Справа № 755/20267/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Гаврилова О.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про визнання дій та бездіяльності
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася до Дніпровського
районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
визнання дій та бездіяльності щодо
перерахунку основної державної пенсії
та додаткової пенсії неправомірними;
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної і додаткової пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
основну пенсію в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком за період з 01 січня 2005
року до 11 січня 2007 року та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 01 січня 2005 року і до моменту
винесення рішення у справі;
зобов'язання перераховувати у
подальшому позивачу визначені ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розміри пенсій, у зв'язку
зі збільшенням розміру прожиткового
мінімуму.

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 серпня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_4 державну пенсію в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», взявши за основу розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з 29
січня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, з урахуванням проведених
виплат. У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в
частині задоволення позовних вимог,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції в цій частині та
ухвалити нову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо:

1) зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії щодо
розгляду звернення, у тому числі
інформаційного запиту, фізичної або
юридичної особи;

2) оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 8 ст. 183-2 КАС України,
апеляційні скарги у справах,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої цієї статті, розглядаються
апеляційними судами в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
у Дніпровському районі м. Києва та
отримує пенсію, передбачену ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам II
групи, передбачену ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», але з
урахуванням положень Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23
листопада 2011 року, отримує її в
розмірах, передбачених вказаною
постановою.

Позивач має статус особи, постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, є
інвалідом II групи, що підтверджується
копіями посвідчень, наявних в
матеріалах справи.

27 лютого 2014 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва із заявою
про перерахунок та виплату державної і
додаткової пенсії відповідно до ст.ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом № 117/09/Є90 від 07 березня 2014 року
позивача повідомлено про відсутність
підстав для перерахунку пенсії,
оскільки розрахунок пенсії відповідає
чинному законодавству та документам
пенсійної справи.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 50 вказаного Закону (у редакції,
що діяла до прийняття Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року) визначено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам І групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідом II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
Ш групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 50 процентів
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного
Закону, в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по I групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

25 березня 2014 року Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову № 112 «Про
внесення змін до деяких Постанов
Кабінету Міністрів України з питань
пенсійного забезпечення», якою внесено
зміни до пункту 13 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23
листопада 2011 року, відповідно до яких
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах: 1) особам, що належать до
категорії 1: з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: інвалідам І групи -
474,5 гривні; інвалідам II групи - 379,6
гривні; інвалідам ПІ групи - 284,7 гривні;
для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: інвалідам І групи - 341,64
гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні;
інвалідам III групи - 170,82 гривні; 2)
особам, що належать до категорій 2-4:
особам, що належать до категорії 2, - 170,82
гривні; особам, що належать до
категорії 3, - 113,88 гривні; особам, що
належать до категорії 4, - 56,94 гривні;
Щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах: 1) особам, що належать до
категорії 1: з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: інвалідам І групи -
474,5 гривні; інвалідам П групи -379,6
гривні; інвалідам ПІ групи - 284,7 гривні;
для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: інвалідам І групи - 341,64
гривні; інвалідам II групи -227,76 гривні;
інвалідам Ш групи - 170,82 гривні; 2) особам,
що належать до категорій 2-4: особам, що
належать до категорії 2, - 170,82 гривні;
особам, що належать до категорії 3, - 113,88
гривні; особам, що належать до
категорії 4, - 56,94 гривні.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За змістом ст. 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії. Звернення
до суду для захисту конституційних
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Згідно із ст. 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення; засади
регулювання праці і зайнятості, шлюбу,
сім'ї, охорони дитинства, материнства,
батьківства; виховання, освіти,
культури і охорони здоров'я;
екологічної безпеки.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають ст. 50 та ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не Постанова Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23
листопада 2011 року, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

За наведених обставин, орган державної
влади, до компетенції якого віднесено
здійснення виплат громадянам в
порядку, передбаченому Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язаний проводити зазначені
виплати у спосіб та в розмірах, що
встановлені законодавством, чинним на
момент їх здійснення.

Отже, колегія суддів дійшла до
висновку, що право позивача на
отримання належних йому виплат,
розрахованих відповідно до
мінімальної пенсії за віком, було
порушено.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про визнання дій та бездіяльності
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії є частково обґрунтованими та
засновані на нормах права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності відмови у проведенні
перерахунку пенсії, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами та наведеними
законодавчими нормами.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі
оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва залишити
без задоволення, постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.