.2013 №
в сумі 2 284 145грн., та податкового
повідомлення-рішення від 11.02.2013р.
№.

Позов в цій частині задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 11.02.2013р.
№, податкового
повідомлення-рішення від 11.02.2013 №
в сумі 2 284 145грн., та податкового
повідомлення-рішення від 11.02.2013р.
№.

В іншій частині постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грін Лайн Плюс» до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Запорізькій
області про скасування податкових
повідомлень - рішень залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш