Справа № 826/10602/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м.Київ
К/800/289/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць
В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної екологічної інспекції у
м.Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Суматра-ЛТД» до
Державної екологічної інспекції у
м.Києві про визнання нечинним та
скасування припису від 24 травня 2013 року
№08/356п,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Суматра-ЛТД»
звернулося до суду з позовом до
Державної екологічної інспекції у
м.Києві, в якому просило визнати
нечинним та скасувати припис від 24
травня 2013 року № 08/356п.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що оскаржуваний припис не
відповідає нормам природоохоронного
законодавства та грубо порушує права
та інтереси товариства.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року, позов задоволено повністю;
визнано протиправним та скасовано
рішення Державної екологічної
інспекції у місті Києві - припис від 24
травня 2013 року № 08/356п, виданий
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Грис А.А.

Суди попередніх інстанцій, приймаючи
рішення про задоволення позову,
виходили із обґрунтованості позовних
вимог та протиправності оскаржуваного
припису, невірного висновку
відповідача щодо порушення позивачем
вимог ст.ст.5, 17, 26, 32, 33 Закону України
«Про відходи».

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна екологічна інспекція у
м.Києві звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Суматра-ЛТД» у
поданих запереченнях просить
касаційну скаргу залишити без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що у період з 20 травня 2013
року по 24 травня 2013 року Державною
екологічною інспекцією у місті Києві
проведено перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Суматра-ЛТД».

За результатами проведеної перевірки,
згідно складеного акту №08/657а, виявлено
порушення ст.ст.17, 32, 33 Закону України
«Про відходи», ст.55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», Постанови Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 1998 року
№1218 «Про затвердження порядку
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів», а саме: відсутній дозвіл на
розміщення відходів та ліміт на
розміщення відходів; ст.ст.5, 17, 26 Закону
України «Про відходи», наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 07
липня 2008 року №342 «Про затвердження
типової форми первинної облікової
документації №1-ВТ «Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари» та
Інструкції щодо її заповнення», а саме:
не ведеться первинний облік відходів
по формі № 1-Вт.

У зв'язку з виявленим порушенням вимог
природоохоронного законодавства
відповідачем видано припис від 24
травня 2013 року №08/356, відповідно до
якого позивача зобов'язано, зокрема: до
24 червня 2013 року - постійно - розпочати
ведення, за встановленими нормами,
первинного обліку кількості, типу і
складу відходів (по Формі № 1-Вт); до 24
червня 2013 року отримати та представити
дозвіл на розміщення відходів, ліміт на
утворення та розміщення відходів
м.Київ, вул.Срібнокільська,11; м.Київ,
вул.Драгоманова,29; м.Київ,
Вербицького,30; м.Київ, вул.Харківське
шосе,160; м.Київ, вул.Ялтинська,22; м.Київ,
вул.Бориспільська, 19.

Правові, організаційні та економічні
засади діяльності, пов'язаної із
запобіганням або зменшенням обсягів
утворення відходів, їх збиранням,
перевезенням, зберіганням,
обробленням, утилізацією та
видаленням, знешкодженням та
захороненням, а також з відверненням
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини на території України
визначаються Законом України «Про
відходи».

Відповідно до п.«б» ст.17 Закону України
«Про відходи» суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані, зокрема,
забезпечувати приймання та утилізацію
використаних пакувальних матеріалів і
тари, в яких знаходилася продукція цих
підприємств, установ та організацій -
суб'єктів господарської діяльності,
або укладати угоди з відповідними
організаціями на їх збирання та
утилізацію.

Згідно п.«в» ч.1 ст.31 Закону України «Про
відходи» з метою запобігання або
зменшення обсягів утворення відходів
та стимулювання впровадження
маловідходних технологій Кабінет
Міністрів України, міністерства та
інші центральні і місцеві органи
виконавчої влади в межах своєї
компетенції здійснюють встановлення
на основі затверджених нормативів
(питомих показників обсягів утворення
відходів) лімітів на утворення
відходів.

У п.4 ст.33 Закону України «Про відходи»
встановлено, що зберігання та
видалення відходів здійснюються в
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 1998 року №1218 затверджений
Порядок розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів, який визначає
правила розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів на території
України.

Згідно п.8 Порядку № 1218 власники
відходів, для яких платежі за
розміщення відходів усіх класів
небезпеки не перевищують 10 гривень на
рік, власники побутових відходів, що
уклали договори на розміщення відходів
з підприємствами комунального
господарства, та власники відходів, які
одержали ліцензію на збирання і
заготівлю окремих видів відходів як
вторинної сировини, звільняються від
одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Відповідно до п.п.10, 11 Порядку №1218
встановлено, що місцеві державні
адміністрації за погодженням з
органами Мінекоресурсів на місцях до 1
лютого поточного року визначають
перелік власників відходів, яким
необхідно одержати ліміти на утворення
та розміщення відходів на наступний
рік (крім власників, які звільняються
від одержання таких лімітів). Органи
Мінекоресурсів на місцях до 1 березня
поточного року надсилають на адреси
власників відходів повідомлення про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів на наступний рік.

У п.3 наказу Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 07 липня 2008 року №342 «Про
затвердження типової форми первинної
облікової документації №1-ВТ «Облік
відходів та пакувальних матеріалів і
тари» та Інструкції щодо її
заповнення» встановлено, що первинний
облік за типовою формою та Інструкцією,
затвердженими цим наказом,
здійснюється юридичними особами всіх
форм власності, видів економічної
діяльності та організаційно-правових
форм господарювання, фізичними
особами-підприємцями, у діяльності
яких утворюються відходи та
використовуються пакувальні матеріали
й тара.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем укладено договори зі
спеціалізованими організаціями, які
здійснюють зберігання та захоронення
відходів:

- 01 квітня 2011 року з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Українсько-німецька компанія «Біос» -
договір про надання екологічних послуг
по вилученню відходів № 471/1;

- 17 травня 2011 року з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Київміськвторресурси» - договір про
надання послуг № 122;

- 01 січня 2012 року з Дочірнім
підприємством «Фірма Альтфатер Київ» -
договір на вивезення та утилізацію
твердих побутових відходів № 2016.

Крім того судами встановлено, що ТОВ
«Суматра-ЛТД» повідомлення про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів не отримувало,
діяльності, що входить до переліку
виробничих та технологічних процесів,
не здійснює, технологічного
устаткування немає, пакувальні
матеріали та тару, інші матеріали, які
підлягають обліку відповідно до
затвердженої вищезазначеним наказом
Інструкції, не використовує.

Отже, у зв'язку з відсутністю відходів
від своєї господарської діяльності,
підприємство позбавлено можливості
здійснювати їх облік.

Листом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України від 16 лютого
2000 року № 14-6/134 визначено, що якщо
відходи не розміщуються на території
власника (виробника), а передаються на
договірних засадах іншому власнику,
наприклад, спеціалізованому
підприємству, то дозволи на розміщення
цих відходів не встановлюються, ліміти
не видаються і, відповідно, збір за
розміщення не справляється.

За вказаних обставин відповідач
помилково дійшов висновку про
необхідність отримання позивачем
дозволу на розміщення відходів та
лімітів на утворення та розміщення
відходів, порушення ст.ст.5, 17, 26, 32, 33
Закону України «Про відходи».

У зв'язку із вищевикладеним колегія
суддів вважає правильними висновки
судів попередніх інстанцій про
задоволення позовних вимог щодо
скасування оскаржуваного припису
відповідача.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанцій не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції у м.Києві
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 серпня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді