Справа № 753/9067/14-а(2а/753/319/14)
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/9067/14-а(2а/753/319/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Каліушко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Борисюк Л.П., Кобаля М.І.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
Постанову Дарницького районного суду
м.Києва від 18 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м.Києві про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 18 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким його позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з Листа Відповідача від
23.04.2014 року (вих. №9995/12/Ф-745), копія якого
наявна в матеріалах справи (а.с.4),
Позивач перебуває на обліку в
управлінні пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян органу Пенсійного
фонду України в м.Києві і отримує
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб». Зазначеним Листом Позивачу
відмовлено у перерахунку йому пенсії
тому, як розмір грошового забезпечення,
на підставі якого здійснено розрахунок
пенсії, не змінився.

Відповідно до частини першої ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Як встановлено Верховним Судом України
в його Постановах від 22 жовтня 2013 року у
справі № 21-353а13 (номер у ЄДРСР 35217128) та
від 18 червня 2013 року у справі № 21-165а13
(номер у ЄДРСР 35217128), відповідно до
частини третьої статті 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» №2262-XII від 09
квітня 1992 року, усі призначені за цим
Законом пенсії підлягають перерахунку
у зв'язку зі зміною розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію згідно з цим Законом,
або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій, встановлених
законодавством. Перерахунок пенсій
здійснюється на момент виникнення
права на перерахунок пенсії і
провадиться у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, у строки,
передбачені частиною другою статті 51
цього Закону. Постановою Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007
року, Міністерству оборони дозволено
здійснювати преміювання
військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби),
осіб рядового і начальницького складу
відповідно до їх особистого вкладу в
загальний результат служби в межах
фонду преміювання, утвореного в
розмірі на менше 10% посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення. На виконання зазначеної
Постанови, Наказами Міністерства
оборони України №380 «Про бюджетну
політику Міністерства оборони України
на 2010 рік» від 22 липня 2010 року, №576 «Про
внесення змін до наказу Міністерства
оборони України від 22 липня 2010 року №380
«Про бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2010 рік» від 05
листопада 2010 року, №50 «Про бюджетну
політику Міністерства оборони України
на 2011 рік» від 28 січня 2011 року
встановлено розміри премії
військовослужбовцям у межах видатків,
передбачених для їх грошового
забезпечення у 2010 та 2011 роках
відповідно. Аналіз наведених норм
свідчить про те, що встановлені
зазначеними Наказами премії мають
тимчасовий характер, їх виплата
дозволена за наявності підстав тільки
в межах видатків, передбачених у
кошторисі Міністерства для грошового
забезпечення військовослужбовців у 2010
та 2011 роках відповідно. А тому
встановлення таких премій не є
підставою для перерахунку пенсії
відповідно до частини третьої статті 63
Закону № 2262-ХІІ. Аналогічний висновок
щодо застосування зазначених норм
матеріального права міститься,
зокрема, у постанові Верховного Суду
України від 26 лютого 2013 року (№ 21-5а13).

Оскільки Позивач просить перерахувати
йому пенсію з урахуванням премії в
розмірі 90% посадового окладу,
встановлену йому Наказом Міністра
оборони України від 25.06.2011 за №355 "Про
внесення змін до наказу міністра
оборони України від 28.01.2011 №50 "Про
бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2011 рік", колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно з частиною десятою статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 244-2, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а Постанову Дарницького
районного суду м.Києва від 18 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді:

Борисюк Л.П.

Кобаль
М.І.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.