Справа № 9101/186661/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/11766/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Туркіної Л.П.
(доповідач)

суддів - Проценко О.А., Дурасової Ю.В.,

при секретарі - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту Контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.11.2012 р.

у справі № 2а/0470/11766/12

за позовом Регіонального управління
Департаменту Контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України у
Дніпропетровській області (далі -
позивач)

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
відповідач)

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до відповідача, в якому просив
стягнути з відповідача фінансову
санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6 800
грн. до Державного бюджету України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.11.2012 р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивач діє у складі Державної
податкової служби України і є
контролюючим органом в розумінні
Податкового кодексу України, а отже,
рішення, які прийняті позивачем в
результаті своєї діяльності, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Кодексом. Відповідно до норм ПК рішення
позивача про застосування до
відповідача фінансових санкцій
повинно мати форму податкового
повідомлення-рішення, саме внаслідок
несплати якого у суб'єкта
господарювання виникає узгоджене
грошове зобов'язання. Оскільки
позивачем не було винесено податкове
повідомлення - рішення, то вимоги
позивача про стягнення коштів у
вигляді штрафу є безпідставними та не
підлягають задоволенню.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, у якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.11.2012 р. та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Позивач зазначає, що спірне
рішення прийнято у спосіб,
передбачений законом, оскільки
відповідно до Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів» та Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", штрафні санкції за
продаж тютюнових виробів,
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених зазначеними нормами, саме
тому позивачем приймаються рішення про
застосування фінансових санкцій, а не
податкові повідомлення-рішення.
Одночасно посилається на норми
Господарського кодексу України, якими
передбачено, що одним із видів санкцій
є адміністративно-господарський штраф.

Представники сторін до суду не прибули.
Про час та місце судового розгляду
сторони сповіщено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

25.06.2012 року Департаментом контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби у
Дніпропетровській області винесено
рішення № 040059 про застосування
фінансових санкцій за порушення ст.15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP.,
яким до відповідача застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 6 800 грн. За відсутності
добровільної сплати штрафу позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необгрунованості позовних вимог та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до п. 11 Правил роздрібної
торгівлі тютюновими виробами,
затверджених Наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України від 24.07.2002 р. № 218 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 20.08.2002 р. за № 679/6967 продаж
тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років забороняється.
Продавець тютюнових виробів у разі
виникнення сумніву щодо досягнення
покупцем 18-річного віку має право
вимагати в нього документ, що засвідчує
вік.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначені Законом
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19
грудня 1995 року № 481/95-BP.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України. Позивач є органом, який
здійснює контроль за дотриманням вимог
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", та якому відповідно до
частини 2 статті 17 цього Закону, пункту 1
статті 8 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" (який діяв
на момент виникнення спірних
правовідносин) та статей 111, 113, 116
Податкового кодексу України надано
право застосовувати до суб'єктів
господарювання фінансові санкції у
разі здійснення реалізації тютюнових
виробів неповнолітнім.

Відповідно до п.п. 113.1, 113.3 ст. 113
Податкового кодексу України строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань. Суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за
порушення норм законів з питань
оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, застосовуються у
порядку та у розмірах, встановлених
цим Кодексом та іншими законами
України.

Застосування за порушення норм законів
з питань оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів), не
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України, не дозволяється.

Відповідно до пункту 116.1 статті 116
Податкового кодексу України у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законодавства з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

Підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, яка
містить визначення понять,
встановлено, що податкове
повідомлення-рішення - це письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначеному контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Враховуючи, що з набранням чинності
Податковим кодексом України рішення
про застосування фінансових санкцій
приймається виключно у формі
податкового повідомлення-рішення, суд
приходить до висновку, що рішення від
25.06.2012 р. № 040059 прийнято не у спосіб,
передбачений законом, а відтак є
протиправним.

Дану правову позицію також підтримує і
Вищий адміністративний суд України у
своєму рішенні від 02.06.2014 р. № К/800/45977/13
(2а-2450/12/214).

Відповідно до п.20.1.28 ст.20 Податкового
кодексу України податкові органи мають
право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Виходячи з викладеного та приймаючи до
уваги, що за відсутності податкового
повідомлення-рішення, визначеного
Податковим кодексом, у підприємства не
виникає узгодженого грошового
зобов'язання, передбаченого ст.20ПК,
слід погодитись з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову..

Посилання позивача на норми
Господарського кодексу України та
Закону України Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" не приймаються
судом, оскільки названі норми
застосовуються в частині, що не
суперечить Податковому кодексу
України, який є останнім за часом
нормативним актом, що регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, апеляційну
скаргу Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України у
Дніпропетровській області слід
залишити без задоволення, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.11.2012 р. -
без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.11.2012 р. у справі № 804/8985/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення рішення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова