Справа № 2а-231/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Справа № 80394/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної З.І.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Залізничного
районного суду м. Львова від 15.03.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова про
визнання дій протиправними та
зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова про
визнання дій протиправними та
зобов'язання призначити пенсію.

Позивач посилався на те, що у нього є
необхідний стаж роботи для призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах, який підтверджений належним
чином, тому дії відповідача щодо
відмови у призначенні йому пільгової
пенсії є протиправними.

Позивач просив визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України у Залізничному районі м. Львова
щодо відмови у призначенні йому пенсії
за віком на пільгових умовах та
зобов'язати відповідача призначити
таку пенсію з моменту виникнення на неї
права - 20.05.2009 року.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 15.03.2012 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач ОСОБА_1
оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим,
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Позивач посилається на те, що ним
подано відповідачу та суду першої
інстанції усі необхідні документи, які
підтверджують його постійну
зайнятість протягом повного робочого
дня на посадах, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення. В
доповнення до уточнюючої довідки,
ОСОБА_1 було надано також особову
картку, копії записок про надання
відпусток, додаткових відпусток за
роботу в шкідливих умовах праці. Суд
зазначеного не врахував та помилково
відмовив йому в задоволенні позову.

Апелянт просить скасувати постанову
Залізничного районного суду м. Львова
від 15.03.2012 року та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта,
який апеляційну скаргу підтримав,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

В справі встановлено, що згідно копії
трудової книжки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працював на Львівському заводі ім.
Леніна (Головний завод «ЛОРТА») в
період з 4.12.1979 року по 1.04.1987 року на
посаді регулювальника радіоапаратури
4-6 розрядів в НВЧ умовах, з 2.04.1987 року по
7.10.1991 року бригадиром виробничої
бригади.

В період з 8.10.1991 року по 14.03.1995 року
позивач працював у ВО «Львівприлад» на
посаді регулювальника радіоапаратури,
а в період з 16.03.1995 року по 16.06.1999 року - в
УДВП «Львівенергоремонт» на посаді
слюсаря по ремонту і обслуговування
автоматики і засобів вимірювання в
турбінних і реакторних цехах (а.с.36-45).

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 26.09.2002 року
Львівський завод «ЛОРТА» ліквідовано
без правонаступництва.

Згідно з даними уточнюючої довідки № 105
від 27.08.1991 року, виданої Львівським
заводом ім. В.І.Леніна, ОСОБА_1 в період з
1.01.1981 року по 30.09.1991 року працював на
посаді регулювальника радіоапаратури,
як робітник зайнятий на установках СВЧ
і роботах із застосуванням СВЧ (а.с.93).

Відповідно до даних довідки № 09 від
4.03.2005 року, виданої ВАТ
«Львівенергоремонт», ОСОБА_1 в періоди
з 21.03.1995 року по 28.02.1996 року, з 1.04.1996 року
по 31.05.1997 року, з 1.08.1997 року по 15.04.1998
року, з 1.11.1998 року по 15.06.1999 року
працював в якості електрослюсаря
зайнятого на обслуговуванні, ремонті
котельного, турбінного
(парогазотурбінного) устаткування, що
забезпечують його роботу засобів
вимірювання та автоматики, із них 3 роки
5 місяців 11 днів передбачені Списком №
2, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 року
розділом ХХХІІ підрозділом 2140000а
пунктом 18455

24 червня 2009 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова з заявою
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 2, однак
відповідачем було відмовлено у
призначенні такої пенсії через
відсутність документального
підтвердження для зарахування до
пільгового стажу роботи за період з
1.01.1981 року по 30.09.1991 року, та відсутності
посади «регулювальника
радіоапаратури» у розділі XXXII Списку №
2, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №
1173.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позову, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що відмова управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова щодо
призначення позивачу пенсії за віком
на пільгових умовах є правомірною,
оскільки подані ОСОБА_1 документи не
підтверджують постійну зайнятість
протягом повного робочого дня на
посадах, в професіях і роботах, що дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення за Списком №2.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погодитися не
може з огляду на наступне.

На період роботи позивача на
зазначених вище посадах були чинні
Списки виробництв, цехів, професій і
посад, робота у яких дає право на пенсію
на пільгових умовах, затверджені
постановою РМ СРСР від 22.08.1956р.

Право на пенсію на пільгових умовах
мають працівники, зайняті повний
робочий день на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за Списком № 1 або Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України і за результатами
атестації робочих місць.

Згідно п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
при визначенні права на пільгову
пенсію застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи.

Відповідно до п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. № 637, передбачено, що у
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, організацій.

Згідно матеріалів справи, до заяви про
призначення пенсії позивач додав,
зокрема, копію трудової книжки,
уточнюючу довідку про підтвердження
характеру роботи та умов праці,
необхідні для призначення пільгової
пенсії, копії записок про надання
чергових відпусток та додаткових
відпусток за роботу в шкідливих умовах,
копію особової картки працівника.

Як видно з трудової книжки, ОСОБА_1
працював на Львівському заводі ім. В.І.
Леніна (з 14.10.1991 року перейменований у
Головний завод ЛОРТА) за професіями:

з 10.08.1976 року - по 6.09.1977 року -
інженером-технологом;

з 4.12.1979 року по 1.04.1987 року
регулювальником радіоапаратури 4-6
розряду;

з 2.04.1987 року по 7.10.1991 року - бригадир
виробничої бригади;

з 8.10.1991 року позивач прийнятий на
роботу в ВО «Львівприлад».

Уточнюючою довідкою підтверджено
особливий характер роботи та умови
праці позивача ОСОБА_1 в період з 1.01.1981
року по 30.09.1991 року (10 років 8 місяців 29
днів) на посаді регулювальника
радіоапаратури, необхідні для
призначення пільгової пенсії.

Позивачем на підтвердження наявності
спеціального стажу також було надано
відповідачеві архівну довідку про
зарплату за період роботи з січня 1980 по
жовтень 1991 року, копії записок про
відпустки, особову картку, довідки про
повний робочий день та характер роботи.

Колегія суддів зазначає, що Порядком
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів передбачено, що за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Разом з тим, посилання відповідача на
текстуальну відсутність назви
професії позивача «регулювальник та
регулювальник радіоапаратури» у
Списках, затверджених постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 є
безпідставними, оскільки встановлено,
що позивач набув достатнього
пільгового стажу для призначення йому
пенсії, оскільки відповідно до
постанови Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173, якою затверджено
Список №2, у розділі ХХХІІ «Общие
профессии» передбачено посади
«робітники та інженерно - технічні
робітники, зайняті на установках УКВ і
УВЧ і на роботах із застосуванням УКВ І
УВЧ», що включає в тому числі і посаду
позивача - «регулювальник
радіоапаратури», робота на якій надає
право на даний вид пільгової пенсії.

Крім того, за результатами атестації,
яка проводилась у вересні 1992 року,
робоче місце позивача - регулювальник
радіоапаратури НВЧ випромінювання
цеху №003 - атестовано та підтверджено
право на пільгову пенсію за Списком №2.

Отже, враховуючи, що трудовою книжкою
позивача, а також уточнюючими
довідками та іншими наявними в
матеріалах справи документами
підтверджується факт роботи ОСОБА_1
регулювальником радіоапаратури
протягом спірного періоду, тому
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про правомірність дій управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова щодо
відмови у призначенні позивачу пенсії
за віком на пільгових умовах.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

За таких обставин, відповідача слід
зобов'язати призначити позивачеві
пенсію за віком на пільгових умовах
згідно з Списком № 2 виробництв, цехів,
професій, посад з шкідливими умовами
праці, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, починаючи з 21
травня 2009 року (з моменту виникнення
права на таку пенсію).

Суд першої інстанції, з огляду на
викладене, розглянув справу з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та безпідставно
відмовив позивачу в задоволенні
позову.

Тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову з
наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 15.03.2012 року по справі №
2а-231/11 скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова щодо
відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах згідно з
Списком № 2 виробництв, цехів, професій,
посад з шкідливими умовами праці,
робота в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, починаючи з 21.05.2009
року.

Постанова набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський