Справа № 826/15190/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/389
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 жовтня 2014 року 14:58
№ 826/15190/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Тур Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бімаркет" до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, за участі
представників сторін:

представника позивача Павленко О.М.,

представника відповідача Крижевської
Я.В.,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 23.10.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "БІМАРКЕТ" (далі -
позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління у м. Києві (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.06.2014 №
.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06.10.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/15190/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06.10.2014 року
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 23.10.2014 представник
позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просила задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позовних вимог та
просила відмовити у задоволенні позову
повністю.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

На підставі плану перевірок, згідно ст.
77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) була
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
"БІМАРКЕТ" () з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2012 по 31.12.2012, за результатом
якої складено акт перевірки від 26.03.2014
№ 125/26-57-22-09 (т. 1, а.с. 34-62).

Відповідачем за результатами
перевірки встановлені порушення
податкового законодавства:

- п. 9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР - суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

На підставі складеного акту перевірки
від 26.03.2014 № 125/26-57-22-09 податковим
органом винесене податкове
повідомлення-рішення від 10.04.2014:

- № , яким застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
307 700,00 грн. (т. 1, а.с. 72).

Проте, позивач не погодився з такою
позицією податкового органу та
оскаржив податкове
повідомлення-рішення від 10.04.2014 №
в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 19.06.2014 скаргу
ТОВ "БІМАРКЕТ" задоволено частково,
податкове повідомлення-рішення від
10.04.2014 № - скасовано та
зобов'язано ДПІ у Святошинському
районі Головного управління у м. Києві
винести податкове
повідомлення-рішення відповідно до
вимог податкового законодавства (т. 1,
а.с. 89-91).

У зв'язку з чим, ДПІ у Святошинському
районі Головного управління у м. Києві
винесла податкове
повідомлення-рішення від 27.06.2014 №
, яким застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 307 700,00
грн. (т. 1, а.с. 93) та яке позивач оскаржив
в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 22.07.2014 скаргу
ТОВ "БІМАРКЕТ" залишено без розгляду (т.
1, а.с. 109-111).

Рішенням Державної фіскальної служби
України від 22.08.2014 скаргу ТОВ "БІМАРКЕТ"
залишено без розгляду (т. 1, а.с. 123-124).

Як вбачається з акту перевірки (арк. 52
акту), підставою для прийняття
відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
стало встановлення під час перевірки,
що ТОВ "БІМАРКЕТ" не забезпечує
щоденний друк фіскальних звітних чеків
в загальній кількості 905, а саме (т. 1, а.с.
59):

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
16.08.2012-31.10.2012 в загальній кількості 77 шт.;

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
16.08.2012-31.10.2012 в загальній кількості 77 шт.;

- фіскальний № КОРО /3: відсутні
фіскальні звітні чеки за період
21.08.2012-15.11.2012 в загальній кількості 87 шт.;

- фіскальний № КОРО /3: відсутні
фіскальні звітні чеки за період
22.11.2012-31.12.2012 в загальній кількості 40 шт.;

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
30.03.2012-31.12.2012 в загальній кількості 277
шт.;

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
04.02.2012-19.03.2012 в загальній кількості 45 шт.;

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
17.08.2012-31.10.2012 в загальній кількості 76 шт.;

- фіскальний № КОРО 4/3: відсутні
фіскальні звітні чеки за період
08.08.2012-12.09.2012 в загальній кількості 36 шт.;

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
08.08.2012-12.09.2012 в загальній кількості 36 шт.;

- фіскальний № КОРО /3: відсутні
фіскальні звітні чеки за період
21.08.2012-06.12.2012 в загальній кількості 108
шт.;

- фіскальний № КОРО /3: відсутні
фіскальні звітні чеки за період
08.08.2012-12.09.2012 в загальній кількості 36 шт.;

- фіскальний № КОРО : відсутні
фіскальні звітні чеки за період
21.08.2012-15.11.2012 в загальній кількості 87 шт.

Таким чином, ДПІ у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві за порушення
вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" застосувала до
ТОВ "БІМАРКЕТ", яке здійснює
розрахункові операції за товари
(послуги), фінансові санкції у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян у разі невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його не зберігання (17*20*905=307 700,00
грн.).

Однак, ТОВ "БІМАРКЕТ" не погоджується з
такою позицією податкового органу та
прийнятим податковим повідомленням -
рішенням від 27.06.2014 № , оскільки
вважає, що невиконання позивачем вимог
п. 9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" є єдиним порушенням, а тому
штрафна санкція загалом має становити
двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто 340,00 грн. а тому
звернувся з відповідним позовом до
суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
задоволення позовних вимог виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", контроль за додержанням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи доходів і зборів
шляхом проведення фактичних та
документальних перевірок відповідно
до Податкового кодексу України.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Згідно п. 77.4 ст. 77 ПК України, про
проведення документальної планової
перевірки керівником контролюючого
органу приймається рішення, яке
оформлюється наказом. Право на
проведення документальної планової
перевірки платника податків надається
лише у випадку, коли йому не пізніше ніж
за 10 календарних днів до дня проведення
зазначеної перевірки вручено під
розписку або надіслано рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
копію наказу про проведення
документальної планової перевірки та
письмове повідомлення із зазначенням
дати початку проведення такої
перевірки.

Відповідно до п. 82.1 ст. 82 ПК України,
тривалість перевірок, визначених у
статті 77 цього Кодексу, не повинна
перевищувати 30 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 10
робочих днів, інших платників податків
- 20 робочих днів. Продовження строків
проведення перевірок, визначених у
статті 77 цього Кодексу, можливе за
рішенням керівника контролюючого
органу не більш як на 15 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - не
більш як на 5 робочих днів, інших
платників податків - не більш як на 10
робочих днів.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформлюються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно п. 9 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Відповідно до п. 4 ст. 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання.

Відтак, не виконуючи протягом певного
періоду обов'язку щоденного друкування
фіскального звітного чеку, суб'єкт
підприємницької діяльності вчиняє
продовжуване порушення, а не
зберігаючи роздрукований чек у КОРО -
триваюче.

Відтак, з аналізу вище наведених норм
матеріального права слідує, що за
вчинення порушень, про які йдеться у п. 4
ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального звітного чека та/або його
незберігання в КОРО, виявлених під час
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги).

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
03.12.2013 (колегія суддів: головуючий
Терлецький О.О., судді: Гусак М.Б.,
Коротких О.А., Кривенда О.В., Маринченко
В.Л., Панталієнко П.В., Прокопенко О.Б.,
Тітової Ю.Г.) та постанові Вищого
адміністративного суду України від
13.02.2014 № 3874/10/2670 (колегія суддів:
головуючий: Блажівська Н.Є., судді:
Сірош М.В., Усенко Є.А.).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, штрафні санкції у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян у сумі 307 700,00 грн.,
застосовані ДПІ у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві у зв'язку з тим,
ТОВ "БІМАРКЕТ" не забезпечує щоденний
друк фіскальних звітних чеків в
загальній кількості 905.

Однак, суд звертає увагу відповідача,
що донарахування позивачу штрафних
(фінансових) санкцій за податковим
повідомленням-рішенням від 27.06.2014 №
у розмірі 307700,00 грн. (17,00 грн.*20*905) є
неправомірним, оскільки, не виконуючи
протягом певного періоду обов'язку
щоденного друкування фіскального
звітного чеку, ТОВ "БІМАРКЕТ" вчиняло
продовжуване порушення, а не
зберігаючи роздрукований чек у КОРО -
триваюче, а, відтак, штрафна санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за
порушення, передбачене п. 9 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", мала б становити 340,00 грн. (17,00
грн.*20*1).

Крім цього, суд звертає увагу
відповідача, що в ст. 2 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" наведені терміни, а саме:

реєстратор розрахункових операцій -
пристрій або програмно-технічний
комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг),
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти та/або реєстрації кількості
проданих товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від
покупця готівкових коштів, платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо
за місцем реалізації товарів (послуг),
видача готівкових коштів за повернутий
покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської
платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа
щодо оплати в безготівковій формі
товару (послуги) банком покупця або, у
разі повернення товару (відмови від
послуги), оформлення розрахункових
документів щодо перерахування коштів у
банк покупця;

розрахунковий документ - документ
встановленої форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрованим у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 1.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 р. № 637, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005 р. за № 40/10320, реєстратор
розрахункових операцій (далі - РРО) -
пристрій або програмно-технічний
комплекс, у якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
під час продажу товарів (надання
послуг), операцій з купівлі-продажу
іноземної валюти та/або реєстрації
кількості проданих товарів (наданих
послуг).

Згідно п. 4.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, усі надходження і видача
готівки в національній валюті
підприємства відображають у касовій
книзі.

Відповідно до п. 4.3 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні, записи в
касовій книзі проводяться касиром за
операціями одержання або видачі
готівки за кожним касовим ордером і
видатковою відомістю в день її
надходження або видачі. За відсутності
руху готівки в касі протягом робочого
дня записи в касовій книзі в цей день
можуть не провадитися.

Відтак, із наведених норм вбачається,
що щоденні звіти складаються на
підставі розрахункових документів, які
підтверджують факт продажу товару.

Проте як вбачається з наказів
генерального директора ТОВ "БІМАРКЕТ"
відповідні реєстратори ; ;
; ; ; 4, резервні:
; ) були вилучені з
відповідних господарських одиниць,
зняті з обліку у відповідній ДПІ та
передані для зберігання на склад ТОВ
"БІМАРКЕТ", доступ до яких був
заборонений (т. 1, а.с. 225-232).

Відтак, оскільки, РРО зберігалися у
неробочому стані на складі та,
відповідно, за ними не здійснювався рух
грошових коштів та продаж товарів, то
були відсутні підстави та технічна
(функціональна) можливість для друку
розрахункових документів та щоденних
звітів.

Крім того, як підтверджується листом
відповідача від 22.05.2014 № 3948/10/26-59-18-02-10 та
реєстраційними посвідченнями на РРО,
ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві було
достеменно відомо, що відповідні РРО
були зняті з обліку в податковому
органі, перебували у неробочому стані
на складі позивача та, відповідно, за
ними не міг здійснюватися рух грошових
коштів та продаж товарів (т. 1, 133-141).

Таким чином, у разі невикористання РРО
у роботі, нездійснення розрахункових
операцій за ним, то обов'язок щодо
друкування фіскального звітного чеку
відсутній, а, відтак, штрафна санкція не
може бути застосована навіть у розмірі
340,00 грн.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в ухвалі від 19.05.2014 р., що суд
повинен враховувати при прийнятті
рішення у справі позицію викладену
Верховним судом України в постанові
від 03 грудня 2013 року у справі № 21-428а13 за
позовом ТОВ «Манулі Флуіконнекто» до
ДПІ у Голосіївському р-ні м. Києва про
визнання дій протиправними та
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій, відповідно до якої
Верховний суд України, усуваючи
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм п. 4 ст. 17
Закону № 2685/95-ВР, дійшов висновку, що
відповідний орган державної
податкової служби може застосувати
лише одну фінансову санкцію в розмірі 20
н.м.д.г. незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального чека та/або його не
зберігання в КОРО, виявлених під час
перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги), оскільки в
такому випадку вчиняється
продовжуване порушення.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм вже була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема у
постанові від 16 квітня 2013 року у справі
№ 21-89а13.

У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що
ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
протиправно було застосовано до
позивача відповідальність,
передбачену п. 4 ст. 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", оскільки, ТОВ "БІМАРКЕТ" не
порушувало п. 9 ст. 3 даного Закону.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовної
вимоги щодо визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 27.06.2014 № .

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМАРКЕТ"
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
27.06.2014 № .

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "БІМАРКЕТ"
() понесені судові
витрати в розмірі 487,20 грн. (чотириста
вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 28 жовтня 2014 року.