Справа № 2а-7621/10/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення
справа № 2а-7621/10/1370
зал судових засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представники сторін не з'явились,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву управління Державної
казначейської служби України у
Шевченківському районі м.Львова
Львівської області від 08.08.2014 р. №02-05/326
про зміну способу й порядку виконання
рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова,
управління Державного казначейства у
Шевченківському районі м. Львова про
зобов'язання до вчинення дій та
стягнення суми штрафу, -

в с т а н о в и в :

управління Державної казначейської
служби України у Шевченківському
районі м.Львова Львівської області
звернулося до суду із заявою від 08.08.2014
р. №02-05/326 про зміну способу й порядку
виконання рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова, управління Державного
казначейства у Шевченківському районі
м. Львова про зобов'язання до вчинення
дій та стягнення суми штрафу.

Вказана заява мотивована неможливістю
виконати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
24.12.2010р. у справі №2а-7621/10/1370 у зв'язку зі
зміною законодавства. Заявник
зазначає, що відповідно до п.п.20.4.2
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» чинного на момент
ухвалення судового рішення у справі
було покладено на орган державного
казначейства, проте, з 01.01.2011р.
механізму (порядку) щодо нарахування та
виплати штрафів за несвоєчасне та
неповне повернення суми надміру
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб немає, а органи державної
казначейської служби не уповноважені
нараховувати та виплачувати такі
штрафи. Заявник вважає, що здійснення
виплати штрафу за несвоєчасне та
неповне повернення суми надміру
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб можливе лише шляхом безспірного
списання коштів з бюджетного рахунку,
призначеного для утримання
відповідного податкового органу, з
вини якого виникли такі зобов'язання.
Просить суд змінити спосіб виконання
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010р. у
справі №2а-7621/10/1370 шляхом стягнення
штрафу за несвоєчасне та неповне
повернення суми надміру сплаченого
податку з доходів фізичних осіб з
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова.

Представник відповідача Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова подав
до суду заперечення на заяву про зміну
способу й порядку виконання судового
рішення, в якому просив суд відмовити у
задоволенні заяви про зміну способу й
порядку виконання судового рішення.
Вказане заперечення мотивоване тим, що
законодавством, яке було чинне на час
прийняття постанови Львівського
окружного адміністративного суду
обов'язок щодо повернення суми надміру
сплаченого податку, в т.ч. внаслідок
застосування права на податковий
кредит, та штрафів відповідно до п.п.20.4.2
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» покладалось на орган
державного казначейства.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча належним чином повідомлявся про
дату, час і місце проведення судового
засідання. Проте, подав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Відповідачі явку уповноважених
представників в судове засідання не
забезпечили, хоча належним чином
повідомлялись про дату, час і місце
проведення судового засідання. Проте,
подали до суду клопотання про розгляд
справи без участі уповноважених
представників відповідачів. В судовому
засіданні, в яких брали участь
представники відповідачів, вони проти
задоволення заяви позивача
заперечували, у зв'язку з її
безпідставністю.

Дослідивши заяву про зміну способу і
порядку виконання рішення суду, суд
дійшов висновку, що заява підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010р. у
справі №2а-7621/10/1370, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2013р.,
задоволено позов ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова,
управління Державного казначейства у
Шевченківському районі м. Львова про
зобов'язання до вчинення дій та
стягнення суми штрафу; зобов'язано
Державну податкову інспекцію у
Шевченківському районі м. Львова
надати управлінню Державного
казначейства у Шевченківському районі
м.Львова висновок про перерахування на
поточний рахунок ОСОБА_1 суми надміру
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб внаслідок застосування права на
податковий кредит в розмірі 230 грн. 81
коп.; зобов'язано управління Державного
казначейства у Шевченківському районі
м. Львова нарахувати та виплатити на
користь позивача ОСОБА_1 штраф за
несвоєчасне та неповне повернення суми
надміру сплаченого податку з доходів
фізичних осіб, що підлягали поверненню
ОСОБА_1 у зв'язку із нарахуванням
податкового кредиту за 2009 рік в розмірі
230 грн. 81 коп.

Відповідно до п.20.4.2 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
чинного на момент винесення вказаної
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010р. у
справі №2а-7621/10/1370 нарахування та
сплата штрафів за неповне або
несвоєчасне повернення суми надміру
сплаченого податку здійснюється
органом Державного казначейства
України у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Вказана
норма втратила чинність з 01.01.2011р., у
зв'язку з набранням чинності
Податковим кодексом України.

З 01.01.2011р. механізму (порядку) щодо
нарахування та виплати штрафів за
несвоєчасне та неповне повернення суми
надміру сплаченого податку з доходів
фізичних осіб немає, а органи державної
казначейської служби не уповноважені
нараховувати та виплачувати такі
штрафи, що унеможливлює виконання
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010р. у
справі №2а-7621/10/1370 управлінням
Державної казначейської служби у
Шевченківському районі.

Згідно з ст.36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання, а тому
подання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під порядком виконання рішення слід
розуміти законодавчо встановлену
послідовність і зміст виконавчих дій
державного виконавця, а також права і
обов'язки суб'єктів виконавчого
провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу та порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленим судом.

Тобто, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими
підставами слід розуміти наявність
обставин, які є об'єктивно
непереборними, тобто такими, що
ускладнюють або унеможливлюють
виконання рішення суду у раніше
встановлений судом спосіб. Наявність
таких обставин має бути підтверджено
належними та допустимими доказами.

На думку суду, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Суд встановив, що постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010р. у
справі №2а-7621/10/1370 у добровільному
порядку не виконана.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що рішення
про стягнення коштів з державних
органів, державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року, який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Згідно з ч. 1 статті 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання судових
рішень, боржниками за якими є органи
державної влади, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень, шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
бюджетних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються органами
Державного казначейства України у
встановленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Згідно з положеннями бюджетного
законодавства платникам можуть бути
повернуті помилково та/або надміру
сплачені податки, збори. Відповідно п. 19
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ» № 845 від 03.08.2011 року,- безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 9 розділу VI
Прикінцевих та перехідних положень
Бюджетного кодексу України у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Таким чином, здійснення виплати штрафу
за несвоєчасне або неповне повернення
суми надміру сплаченого податку з
доходів фізичних осіб можливе лише
шляхом безспірного списання коштів з
бюджетного рахунку, призначеного для
утримання відповідного податкового
органу, з вини якого виникли такі
зобов'язання, а в разі відсутності у
зазначеного органу відповідних
державних призначень - за рахунок
коштів, призначених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Суд також враховує правові позиції,
висловлені у рішеннях Євросуду у
справах «Бурдов проти Росії» від
07.05.2002р., «Ромашов проти України» від
27.07.2004р., «Шаренок проти України» від
22.02.2004р., в яких зазначається, що право
на судовий захист було б ілюзорним,
якби правова система держави
дозволяла, щоб остаточне
зобов'язувальне рішення залишалося
бездієвим на шкоду одній із сторін;
виконання рішення, винесеного
будь-яким судом, має вважатися
невід'ємною частиною судового процесу.

З огляду на наведене, суд вважає за
необхідне змінити спосіб і порядок
виконання постанова Львівського
окружного адміністративного суду від
24.12.2010р. у справі №2а-7621/10/1370, шляхом
стягнення штрафу за несвоєчасне та
неповне повернення суми надміру
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб з Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі м.Львова.

Керуючись 160, 165, 167, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Заяву управління Державної
казначейської служби України у
Шевченківському районі м.Львова
Львівської області від 08.08.2014 р. №02-05/326
про зміну способу й порядку виконання
рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова,
управління Державного казначейства у
Шевченківському районі м. Львова про
зобов'язання до вчинення дій та
стягнення суми штрафу задовольнити.

2. Змінити спосіб і порядок
виконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
24.12.2010р. у справі №2а-7621/10/1370, шляхом
стягнення на користь ОСОБА_1 штрафу за
несвоєчасне та неповне повернення суми
надміру сплаченого податку з доходів
фізичних осіб з Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Львова в розмірі 230 (двісті тридцять)
грн. 81 коп.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
проголошено згідно з частиною третьою
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст ухвали суду складений та
підписаний 03.11.2014 року.

Суддя А.Г.
Гулик