Справа № П/811/657/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/657/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2014 року

справа № П/811/657/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Стоматологічної поліклініки №2

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року

у справі № П/811/657/14

за позовом Головного управління Держсанепідемслужби України у Кіровоградській області

до Стоматологічної клініки №2

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення надання послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держсанепідслужби у Кіровоградській області звернулось до суду з позовом до Стоматологічної клініки №2, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до відповідача, а саме: зупинити надання стоматологічних послуг відповідачем до усунення порушень санітарного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведеної перевірки виявлено ряд порушень, які можуть нанести шкоду здоров’ю пацієнтам під час надання стоматологічної допомоги (послуг) та не можуть бути усунені без повного зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції та надання послуг. Позивач зазначає, що на момент звернення з адміністративним позовом належних доказів про усунення відповідачем порушень санітарного законодавства не надходило, внаслідок чого просить зупинити надання стоматологічних послуг, до усунення порушень санітарного законодавства.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду відповідача в частині зупинення надання стоматологічних послуг, до усунення порушень санітарного законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на відповідача не розповсюджуються вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а відтак позивачем неправомірно здійснено плановий захід по проведенню перевірки та подано адміністративний позов. Також відповідач зазначає, що у плані-графіку планових перевірок об’єктів нагляду, наказі на проведення перевірки та посвідченні (направленні) на проведення перевірки вказані три різні юридичні особи, що підлягають перевірці. До того ж, порушення відповідачем санітарного законодавства, які залишились не усунутими, не є підставою для зупинення надання стоматологічних послуг.

Представники сторін в судове засідання не з’явилився, про час та місце розгляду справи сторони повідомлені судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачем проведено перевірку дотримання санітарного законодавства Стоматологічною поліклінікою №2, за результатами якої складено акт від 12 лютого 2014 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- порушення вимог дотримання своєчасності та повноти проведення обов’язкових медичних оглядів працівників поліклініки, зайнятих на роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, а саме – не визначені поіменні списки працівників, які повинні підлягати періодичним медичним оглядам у 2014 році та не погоджені з органами Держсанепіднагляду. Відсутній заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників за 2013 рік з причини незабезпечення організації оглядів роботодавцем, що є порушенням п.7.10 р. 7 Санітарних правил «Устройства, оборудование, эксплутации амбулаторно-поликлинического профиля, охраны труда и личной гигиены персонала» от 28.12.1983 года №2956-а»; п. 2.3, п.2.5 п.2.17 р.2 наказу МОЗ України від 21.05.2007 р. №246 «Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», ст.17 Закону України «Про охорону праці», ст.26 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»;

- необстежені на носійство антигену до вірусного гепатиту В34 медичні працівники, що є порушенням наказу МОЗ СССР від 12.07.1989 року №408 «О мерах по снижению заболеваемости вирусными гепатитами в стране» (таблица контингенты подлежащие обследованию на антиген вирусного гепатита в крови);

- лікувальні, хірургічні, ортопедичні кабінети, ЦСВ, зуботехнічна лабораторія, рентгенологічний, фізіотерапевтичний кабінети стоматологічної поліклініки не забезпечені гарячим водопостачанням, що є порушенням п.5.3 р.5 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а;

- в лікувальних кабінетах та в приміщенні зуботехнічної лабораторії раковини для миття рук персоналу не обладнані кранами з ліктьовим або ножним управлінням, що є порушенням п.4.13 р.4 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а;

- на робочих місцях зубних техніків зуботехнічної лабораторії відсутні місцеві відсмоктувачі від полірувальних машин, не обладнана загально-обмінна система вентиляції приміщень, що є порушенням п.58. р.5 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а;

- люмінесцентні світильники в лікувальних кабінетах, зуботехнічній лабораторії, допоміжних приміщеннях не обладнані захисною арматурою, що є порушенням п.6.16 р.6 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а;

- не проводяться лабораторні дослідження нормативних параметрів мікроклімату та освітлення на робочих місцях працюючих п.5.1 р.5, п.6.13 р.6 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а, ст.13 Закону України «Про охорону праці»;

- не дотримуються архітектурно-планувальні та конструктивні рішення при експлуатації приміщень стоматологічної поліклініки: в лікувальному кабінеті №3 розміщено більше трьох стоматологічних крісел, в лікувальному кабінеті №4 площа на друге стоматологічне крісло не відповідає 10 кв.м. Робочі місця лікарів не розділені непрозорими перегородками висотою 1,5 метрів, що є порушенням п.2.6 р.2, п.4.2 р.4 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а;

- стіни лікувальних кабінетів облаштовані карнизами і прикрашені вазонами з квітами, що є порушенням п.3.2 р.3 СанПіН від 28.12.1983р. №2956-а.

13.03.2014 посадовими особами позивача здійснена повторна перевірка щодо виконання акту від 12.02.2014, встановлено, що більшість порушень усунуті, в той час частина виявлених порушень залишилась.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Спірним є питання правомірності дій позивача щодо проведення перевірки в рамках Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та застосування судом першої інстанції заходів реагування у сфері державного нагляду в частині зупинення надання стоматологічних послуг до усунення порушень санітарного законодавства.

Виявлені позивачем порушення, зафіксовані актами перевірки від 12 лютого 2014 року та 13 березня 2014 року відповідачем не заперечуються та не оскаржуються.

Щодо правомірності проведення позивачем перевірки відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України № 877-V від 05.04.2007 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 39 Закону України № 4004-XII від 24.02.1994 «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Основними завданнями цієї діяльності є, зокрема, нагляд за організацією і проведенням органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами санітарних і протиепідемічних заходів; нагляд за дотриманням санітарного законодавства.

Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється державною санітарно-епідеміологічною службою, систему органів якої становлять центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення; відповідні установи, заклади, частини і підрозділи центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку, захисту державного кордону, виконання кримінальних покарань, Державного управління справами, Служби безпеки України; державні наукові установи санітарно-епідеміологічного профілю (статті 31, 33 Закону №4004-XII).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні органи Державної санітарно-епідеміологічної служби України, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 34 від 19.01.2012, територіальними органами державної санітарно-епідеміологічної служби є Головні управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на водному, залізничному, повітряному транспорті та їх відокремлені структурні підрозділи в містах (міські управління) та районах (районні або міжрайонні управління), які підпорядковуються Державній санітарно-епідеміологічній службі України.

Згідно з п. 4.4. Положення №34 Головні управління відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства органами виконавчої влади і органами місцевого самоврядування, органами влади Автономної Республіки Крим, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми їх власності, фізичними особами та громадянами, виконанням ними санітарних та протиепідемічних (профілактичних) заходів.

Відповідно до п. 5.5. Положення №34 Головні управління відповідно до покладених на них завдань складають акти перевірок за результатами здійснення заходів державного санітарно-епідемічного нагляду, застосовують передбачені законом адміністративні та адміністративно-господарські санкції (штрафи) за порушення санітарного законодавства, в тому числі на підставі складених уповноваженими посадовими особами органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби протоколів про адміністративні правопорушення.

На підставі протоколу про порушення санітарних норм, оформленого у встановленому порядку здійснюється винесення постанови про накладення штрафу та застосування фінансової санкцій за порушення санітарного законодавства (ч.1 ст.47 Закону №877).

Отже, як вбачається з наведених правових норм, Позивач здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства, а відтак є органом державного нагляду (контролю) в розумінні Закону №877-V. На підтвердження вказаного свідчить Лист Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №581 від 10.07.2008, відповідно до якого Державна санітарно-епідеміологічна служба та її територіальні органи відносяться до переліку органів виконавчої влади, які здійснюють державний нагляд (контроль) у відповідних сферах господарської діяльності (діяльність яких підпадає під сферу дії Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Посилання відповідача на той факт, що на нього не розповсюджуються вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не приймаються колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

В преамбулі Закону №877-V зазначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно зі статтею 2 Закону №877-V дія його поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю, контролю за дотриманням бюджетного і податкового законодавства, контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків, за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, використанням державного та комунального майна, банківського і страхового нагляду, інших видів спеціального державного контролю за діяльністю суб'єктів господарювання на ринку фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, під час проведення процедур, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя (зміни, внесені пунктом 17 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008).

Правові основи господарської діяльності (господарювання) встановлює Господарський кодекс України.

При цьому відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно з частиною 2 статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до Господарського кодексу України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до розділу 1 «Загальні положення» статуту відповідача, останній є лікувально-профілактичним закладом охорони здоров’я, створений рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №251 від 31.03.1987, наказом відділу охорони здоров’я №178 від 24.04.1987, фінансується з міського бюджету для забезпечення населення кваліфікованою стоматологічною допомогою. Заклад є юридичною особою, яка має самостійний баланс, гербову та круглу печатку, штамп із зазначенням своєї повної назви, поточні рахунки у відділенні Державного казначейства в м.Кіровограді.

Отже, зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач у розумінні Цивільного та Господарського кодексів України є суб’єктом господарювання, державний нагляд (контроль) у сфері діяльності якого здійснюється позивачем, а відтак позивачем у повній відповідності до вимог діючого законодавства здійснено перевірку дотримання санітарного законодавства відповідачем.

Посилання відповідача на зазначенні у плані-графіку планових перевірок об’єктів нагляду, наказі на проведення перевірки та посвідченні (направленні) на проведення перевірки трьох різних юридичних осіб, що підлягають перевірці, не приймаються колегію суддів до уваги, зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №077074, виданого державним реєстратором виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, повним найменуванням відповідача є стоматологічна поліклініка №2, місцезнаходженням якої є м.Кіровоград, просп.Університетський, 29.

Як вбачається з плану-графіку планових перевірок об’єктів нагляду Кіровоградського міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідемслужби у Кіровоградській області на лютий 2014 року та повідомленні про проведення планових заходів (санітарно-епідеміологічного обстеження, перевірки) №5 від 22.01.2014 перевірці підлягає стоматологічна поліклініка №2 м.Кіровограда, м.Кіровоград, пр.Університетський, 29; у наказі про здійснення планового заходу №48 від 12.02.2014 вказано, що перевірка здійснюється в міській стоматологічній поліклініці, м.Кіровоград, пр.Університетський, 29.

Не зважаючи на той факт, що вищенаведені документи містять найменування відповідача, яке відмінне від найменування, вказаного у свідоцтві про державну реєстрацію, колегія суддів зазначає, що місцезнаходження відповідача, зазначене у вищенаведених документах визначено вірно, що є достатньою ознакою для ідентифікації відповідача та визначення того, що саме відносно нього буде здійснюватись перевірка дотримання вимог санітарного законодавства.

Щодо правомірності застосування судом першої інстанції заходів реагування у сфері державного нагляду в частині зупинення надання стоматологічних послуг до усунення порушень санітарного законодавства, колегія суддів повідомляє наступне.

Згідно з пунктом «а» статті 42 Закону №4004-XII головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують такі заходи для припинення порушення санітарного законодавства як обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Наведена норма міститься і в наказі Міністерства охорони здоров'я №67 від 14.04.1995 «Про затвердження Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів (обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення» (надалі – Інструкція №67), пунктом 2.1 якої передбачено, що до адміністративно-запобіжних заходів, порядок застосування яких регулюється цією Інструкцією, відносяться: обмеження, тимчасова заборона, припинення, зупинення.

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування (ч.5 ст.4 Закону № 877-V).

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог санітарного законодавства, що створює загрозу життю та здоров'ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, частину виявлених позивачем порушень було усунуто відповідачем, у зв’язку з чим останнім було надано лист позивачу №106 від 12.03.2014 з проханням провести позапланову перевірку дотримання санітарного законодавства після усунення недоліків згідно акту перевірки від 12 лютого 2014 року.

13.03.2014 позивачем проведено перевірку дотримання відповідачем санітарного законодавства, за результатами якої складено акт від 13.03.2014, яким зафіксовано, що більшість порушень усунуто, проте не виконаними залишились такі порушення: в лікувальних кабінетах та в приміщенні зуботехнічної лабораторії раковини для миття рук персоналу не обладнані кранами з ліктьовим або ножним управлінням, що є порушенням п.4.13 р.4 СанПіН від 28.12.1983 №2956-а; на робочих місцях зубних техніків зуботехнічної лабораторії відсутні місцеві відсмоктувачі від полірувальних машин, не обладнана загально-обмінна система вентиляції приміщень, що є порушенням п.58. р.5 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а; в лікувальному кабінеті № 4 площа на друге стоматологічне крісло не відповідає 10 кв.м.; робочі місця лікарів не розділені непрозорими перегородками висотою 1,5 метрів, що є порушенням п.2.6 р.2, п.4.2 р.4 СанПіН від 28.12.1983 р. №2956-а.

Отже, зважаючи на той факт, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем вимог чинних нормативно-правових актів санітарного законодавства, які можуть спричинити ризик для здоров’я пацієнтів при отримані ними стоматологічних послуг, на момент прийняття рішення судом першої інстанції виявлені порушення не усунуто, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в частині зупинення надання стоматологічних послуг до усунення порушень санітарного законодавства.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, у зв’язку з чим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Стоматологічної поліклініки №2 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року у справі № П/811/657/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко