Справа № 2а-7296/11/2070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/31035/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Харківської області
Державної податкової служби

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2012

у справі № 2а-7296/11/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Восток-Строй»

до Державної податкової інспекції
у Дзержинському районі м. Харкова

про скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Восток-Строй» (далі
по тексту - позивач, ТОВ «Восток-Строй»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова (далі
по тексту - відповідач, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 08.06.2011 № та
№.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 08.12.2011 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що фахівцями податкового
органу проведена планова виїзна
документальна перевірка ТОВ
«Восток-Строй» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства.

За результатами проведеної перевірки
встановлені порушення позивачем п. 1.32
ст. 1, п. 5.1 та пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі по тексту - Закон №334/94-ВР) та ст. 3,
ст. 4, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України від 03.04.1997 №168/97-ВР від 03.04.1997
№168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі по тексту - Закон
№168/97-ВР).

На підставі висновків перевірки ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення №, яким
визначено суму грошового зобов'язання
у розмірі 717952,50 грн., з яких за основним
платежем 574362,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 143590,50
грн.; №, яким визначено суму
грошового зобов'язання у розмірі 560240,00
грн., з яких за основним платежем 448192,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 112048,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних обставин, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону №334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
№334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
№334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що всі необхідні
первинні бухгалтерські документи є в
наявності у позивача.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Також, порядок врегулювання питань, що
пов'язані з віднесенням на валові
доходи сум кредиторської
заборгованості, яка залишилася не
стягнутою після закінчення строків
позовній давності, врегульовано пп. 4.1.6
п.4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР. Відповідно до
вказаної правової норми, суми
заборгованості позивача перед
вищевказаними кредиторами, які
залишилися не стягнутими після
закінчення строків позовній давності,
правильно віднесені на валові доходи.
При цьому, вказаний закон не передбачає
необхідності додаткового сторнування
сум такої заборгованості ще й з валових
витрат.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що
позивачем були повністю виконані
приписи Закону № 334/94-ВР стосовно сум
кредиторської заборгованості, яка
залишилася не стягнутою після
закінчення строків позовній давності.

Крім того, податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом
(п. 1.7 ст. 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР
не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7
Закону №168/97-ВР, що підтверджують право
позивача на податковий кредит у
відповідний період. Жодних доказів, які
б підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договорів
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договорів із
позивачем, його контрагенти були
платниками ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованими у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мали
достатній об'єм правоздатності для
укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Крім того, чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Невиконання
контрагентом свого зобов'язання зі
сплати ПДВ до бюджету зумовлює
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судом апеляційної
інстанції належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішення суду апеляційної
інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби відхилити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Н.Є. Маринчак (підпис)М.О.
Федоров