Справа № 824/2183/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2183/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

29 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державного підприємства "Лужанський
експериментальний завод" на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Кіцманському районі
Чернівецької області до Державного
підприємства "Лужанський
експериментальний завод" про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про
стягнення на користь позивача
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій наукових
працівників.

Відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
22.08.2014 року адміністративний позов
задоволено, а саме: стягнуто з
Державного підприємства «Лужанський
експериментальний завод»
заборгованість в сумі 5813,46 грн. (п'ять
тисяч вісімсот тринадцять гривень
сорок шість копійок) на користь
управління Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив залишити
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, відповідач
зареєстрований реєстраційною службою
Кіцманського районного управління
юстиції Чернівецької області, як
юридична особа 27.11.1991 року, 24.02.2011 року
внесено рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи, яке
пов'язано з реорганізацією,
ідентифікаційний код 00333380 згідно з
довідкою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. На час розгляду
справи в суді рішення про ліквідацію не
було.

Відповідно до Довідки Українського
науково-дослідного інститут спирту і
біотехнологій продовольчих продуктів
від 20.09.2001 року №02-20/127 встановлено, що
Наказом Міністра харчової
промисловості СРСР №27 від 27.12.1965 року
Лужанський спиртовий завод - є
експериментальною науково-дослідною
базою УкрНДІспиртибіопрод. Наказом
Державного агропромислового комітету
СРСР №135 від 17.02.1998 року на базі
Всесоюзного науково-дослідного
інституту нових видів харчових
продуктів та добавок створено НВО
"Біоспиртпрод". До складу об'єднання
увійшов Лужанський експериментальний
завод (Чернівецька область). ОСОБА_2
працював на заводі з вересня 1962 року. В
1972 році ОСОБА_2 захистив дисертаційну
роботу на тему "Дослідження впливу умов
зброджування меляси на якість спирту".
Рішенням вченої ради інституту від
19.01.1973 року (протокол №2) кандидата
технічних наук ОСОБА_2 обрано на посаду
завідуючого науково-дослідної
лабораторії Лужанського
експериментального заводу
УкрНДІспиртбіопрод. В 1982 році ОСОБА_2
присвоєно вчене звання старшого
наукового співробітника.

Науковий трудовий стаж ОСОБА_2 28 років 6
місяців 19 днів підтверджується
трудовою книжкою, довідками,
розпорядженням про призначення пенсії
та наказами.

Відповідно до довідки Українського
науково-дослідного інститут спирту і
біотехнологій продовольчих продуктів
від 11.05.2001 року №12-01/541 встановлено, що
Наказом Міністра харчової
промисловості СРСР №27 від 27.12.1965 року
Лужанський спиртовий завод - є
експериментальною науково-дослідною
базою УкрНДІспиртибіопрод. Наказом
Державного агропромислового комітету
СРСР №135 від 17.02.1998 року на базі
Всесоюзного науково-дослідного
інституту нових видів харчових
продуктів та добавок створено НВО
"Біоспиртпрод". До складу об'єднання
увійшов Лужанський експериментальний
завод (Чернівецька область). ОСОБА_3 з
12.05.1975 року працював на посаді
головного технолога, а 31.07.1978 року до
28.01.1998 року, виконуючи функції
головного інженера Лужанського
експериментального заводу, проводив
науково-виробничу діяльність,
здійснював науково-методичне
керівництво науково-дослідною
лабораторією заводу та приймав
особисту участь в проведенні
експериментальних досліджень за
тематичним планом інституту. В 1982 році
рішенням Вченої ради інституту
(протокол №4) затверджено план
виконання дисертаційної роботи ОСОБА_3
на тему "Розроботка технологии
анаэробного сбраживания сусла
повышенной концентрации с приминением
вакуума", яку він підготував до захисту
і успішно захистив 11.11.1987 року. Рішенням
ВАК СРСР від 02.03.1988 року йому присвоєна
наукова ступінь кандидата технічних
наук.

Згідно доповнення від 02.01.2004 року за №10
до Довідки Українського
науково-дослідного інститут спирту і
біотехнологій продовольчих продуктів
від 11.05.2001 року №12-01/541 на протязі всього
часу (28.07.1969 року по 04.09.1998 року) ОСОБА_3
працював за спеціальністю 05.18.07
-Технологія продуктів бродіння
алкогольних напоїв -відповідно до груп
спеціальностей в галузі науки, з якої
присуджено науковий ступінь.

Також встановлено, що ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, після закінчення
Київського технологічного інституту
харчової промисловості з 28.07.1969 року
працював на "Лужанському
експериментальному заводі"
начальником зміни дріжджового
виробництва (Наказ № 106 від 29.07.1969 року),
з 30.10.1969 року начальником зміни
спиртового виробництва (Наказ №149 від
30.10.1969 року), з 01.10.1970 року змінним
технологом бродильного та апаратного
відділення (Наказ №118 від 01.10.1970 року), з
29.09.1971 року змінним технологом
спиртового цеху ( Наказ № 90 від 29.07.1971
року) з 16.10.1972 року начальником станції
упарювання барди (Наказ №138-к від 16.10.1972
року), з 18.06.1973 року виконуючим обов'язки
головного технолога спиртового
виробництва (Наказ №55-к від 18.06.1973 року),
з 12.05.1975 року головним технологом
спиртового виробництва (Наказ №54-к від
26.05.1975 року), з 31.07.1978 року головним
інженером (Наказ №102-к від 31.07.1978 року), з
28.01.1998 року заступником директора по
виробництву (Наказ №15-к від 28.01.1998 року),
з 04.09.1998 року ОСОБА_3 звільнено з роботи
за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП
України (Наказ №106-к від 04.09.1998 року).

Науковий трудовий стаж ОСОБА_3 29 років 1
місяць 7 днів підтверджується трудовою
книжкою, довідками, розпорядженням про
призначення пенсії та наказами.

Судом досліджено повідомлення та
розрахунки про суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" і сумою пенсій, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, за березень-травень 2014 року
встановлено, що ОСОБА_3 призначено
пенсію в 2004 році, загальний стаж
наукової роботи становить 29.1.7, по
ОСОБА_2 призначено пенсію в 2001 році,
загальний стаж наукової роботи
становить 28.6.19. Загальна сума
заборгованості підприємства перед
Управлінням Пенсійного Фонду, що
належить до відшкодування за період з
березня по травень 2014 року складає -
5813,46 грн. Так, по громадянину ОСОБА_2 за
період безерень-травень 2014 року
заборгованість складає 2452,95 грн., а по
громадянину ОСОБА_3 за період
березень-травень 2014 року
заборгованість складає 3360, 51 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
у встановлений законом строк і на
момент розгляду справи не сплатив до
УПФУ у Кіцманському районі витрати на
виплату пенсій наукових працівників
згідно із Закону України "Про наукову
та науково - технічну діяльність", а
тому позов є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог позивача, з
наступних підстав.

Так, згідно ст. 24 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
від 13.12.1991 року № 1977-XII різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується: зокрема, для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом.

В силу ч. 8 ст. 24 Закону України №1977-XII
перелік посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до цієї статті,
затверджується Кабінетом Міністрів
України, з урахуванням статей 22-1, 22-2
цього Закону.

Відповідно до п.2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ - ІV
рівнів акредитації згідно із Законом №
1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку мають право зазначені
особи, що затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004
року № 372 за рахунок коштів державного
бюджету фінансується 50 відсотків
різниці у розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-ІV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі
ліквідації або зміни власника
підприємства, установи організації чи
вищого навчального закладу III-ІV рівнів
акредитації різниця у розмірі пенсії
фінансується за рахунок коштів їх
правонаступників у порядку, що діяв
стосовно цих підприємств, установ,
організацій та закладів до моменту
ліквідації або змін власника.

Водночас, п.5 Порядку визначено, що
розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
призначення пенсії відповідно до
Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному
підприємству, установі, організації
або закладу відразу надсилається
повідомлення.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму що підлягає до сплати у
розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органам
Пенсійного фонду за своїм
місцезнаходженням відповідні кошти
для фінансування різниці у розмірі
пенсії, призначеної у минулому та
поточних роках.

Разом з тим, згідно п.8 Порядку у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
розміру пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визнаному законодавством.

У розрізі зазначених вище норм права,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що у випадках реорганізації
юридичної особи до правонаступника
переходять права і обов'язки
підприємства, у тому числі й обов'язки
зі сплати різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
№1977-XII та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів.

Таким чином, твердженням представника
відповідача, що на правонаступника -
Державне підприємство "Лужанський
експериментальний завод" (його
попередників Лужанський спиртзавод,
Лужанський експериментальний завод
ВНИИППД) в період роботи ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 законодавством не було
покладено обов'язку щодо відшкодування
різниці між сумами пенсій є
необгрунтованими.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що судом першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Державного
підприємства "Лужанський
експериментальний завод" залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 22
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.