Справа № 2а-5576/10/2170
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/61361/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Зайцева М.П.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.08.2012

у справі № 2а-5576/10/2170

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_2

до Темнікова
Олександра Олександровича - головного
державного
податкового ревізора-інспектора
Державної податкової інспекції у
м. Херсоні, Іщенка Івана
Валерійовича - головного державного
податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової інспекції у
м. Херсоні, Державної податкової
інспекції у м. Херсоні,
Державної податкової
адміністрації у Херсонській області

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_2 (далі по
тексту - позивач, ПП ОСОБА_2) звернулась
до суду з позовом до Темнікова
Олександра Олександровича - головного
державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової інспекції у м. Херсоні,
Іщенка Івана Валерійовича - головного
державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової інспекції у м. Херсоні,
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні (далі по тексту - відповідач-1,
ДПІ у м. Херсоні), Державної податкової
адміністрації у Херсонській області
(далі по тексту - відповідач-2, ДПІ у
Херсонській області) про визнання
протиправними дій посадових осіб
Темнікова О.О., Іщенка І.В. по
організації, проведення перевірки та
складання акту перевірки від 03.09.2010
№941/21/03/23/НОМЕР_1, зобов'язання вилучити
з акту перевірки інформацію про
проведення перевірки, скасування
рішення ДПІ у м. Херсоні від 16.09.2010
№, зобов'язання ДПІ вилучити дане
рішення з обліку, який ведеться
податковою інспекцією.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 01.08.2012, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 03.09.2010 посадовими
особами ДПІ у м. Херсоні Темніковим О.О.
та Іщенком І.В. згідно направлення на
перевірку від 01.09.2010 №598/237 та плану
перевірок СПД на вересень 2010 року
проведено перевірку дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання бігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій суб'єктом підприємницької
діяльності ПП ОСОБА_2 в господарській
одиниці - відділ в магазині, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
якому здійснює торгівельну діяльність
позивач, за результатами якої складено
акт №941/21/03/23/НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки прийнято
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 16.09.2010 № у
розмірі 7895,40 грн.

Підставою для застосування штрафних
фінансових санкцій слугував висновок
податкового органу про порушення
позивачем п. 1, п. 6, п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», в результаті не
проведення розрахункової операції
через реєстратор розрахункових
операцій; не зберігання книг обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки; не зберігання
контрольних стрічок; не ведення обліку
товару за місцем їх реалізації.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Статтею 111 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»
передбачені підстави та порядок
проведення органами державної
податкової служби планових та
позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

За змістом ч. 7 ст. 111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
Законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
тилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а в інших випадках - за
рішенням суду, вважаються
позаплановими перевірками.

Таким чином, ст. 111 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
хоча і містить ч. 7, проте не визначає
підстави, порядок проведення планових
та позапланових перевірок суб'єктів
господарювання, що застосовують РРО, а
відтак усі перевірки РРО (як планові,
так і позапланові), передбачені Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», з метою
застосування Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
віднесені до позапланових перевірок,
на які поширюються «процедурні»
правила проведення таких перевірок.

Згідно ст. 112 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
право на здійснення позапланової
перевірки працівники податкового
органу отримують за умови надання
платнику податків під розписку
направлення на перевірку та копії
наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової виїзної
перевірки, оформлених відповідно до
вимог зазначеної норми Закону.
Ненадання цих документів або їх
надання з порушенням встановлених
вимог є підставою для недопущення
працівників податкового органу до
проведення виїзної перевірки.

Отже, законний інтерес платника
податків в проведенні органом
державної податкової служби перевірки
його діяльності з дотриманням умов,
встановлених законом, захищений
наділенням його права не допустити
посадових осіб органу державної
податкової служби до перевірки.

В разі коли платник податків не
скористався цим правом і перевірка
була проведена платник податків має
право оскаржити рішення органу
державної податкової служби, прийняте
за результатами перевірки, з підстав не
відповідності рішення закону чи
компетенції органу державної
податкової служби.

Проте, у будь-якому разі власне
недотримання податковим органом вимог
законодавства під час проведення
перевірки суб'єкта господарювання не
звільняє останнього від передбаченої
чинним законодавством
відповідальності за допущені ним
правопорушення за умови встановлення
факту такого правопорушення.

Відповідно до вимог п. п. 1, 6, 10, 11, 12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
забезпечувати зберігання використаних
книг обліку розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох
років після їх закінчення; друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій
(за виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) контрольні стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом
трьох років; вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Судами встановлено, що позивач не надав
до ДПІ у м. Херсоні відсутніх на момент
перевірки книги обліку розрахункових
операцій, розрахункових книжок,
контрольних стрічок, документів на
алкогольну продукцію, яка знаходилась
у продажу.

Правила роздрібної торгівлі
алкогольними напоями затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.07.1996 №854, передбачають, що на всі
алкогольні напої, що надходять до
торговельної мережі, повинні бути
накладні, товарно-транспортні
накладні, а також сертифікати
відповідності або свідоцтва про
визнання іноземного сертифіката або їх
копії, засвідчені постачальником.

Відповідно до ст. 20, ст. 21 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», до суб'єктів підприємницької
діяльності, що здійснюють реалізацію
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості не облікованих товарів за
цінами реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судами встановлено, що позивач не надав
до податкового органу накладних на
товар, зазначений в додатку до акту, та
книгу обліку доходів та витрат.

Отже, факт вчинення правопорушення не
спростовується матеріалами справи, а
відтак слід погодитися з наданою
судами правовою оцінкою щодо
законності оспорюваного рішення про
застосування до позивача штрафних
санкцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.08.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)М.П. Зайцев (підпис)М.О.
Федоров