Справа № 2-а-10609/12/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/800/18907/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.09.2012р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2013р. у справі № 2а-10609/12/1070 за
позовом ОСОБА_4 до Комунального
підприємства "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна", треті особи Київська
міська рада, ОСОБА_5 про визнання дії
протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом, у якому
просив визнати дії відповідача щодо
проведення розрахунку часток, який був
здійснений 13.11.1998 року на підставі заяв
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у домоволодінні, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
протиправними та скасувати висновок
розрахунку часток №4330-І від 16.11.1998 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач при
проведенні розрахунку часток спільної
часткової власності порушило
конституційні права і свободи,
оскільки протиправно посилається на
заяву від 13.11.1998 року як на підставу
проведення розрахунку часток у
спільній частковій власності в
домоволодінні №75 по вул. Юнкерова.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.09.2012р. в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
вмотивовано тим, що позивачем не
вказано обставин та не надано доказів,
які б свідчили про правомірність його
вимог, а в діях відповідача щодо
розрахунку часток у спільній частковій
власності не вбачається
протиправності.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2013р.
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 вересня 2012 року
скасовано та постановлено нову ухвалу
про залишення позовної заяви без
розгляду, з підстав пропуску
строку на звернення до суду
передбаченого ст. 99 КАС України.

На постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.09.2012р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2013р. надійшла касаційна скарга
ОСОБА_4, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до договору
дарування від 28.02.1995 року ОСОБА_7, що
діяв по довіреності від імені ОСОБА_8
подарував, а позивач - ОСОБА_4 прийняв у
дар та набув право власності на
житловий будинок, що знаходиться з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, що на земельній ділянці
площею 1820 кв.м в АДРЕСА_1. Договір
дарування зареєстровано в БТІ 11.09.1995
року.

06.10.1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6
укладено договір купівлі-продажу,
згідно з яким ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_6
купила 32/100 частин житлового будинку по
АДРЕСА_1. Право користування земельною
ділянкою, а також господарськими
будівлями та спорудами до останньої не
переходило. У зв'язку з тим, що будинок
під літерою «А» знаходився і до
теперішнього часу знаходиться в
аварійному стані ОСОБА_6 розпочала
будівництво нового будинку за вказаною
адресою (в технічному паспорті
позначений літерою «Б»).

Розпорядженням Голови Подільської
районної державної адміністрації м.
Києва № 79 від 30.01.1998 року ОСОБА_6 надано
дозвіл на здачу в експлуатацію будинку
під літерою «Б» по АДРЕСА_1 у зв'язку із
тим, що будинок під літерою «А» був
збудований до 1917 року, технічний знос
його основних конструкцій складає 66 %.
Тобто такий будинок вважається
«ветхим» та непридатним до проживання.

Управлінням державного
архітектурно-будівельного контролю
Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 надано
дозвіл № 390 03.11.1998 року на введення в
експлуатацію закінченого будівництвом
приватного житлового будинку в
АДРЕСА_1.

У відповідності до розпорядження № 1127
від 30.11.1998 року голови Подільської
районної державної адміністрації м.
Києва, співвласникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_6
видані свідоцтва про право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно
ОСОБА_6 - на 88/100 частин, а ОСОБА_4 - на 12/100
частин.

Позивач посилається на те, що він не
давав згоду на дозвіл на введення в
експлуатацію закінченого будівництва
та видачу інших свідоцтв на право
власності йому та ОСОБА_6 Крім того
зазначає, що документи видано на
прізвище ОСОБА_4, тоді як згідно
паспортних даних його прізвище ОСОБА_4,
а також невірно виділено його частку -
12/100 замість 68/100 частин.Частки, які
вказані у розпорядженні голови
Подільської РДА № 1127 від 30.11.1998 року
були вираховані працівниками
Київського МБТІ на підставі заяв
співвласників - ОСОБА_4 та ОСОБА_6, від
13.11.1998 року.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку стосовно пропуску позивачами
строку на звернення до суду
передбаченого ст. 99 КАС України та
відсутністю поважних причин для його
поновлення.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду апеляційної інстанції
виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції вірно
встановлено, що предметом позову є
визнання дій відповідача щодо
проведення розрахунку часток, який був
здійснений 13.11.1998 року на підставі заяв
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у домоволодінні за
адресою: АДРЕСА_1 протиправними та
скасувати висновок розрахунку часток
№4330-І від 16.11.1998 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів
справи, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2011 року, по справі
№2а-12285/09/2670 за позовом ОСОБА_4 до
Управління державного
архітектурно-будівельного контролю
КМДА, залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
07.12.2011р. №
К/9991/25576/11, відмовлено у задоволенні
позовних вимог щодо скасування
дозволу, виданого Управлінням
державного архітектурно-будівельного
контролю КМДА від 03.11.1998 року № 390 на
введення в експлуатацію закінченого
будівництвом (розширенням,
реконструкцією) приватного жилого
будинку за літерою «Б» за адресою
АДРЕСА_1.

Також, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.05.2011 року, по справі №2а-11144/10/2670 за
позовом ОСОБА_4 до Подільської районної
у м. Києві державної адміністрації,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
22.11.2012р. №
К/9991/33985/11, відмовлено у задоволенні
позовних вимог щодо скасування
розпорядження голови Подільської
районної державної адміністрації м.
Києва № 1127 від 30.11.1998 року про видачу
свідоцтв про право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Як вірно встановлено судом апеляційної
інстанції, у згаданих судових рішеннях
зокрема встановлено, що частки, які
вказані в зазначеному вище
розпорядженні № 1127 від
30.11.1998 року були вираховані
працівниками Київського міського бюро
технічної інвентаризації на підставі
заяв співвласників від 13.11.1998 року, а
саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Тобто із вищевикладеного вбачається,
що позивач - ОСОБА_4 знав про те, що
частки в праві спільної часткової
власності змінилися ще у 1998 році, так
само і про те, що був виданий
оскаржуваний позивачем дозвіл від
03.11.1998 року № 390 на введення в
експлуатацію закінченого будівництвом
(розширенням, реконструкцією)
приватного жилого будинку за літ.- «Б»
по АДРЕСА_1.

Таким чином позивач дізнався про
порушення його права із згаданих вище
рішень Київського апеляційного
адміністративного суду та ухвал Вищого
адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано відхилив доводи позивача,
що порушення його прав почалося з
моменту отримання листа-відповіді
Київського міського БТІ від 22.02.2012 року
за №7379 (И-2012), із змісту якого
вбачається, що саме на підставі заяв
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 13.11.1998 року був
проведений розрахунок часток.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 99 КАС
України (в редакції станом на час
звернення з позовом) адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності поважних причин для його
поновлення.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовано до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: