Справа № 825/2422/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/2422/14
1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Семенівського районного дочірнього
спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
«Семенівкарайагролісгосп» на ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Семенівського районного
дочірнього спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
«Семенівкарайагролісгосп» до
Державної екологічної інспекції в
Чернігівській області про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач Семенівське
районне дочірнє спеціалізоване
агролісогосподарське підприємство
«Семенівкарайагролісгосп» звернулося
до Чернігівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції в Чернігівській
області про визнання протиправними дії
з проведення 11-12 листопада 2013 року
позапланової перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
при веденні лісового господарства ДП
«Семенівкарайагролісгосп».

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року позовну заяву Семенівського
районного дочірнього спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
«Семенівкарайагролісгосп» залишено
без розгляду, у зв'язку з пропущенням
строку звернення до суду з даним
позовом.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року та направити справу для
продовження розгляду до
Чернігівського окружного
адміністративного суду. Свої вимоги
апелянт обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Семенівського районного дочірнього
спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
«Семенівкарайагролісгосп» - залишити
без задоволення, а ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення
позовної заяви без розгляду, суд першої
інстанції дійшов висновку про
неповажність причин пропущення строку
звернення до суду з даним позовом, а
відтак і відсутність правових підстав
для поновлення строку звернення до
суду встановленого ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів позовної заяви
убачається, що у період з 11.11.2013 року по
12.11.2013 року співробітниками
відповідача проводилась перевірка
позивача.

В цій перевірці приймали участь
уповноваженні особи позивача, а саме
головний лісничий Яцина С.Г. та інженер
лісового господарства Єрмоленко В.П.,
що підтверджується їх власноручними
підписами на Акті перевірки за № 473/05,
складеному за її результатами (а.с. 9-17).

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов висновку, з яким
погоджується суд апеляційної
інстанції, що підстави перевірки, склад
перевіряючих осіб, а також дії цих осіб
по проведенню перевірки позивачу були
відомі на момент закінчення перевірки,
а саме 12.11.2012 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

При цьому, строк звернення до
адміністративного суду - це проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Після закінчення цього часу
особа не втрачає права звернутися із
адміністративним позовом, але у
задоволенні цього позову може бути
відмовлено на тій підставі, що
пропущено строк звернення.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено
наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

В той час, як поважними причинами
пропуску строку звернення до суду
відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

В апеляційній скарзі, позивач вказує,
що про наявність грубих порушень під
час проведення позапланової перевірки
він дізнався, отримавши ухвалу
Господарського суду Чернігівської
області від 11.06.2014 року про порушення
провадження у справі №927/850/14 за позовом
прокурора Семенівського району про
відшкодування збитків, зокрема з
направлення на перевірку №1204.

Разом з тим, як було встановлено судом
та не заперечується позивачем, під час
проведення перевірки були присутні
уповноважені представники останнього.
При цьому, як зазначає сам апелянт,
всупереч п. 3 ст. 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», він був повідомлений про
початок позапланової перевірки в усній
формі, без пред'явлення оригіналу
направлення на перевірку №1204 та
ознайомлення з підставою проведення
перевірки й вручення копії документу,
що за направленням №1204 є підставою для
її здійснення - листа прокуратури
Семенівського району від 08.11.2013 року
№1449 вих. №13.

Тобто позивач своїми ж твердженнями
доводить, що про проведення перевірки
та можливі порушення допущені під час
її проведення, він повинен був
дізнатися під час її безпосереднього
здійснення, в тому числі, під час
допуску посадових осіб відповідача до
її проведення.

Відтак колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
неповажність причин пропущення строку
звернення до суду з даним позовом, а
відтак і відсутність правових підстав
для поновлення строку звернення до
суду.

Суд також звертає увагу на те, що
встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Семенівського районного дочірнього
спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
«Семенівкарайагролісгосп» - залишити
без задоволення, а ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Семенівського
районного дочірнього спеціалізованого
агролісогосподарського підприємства
«Семенівкарайагролісгосп» - залишити
без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 04.11.2014 року.

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.