Справа № 821/2517/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2517/1410
год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкової
вимоги та рішення про опис майна,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач, ФОП) звернулась із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
ДПІ у м.Херсоні), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкову вимогу від 19.06.2014 р. № 7705-25, а
також рішення про опис майна у
податкову заставу від 19.06.2014 р. № 299.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Суду пояснив, що
податковим органом безпідставно
винесено податкову вимогу та рішення
про опис майна у податкову заставу,
оскільки вказані рішення прийняті з
порушенням строків. Також зазначив, що
грошове зобов'язання у сумі 7286,59 грн.,
визначене на підставі податкових
повідомленнь-рішеннь, виникло 04.03.2010 р.,
а податкова вимога винесена 19.06.2014 р.,
тобто більше 1095 днів. У зв'язку із чим
оскаржувана вимога підлягає
скасуванню, оскільки винесена
відповідачем за нормами Податкового
кодексу України, що не був чинний на
момент складання повідомлень-рішень
від 04.03.2010 р. № , № , № ,
які стали підставою для формування
податкової вимоги та прийняття рішення
про опис майна у податкову заставу, і не
регулював правовідносини, які виникли
на той момент.

У своїх заперечення проти позовних
вимог, відповідач посилається на
правомірність винесення оскаржуваних
податкової вимоги та рішення про опис
майна у податкову заставу. Зазначив, що
податкові повідомлення-рішення від
04.03.2010 р. № , №, №
позивачем оскаржено в судовому
порядку, а тому є узгодженими.
Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.11.2010р.,
залишеною в силі ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2012 р., у задоволенні позову ФОП
ОСОБА_2 відмовлено. У зв'язку з
набранням законної сили судовим
рішенням, яким визнано правомірним
нарахування позивачу грошових
зобов'язань на підставі податкових
повідомлень-рішень, тобто їх
узгодження відповідно до вимог
податкового законодавства, ФОП ОСОБА_2
направлено податкову вимогу та
прийнято рішення про опис майна у
податкову заставу. За таких обставин
просить відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2010 р.
відповідачем проведено перевірку щодо
здійснення контролю за дотриманням
суб'єктом господарювання ОСОБА_2
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у
встановленому Законом порядку та за
наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію СГ, ліцензій на проведення
видів господарської діяльності, що
підлягає ліцензуванню відповідно до
Закону.

Перевірка здійснена на підставі статті
11 Закону України "Про державну
податкову службу Україні" від 04 грудня
1990 року № 509-ХІІ (далі - Закон № 509-ХІІ),
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг від 01 червня 2001
року № 1776-ІІІ (далі - Закон № 1776-ІІІ),
Закону України "Про державне
регулювання виробництві обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР
(далі - № 481/95-ВР), Закону України "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності" та інших
нормативно-правових актів.

За результатами перевірки складено
акт перевірки від 17.02.2010 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ст. 15 Закону № 481/95-ВР, а саме:
реалізація (зберігання) алкогольних
напоїв та тютюнових виробів до 14.01.2010 р.
у місцях зберігання не внесених до
Єдиного реєстру.

Державною податковою інспекцією у м.
Херсоні на підставі п. 11 ст. 11 Закону
України "Про державну податкову
службу", ст. 17, 20-22 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг прийняті рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 04.03.2010 р.:

- № на суму 1047,25 грн. за порушення
пп. 9, 10, 13 ст. 3 Закону № 1776-ІІІ , в тому
числі 340 грн. за не забезпечення
щоденного друкування фіскальних
звітних чеків РРО у кількості 9 штук; 170
грн. за не забезпечення друкування на
реєстратор розрахункових операцій (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) контроль стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом
трьох років; 537,25 грн. за забезпечення
відповідності сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків су
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій;

- № за порушення п. 2 ст. 2
Положення про ведення касових операцій
національній валюті в Україні на суму
2833,75 грн.

- № за реалізацію (зберігання)
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів до 14.01.2010 у місцях не внесених
до Єдиного реєстру на суму 3400 грн.

Приписами п. 56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
передбачено, що рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

ФОП ОСОБА_2 оскаржено прийняті
податковим органом рішення про
застосування штрафних санкцій у
судовому порядку. Постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.11.2010 р. у
справі № 2-а-2525/10/2170, залишеною в силі
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2012 р., у
позові ФОП ОСОБА_2 відмовлено.

Представник позивача в судовому
засіданні стверджував, що грошове
зобов'язання щодо сплати податкового
боргу у сумі 7286,59 грн. виникло 04.03.2010 р.
на підставі Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", а тому
відповідачем порушено строки
складання податкової вимоги, яка
направлена позивачу 19.06.2014 р.

Суд не погоджується із даним
твердженням позивача, оскільки як
вбачається з матеріалів справи,
позивачем оскаржено до суду податкові
повідомлення-рішення від 04.03.2010 р., які
стали підставою для формування спірних
податкової вимоги та прийняття рішення
про опис майна у податкову заставу, і
податковий орган не мав права
направляти податкову вимогу до
набрання законної сили рішенням суду.
Рішення Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2012 ДПІ у
м. Херсоні отримано 24.04.2013 р.

Відповідно до розділу 2 Порядку
направлення органами доходів і зборів
податкових вимог платникам податків",
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013 р.
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 31.10.2013 р. за № 1840/24372
(далі - Порядок № 576), податкова вимога
формується, зокрема якщо платник
податків не сплатив узгодженої суми
грошового зобов'язання, визначеної в
податковому повідомленні-рішенні, у
встановлені законом строки. Протягом
строків оскарження суми грошових
зобов'язань, визначених Кодексом,
податкова вимога з податку, що
оскаржується, не надсилається, (п.п. 2.2.,
2.3).

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 -
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до облікових даних ФОП
ОСОБА_2 існує податковий борг по
штрафним санкціям на загальну суму 7286,59
грн. Доказів сплати вказаної
заборгованості позивачем не надано.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України
визначено, що у разі, коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.14.1.153 ст.14 ПК України
податкова вимога - письмова вимога
контролюючого органу до платника
податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Оскільки позивач у встановлені
Податковим кодексом України не сплатив
заборгованість, відповідач, керуючись
положеннями ст. 59 цього Кодексу та
Порядком № 57, правомірно направив на
адресу ФОП ОСОБА_2 податкову вимогу від
19.06.2014 р. №7705-25.

Відповідно до пп. 14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК
України податкова застава - спосіб
забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 88 ПК України визначено, що з
метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до ст. 89 ПК України право
податкової застави виникає у разі
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

Аналогічні правові положення
визначені Порядком № 576.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 576 опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення, яке приймається
керівником органу державної
податкової служби і надається платнику
податків, що має податковий борг.

З урахуванням вищенаведеного суд
зазначає, що формування податкової
вимоги, як і прийняття рішення про опис
майна боржника у податкову заставу, є
результатом виникнення у позивача
податкової заборгованості. Так лише з
наявністю податкової заборгованості у
розмірі більше 340 грн. (20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян) відносно платника формується
податкова вимога.

Згідно із пунктом 102.4 статті 102 ПК
України, у разі якщо грошове
зобов'язання нараховане контролюючим
органом до закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Отже, враховуючи ті обставини, що ДПІ у
м. Херсоні 24.04.2013р. отримано рішення
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2012 р. та
наявність у ФОП ОСОБА_2 заборгованості
на момент винесення податкової вимоги
від 16.06.2014 р., відповідачем правомірно
та з дотриманням строків направлено
позивачу спірну податкову вимогу.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для скасування податкової вимоги та
рішення про опис майна у податкову
заставу, а тому позовні вимоги ФОП
ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування податкової вимоги та
рішення про опис майна у податкову
заставу.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27 жовтня 2014 р.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 8.3