Справа № 2а-21/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/21666/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівІваненко Я.Л.,
Тракало В.В.,

секретар судового засідання Малина
Л.В.,

за участю представника Міністерства
доходів і зборів України - Діанова О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 жовтня 2011 року

та касаційні скарги Державної
податкової адміністрації в Автономній
Республіці Крим, Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової інспекції в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 07 квітня 2011 року та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19 жовтня 2011
року

у справі за позовом ОСОБА_5 до
Міністерства доходів і зборів України
(правонаступник - Державної податкової
адміністрації (далі - ДПА) України,
Державної податкової адміністрації в
Автономній Республіці Крим (далі - ДПА в
АР Крим), Державної податкової
інспекції в Сімферопольському районі
Автономної Республіки Крим (далі - ДПІ в
Сімферопольському районі АР Крим) про
визнання дій протиправними та
спонукання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправними дії ДПА України щодо
повернення без розгляду документів,
поданих ним для виплати йому
одноразової грошової допомоги на
підставі статті 23 Закону України від 20
грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію»
(далі - Закон № 565-XII) згідно із Порядком
та умовами виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№ 707 (далі - Порядок), а також зобов'язати
ДПА України, ДПА в АР Крим виплатити
йому одноразову грошову допомогу у
розмірі чотирирічного грошового
забезпечення (62 940 грн).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5
вказав, що він на момент звільнення
отримував оклад у сумі 924 грн, надбавку
за вислугу років у сумі 262,25 грн,
надбавку за звання у сумі 125 грн, а
відтак відповідно до частини другої
пункту 1 та пункту 3 Порядку, враховуючи
ІІ групу інвалідності, процент втрати
працездатності (80 %) та її причини,
розмір належної йому до сплати
одноразової грошової допомоги
становить 62 940 грн (924 грн + 262,25 грн + 125
грн) х 4 х 12).

Постановою Київського районного суду
м. Сімферополя від 07 квітня 2011 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії ДПА України та
зобов'язано виплатити ОСОБА_5
одноразову грошову допомогу
відповідно до статті 26 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», статті 23 Закону України «Про
міліцію» у розмірі 50 352,00 грн.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 жовтня 2011 року скасовано
постанову Київського районного суду м.
Сімферополя від 07 квітня 2011 року та
ухвалено нове судове рішення, яким
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії Державної
податкової адміністрації України.
Зобов'язано ДПІ в Сімферопольському
районі АР Крим виплатити ОСОБА_5
одноразову грошову допомогу
відповідно до статі 26 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», статті 23 Закону України «Про
міліцію» у розмірі 12588 грн.

У касаційних скаргах позивач та
відповідачі не погоджуються з
рішенням суду апеляційної інстанції,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права. Позивач просив
скасувати оскаржуване судове рішення
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції. Відповідачі порушували
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалення
нового судового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Вищий адміністративний суд України
постановою від 26 вересня 2013 року
скасував рішення суду апеляційної
інстанції. Постанову Київського
районного суду м. Сімферополя від 07
квітня 2011 року змінив, виклавши абзац
третій резолютивної частини в іншій
редакції, зобов'язавши ДПІ в
Сімферопольському районі АР Крим
виплатити ОСОБА_5 одноразову грошову
допомогу у розмірі чотирирічного
грошового забезпечення у сумі 50 352 грн.
В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишив без змін.

Постановою Верховного Суду України від
18 березня 2014 року скасовано постанову
Вищого адміністративного суду України
від 26 вересня 2013 року на направлено
справу на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 з 1997 року
проходив службу в органах податкової
міліції України. Наказом ДПА в АР Крим
від 31 травня 2007 року № 453-о його
звільнено з посади начальника
відділення боротьби з незаконним
обігом підакцизних товарів відділу
податкової міліції ДПІ за підпунктом
«з» пункту 64 (через хворобу) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ. Під час проходження
служби позивач внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди отримав
травми, у зв'язку з чим йому встановлено
ІІ групу інвалідності із визначенням
ступеня втрати професійної
працездатності у 80 %.

З метою отримання грошової допомоги,
позивач 28 січня 2010 року із відповідною
заявою звернувся до ДПА в АР Крим, яка
підготувала висновок щодо можливості
проведення грошової допомоги та разом
з іншими документами спрямувала його
до ДПА України для прийняття рішення
щодо проведення виплати. Листом від 20
травня 2010 року № 9903/7/26-6217 ДПА України
повернула без розгляду документи
позивача, пославшись на пункт 8 Порядку,
згідно якого грошова допомога не
виплачується, якщо загибель (смерть),
поранення (контузія, травма або
каліцтво) або інвалідність настали
унаслідок шкоди, яку працівник міліції,
податкової міліції заподіяв собі
джерелом підвищеної небезпеки у разі,
коли він особисто на відповідній
правовій підставі або без неї (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володів
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом з порушенням правил їх
використання, зберігання або
утримання.

Чинним законодавством України
передбачено, що держава гарантує
правовий і соціальний захист осіб
начальницького складу податкової
міліції та членів їх сімей. На них
поширюються гарантії соціального і
правового захисту, встановлені
статтями 20- 23 Закону № 565-XII, Законом
України від 24 березня 1998 року № 203/98-ВР
«Про статус ветеранів військової
служби, ветеранів органів внутрішніх
справ і деяких інших осіб та їх
соціальний захист» (стаття 26 Закону
№ 509-XII).

За змістом частини шостої статті 23
Закону № 565-XII у разі інвалідності
працівника міліції, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності працівником міліції у
період проходження служби в органах
внутрішніх справ у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

На виконання наведеної норми Закону
Кабінет Міністрів України затвердив
Порядок, яким визначив процедуру, умови
виплати та розміри одноразової
грошової допомоги, зокрема, у разі
установлення інвалідності працівника
органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до абзацу першого
підпункту 2 пункту 1 Порядку
передбачено, що у розмірі
чотирирічного грошового забезпечення
для інвалідів II групи одноразова
грошова допомога виплачується у разі
установлення інвалідності, яка настала
в період проходження служби в органах
внутрішніх справ, органах державної
податкової служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення із
служби чи після закінчення такого
строку внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що сталися, зокрема,
під час виконання службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі із злочинністю.

Виключний перелік службових
обов'язків, які пов'язані з
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку та боротьбі із
злочинністю, визначено пунктом 2
Порядку. Це, зокрема: несення постової
чи патрульної служби; вчинення дій із
забезпечення особистої безпеки
громадян, захисту їх прав і свобод,
законних інтересів; припинення або
запобігання злочинам та
правопорушенням; охорона і
забезпечення громадського порядку;
виявлення і розкриття злочинів, розшук
осіб, що їх вчинили; забезпечення
безпеки дорожнього руху; участь у
ліквідації наслідків аварії, пожежі,
катастрофи, стихійного лиха та інших
надзвичайних подій.

Водночас абзацом другим підпункту 2
пункту 1 Порядку визначено відповідний
розмір виплати такої допомоги у разі
настання інвалідності внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
сталися у період проходження служби і
не пов'язані із безпосередньою участю в
охороні громадського порядку та
боротьбі зі злочинністю (у відсотках
відповідного розміру грошового
забезпечення згідно із ступенем втрати
працездатності, який визначається
медико-соціальною експертною
комісією).

Таким чином, на думку колегії суддів,
єдиною умовою виплати одноразової
грошової допомоги у розмірі
чотирирічного грошового забезпечення
для інвалідів II групи є установлення
інвалідності під час виконання
службових обов'язків, пов'язаних з
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку та боротьбі із
злочинністю.

Судами встановлено, що інвалідність
позивача настала під час проходження
служби, що не пов'язана з такою участю.

Отже, права на виплату допомоги у
розмірі чотирирічного грошового
забезпечення позивач не має.

Разом тим, як встановлено судами, ДПА
України повернула документи позивача
щодо виплати йому грошової допомоги
без розгляду.

Відповідно до пункту 7 Порядку орган
внутрішніх справ, орган державної
податкової служби, у якому проходив
службу працівник міліції, податкової
міліції, подає МВС та ДПА у семиденний
строк з дня реєстрації документів
висновок щодо можливості проведення
грошової допомоги разом з документами,
зазначеними у пунктах 4 і 5 цього
Порядку, копією висновку службового
розслідування за фактом поранення
(контузії, травми або каліцтва) такого
працівника, установлення групи
інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає
рішення про призначення виплати і
надсилає його разом із документами,
зазначеними у пунктах 4 і 5, органу
внутрішніх справ, органу державної
податкової служби, у якому проходив
службу працівник міліції, податкової
міліції, для проведення виплати.

Оскільки звернення позивача про
виплату одноразової грошової допомоги
ДПА України не розглянула, то
правильними є висновки судів про
протиправність її дій щодо повернення
без розгляду документів, поданих
ОСОБА_5 для виплати одноразової
грошової допомоги у зв'язку з
інвалідністю.

Разом з тим, враховуючи, що
відповідного рішення ДПА України не
прийняла, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність зобов'язання
останнього розглянути це звернення
згідно з вимогами чинного
законодавства України, а не підміняти
орган, на який покладено вирішення
цього питання.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
223 КАС України суд касаційної інстанції
за наслідками розгляду касаційної
скарги має право змінити судове
рішення суду першої інстанції,
скасувавши судове рішення апеляційної
інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 225, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_5, Державної
податкової адміністрації в Автономній
Республіці Крим, Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової інспекції в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 жовтня 2011 року скасувати, а
постанову Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 07 квітня 2011 року змінити,
виклавши абзац 3 резолютивної частини у
наступній редакції:

Зобов'язати правонаступника Державної
податкової адміністрації України -
Міністерство доходів і зборів України
розглянути подану ОСОБА_5 заяву від 28
січня 2010 року та прийняти відповідне
рішення щодо призначення виплати
одноразової грошової допомоги
відповідно до Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції, податкової
міліції, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 12
травня 2007 року № 707.

В іншій частині постанову Київського
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 07
квітня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Я.Л.
Іваненко В.В.
Тракало