Справа № 826/248/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
03 листопада 2014 року № 826/248/14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Восток»
доІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києвітретя особаСпільне
українсько-німецьке товариство з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією «Кершер»про
визнання протиправним та скасування
припису від 11.12.2013
Суддя: Кротюк О.В.
Обставини справи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Восток» (далі -
позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві (далі - відповідач)
та просить суд визнати протиправним та
скасувати припис від 11.12.2013 про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
Відповідач проти позовних вимог
заперечив з підстав, викладених у
письмових запереченнях, долучених до
матеріалів справи.
У процесі розгляду справи судом
залучено Спільне українсько-німецьке
товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземною
інвестицією «Кершер» (далі - СП ТОВ
«Ккршер») у якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
В порядку частини 6 ст.128 КАС України
судом ухвалено про розгляд справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані позивачем і
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
«Восток» на автозаправочному
комплексі «ТНК» на вул. Братиславській,
9-а у Деснянському районі м.Києва, за
наслідком чого складено акт від 11.12.2013.
Перевіркою встановлено, що
автозаправочний комплекс (комплекс
будівель) за вказаною адресою належить
СП ТОВ «Кершер» на підставі свідоцтва
про право власності від 22.06.2005 №990-В.
Експлуатує автозаправочний комплекс
ТОВ «Восток» на підставі договору
оренди №111002 від 01.10.2012. За вказаною вище
адресою експлуатується самовільно
реконструйований автозаправочний
комплекс (в частині влаштування
перегородки в літ. «В» нежитлової
будівлі автомийки) - (категорія
складності об'єкта V на підставі класу
наслідків такого об'єкта будівництва
відповідно до ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та
зміст проектної документації на
будівництво», ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» та постанови № 557 від 27 квітня 2011
p., ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу
наслідків (відповідальності) на
категорії складності об'єктів
будівництва») без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт та без
прийняття в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку,
чим порушено ч. 1 ст. 34, ст. 37, ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
У зв'язку із встановленими порушеннями
відповідачем 11.12.2013 винесено припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, яким з 11.12.2013 заборонено
експлуатацію зазначеного об'єкта до
Позивач не погоджується з вищевказаним
приписом та встановленими порушеннями,
оскільки стверджує, що підрядні роботи,
які були проведені на автозаправній
станції ТОВ «Комплекс Інженерінг» за
договором №1609-10/У від 01.12.2010, не
підпадають під визначення
«реконструкція», натомість
відносяться до категорії поточного
ремонту. Тому СП ТОВ «Кершер» не
зобов'язаний здійснювати заходи із
введення в експлуатацію АЗС.
Аналізуючи вищевикладені обставини,
суд приймає до уваги наступне.
Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності встановлює
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
№3038-VI (далі - Закон).
Частинами 1, 2 статті 41 Закону
передбачено, що державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.3 ч.4 зазначеної статті,
посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону
передбачено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після:
- направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.
Право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
Відповідно до ч.8 ст.39 Закону,
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.
Ухвалою суду від 10.02.2014 призначено
проведення судової
будівельно-технічної експертизи.
На вирішення експерта поставлено
наступне питання, до якого виду робіт
(нове будівництво, реконструкція,
капітальний ремонт, поточний ремонт,
тощо) належать виконані роботи ТОВ
"Комплекс Інженерінг" за договором №
1609-10/У від 01.12.2010 року на автозаправній
станції СП ТОВ "Кершер", що знаходиться
за адресою: вул. Братиславська, 9-а у
Деснянському районі міста Києва, в
частині влаштування перегородки в
приміщенні будівлі "В" позначеному
цифрою "6" загальною площею 15,3 кв.м. на
плані за поверхами КП "Київське міське
бюро технічної інвентаризації",
виготовленому 11.10.2004 року.
Висновком експерта В.Г. Шкребтій
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
встановлено, що враховуючи результати
натурного обстеження та вимоги
нормативних документів, можливо
стверджувати, що результати проведення
робіт по влаштуванню перегородки в
приміщені №6 будівлі автомийки, що
входить до складу АЗК СП ТОВ «Кершер»
по вул. Братиславській, 9-а у
Деснянському районі м. Києва, є
локальними будівельно-монтажними
роботами, які, в тому числі, могли
виконуватись у складі
ремонтно-будівельних робіт з поточного
ремонту приміщень будівлі автомийки
автозаправного комплексу СП ТОВ
«Кершер» по вул. Братиславській, 9-а у
Деснянському районі м. Києва.
Також зазначеним висновком
встановлено наступне.
«Відповідно до аналізу результатів та
наслідків влаштування перегородки в
приміщені №6 будівлі автомойки на АЗК
по вул. Братиславській, 9-а у
Деснянському районі м. Києва, можливо
стверджувати наступне:
- влаштування перегородки в
приміщені будівлі автомийки за
вказаною адресою не є новим
будівництвом, адже об'єкт був вже
фактично створений та введений в
експлуатацію до проведення робіт;
- влаштування перегородки в
приміщені будівлі автомийки за
вказаною адресою не є реконструкцією,
адже за результатами проведення робіт
не була поліпшена якість послуг,
змінені основні техніко-економічні
показники об'єкту (кількість продукції,
потужність, функціональне призначення,
геометричні розміри тощо);
- влаштування перегородки в
приміщені будівлі автомийки за
вказаною адресою не є капітальним
ремонтом, адже встановлена перегородка
не є несучою та капітальною, а
технологія її влаштування виключає
можливість втручання в несучі
конструкції будівлі автомийки;
- влаштування перегородки в
приміщені будівлі автомийки за
вказаною адресою не є поточним
ремонтом, адже встатановлена
перегородка є новоствореною річчю.
Разом з тим, такі роботи як влаштування
та демонтаж перегородок, влаштування
та закладання дверних і віконних
прорізів розглядаються як роботи з
перепланування приміщень, що можуть
виконувтись в комплексі робіт з
реконструкції чи капітального ремонту
об'єкту або локально як окремі
У даному випадку, класифікувати роботи
по влаштуванню перегородки, тобто
перепланування, як складову комплексу
робіт з реконструкції чи капітального
ремонту об'єкту некоректно, адже
результати проведення вказаних робіт,
як зазначено вище, не містять ознак
того чи іншого виду будівництва».
Таким чином, судом з висновку експерта
вбачається, що роботи з влаштування
перегородки в літ. «В» нежитлової
будівлі автомийки в приміщенні будівлі
"В" на автозаправній станції СП ТОВ
"Кершер", що знаходиться за адресою: вул.
Братиславська, 9-а у Деснянському
районі міста Києва, не належать до
робіт із реконструкції
автозаправочного комплексу. Тобто,
відповідачем за наслідком проведення
перевірки помилково встановлено
експлуатацію ТОВ «Восток» без
прийняття в експлуатацію самовільно
реконструйованого АЗК в частині
влаштування перегородки в літ. «В» та
порушення ч. 1 ст. 34, ст. 37, ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Оскільки
результати проведення зазначених
робіт, як встановлено експертом, не
містять ознак того чи іншого виду
будівництва, позивач не був
зобов'язаний отримувати дозвіл на
виконання будівельних робіт та вчиняти
заходи з прийняття об'єкта в
Відповідач, заперечуючи позов, в силу
положень частини 2 статті 71 КАС України,
не спростував покликання позивача і не
довів відповідність оскаржуваного
рішення вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України, довів суду належними доказами
наявність обставин, що обґрунтовують
його позовні вимоги.

Статтею 87 КАС України передбачено, що
судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать, зокрема, витрати,
пов'язані із проведенням судових
експертиз.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, витрати позивача зі сплати
судового збору та на проведення
судової експертизи підлягають
присудженню на його користь (73,08 грн. +
4920 грн. = 4 993,08 грн.).

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний задовольнити
повністю.

Визнати протиправним і скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 11.12.2013 про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Судові витрати в сумі 4993 (чотири тисячі
дев'ятсот дев'яносто три) грн. 08 коп.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Восток»
(03110, м.Київ, вул. Солом'янська, 11, ) за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги та набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.В. Кротюк