Справа № 206/961/14-а(2а/206/57/14)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокусправа №
206/961/14-а(2а/206/57/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
на постанову Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 26 лютого
2014 року у справі № 206/961/14-а(2а/206/57/14) за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Самарському районі м. Дніпропетровська
щодо призначення йому пенсії та
зобов'язати нарахувати та виплатити
пенсію на підставах, визначених
пенсійним законодавством, починаючи з
11.07.2013 року, виходячи з показника
середньої заробітної плати за три
календарних роки, що передують року
призначення пенсії. В обґрунтування
позову зазначав, що з 1993 року він
отримував пенсію згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, і
деяких інших осіб». У липні 2013 року,
досягнувши пенсійного віку, він
звернувся до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Проте, в порушення
Конституції України та Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» відповідач
здійснив переведення позивача із
одного виду пенсії на інший та при її
розрахунку протиправно не застосував
показник середньої заробітної плати за
2010,2011 та 2012 роки, як це передбачено
частиною 2 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а залишив цей показник 2007
року.

Постановою Самарського
районного суду м. Дніпропетровська
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.
Суд визнав протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Самарському районі м. Дніпропетровська
щодо призначення пенсії та зобов'язав
здійснити з 11.07.2013 року розрахунок та
виплату пенсії позивачу, виходячи із
показника середньої заробітної плати
за три календарних роки, що передують
року призначення пенсії, з урахуванням
раніше виплаченої пенсії.

Не погодившись із рішенням суду,
Управління Пенсійного фонду України у
Самарському районі м. Дніпропетровська
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржену постанову
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. На думку апелянта,
суд дійшов помилкового висновку про те,
що позивачу має бути призначена пенсія
за віком, оскільки статтею 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено переведення з одного виду
пенсії на інший. В цьому випадку за
бажанням пенсіонера може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії. Пенсія
позивачу розрахована у відповідності
із діючим законодавством України.

Апелянт просив розглядати справу
без участі уповноваженого
представника.

Позивач у судовому засіданні
просив залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, як законну та
обґрунтовану, та наполягав на тому, що
розрахунок пенсії за віком має
здійснюватись як новопризначена
пенсія. Відповідач протиправно
здійснив переведення з пенсії
військовослужбовця на пенсію за віком
і, хоча розмір пенсії за віком є
більшим, ніж попередня пенсія, вона має
бути розрахована із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за попередні три роки, як це
передбачено частиною 2 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог
дійшла висновку про наявність підстав
для його скасування.

Як встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 з 17.09.1993 року отримує
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, і деяких інших
осіб». 11 липня 2013 року, досягнувши
пенсійного віку, він звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Самарському районі м. Дніпропетровська
із заявою про призначення йому пенсії
за віком. Не погодившись із розміром
нарахованої пенсії за віком, 05
листопада 2013 року ОСОБА_1 подав на ім'я
начальника Управління Пенсійного
фонду України у Самарському районі м.
Дніпропетровська заяву, в якій просив
розглянути питання нарахування пенсії
за віком із застосуванням показника
середньої заробітної плати за три
календарні роки, які передують року
призначення пенсії (2010, 2011, 2012 р.р.). 20
листопада 2013 року за вих. № Б 92/08/17
ОСОБА_1 була надана відповідь із
роз'ясненням порядку нарахування
пенсії при переведенні з одного виду
пенсії на інший відповідно до статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». 29 листопада 2013 року
ОСОБА_1 звернувся із заявою до
начальника Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області з проханням
привести розмір пенсії за віком у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», як новопризначеної
пенсії, зазначивши, що він відмовився
від попередньої пенсії за вислугу
років. Листом № Б 2723-13 від 13.12.2013 року
ОСОБА_1 було повідомлено про порядок
розрахунку пенсії за віком і
правомірність дій Управління
Пенсійного фонду України у Самарському
районі м. Дніпропетровська. 08 січня 2014
року ОСОБА_1 звернувся до Голови
Пенсійного фонду України із заявою про
розгляд питання про приведення його
пенсії за віком у відповідність з
вимогами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та надати роз'яснення
щодо правильності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» здійсненого розрахунку.
Листом № 282/Б-11 від 04.02.2014 року ОСОБА_1
було повідомлено про призначення
пенсії за віком Управлінням Пенсійного
фонду України у Самарському районі м.
Дніпропетровська згідно вимог чинного
законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність дій Управління
Пенсійного фонду України у Самарському
районі м. Дніпропетровська, оскільки
позивач не надавав свою згоду на
врахування зарплати із застосуванням
показника середньої заробітної плати,
який враховувався під час призначення
попереднього виду пенсії, як це
передбачено статтею 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тому
неправомірно застосував показник
заробітної плати за 2007 рік.

Колегія суддів вважає такий
висновок помилковим з наступних
підстав.

Спір між сторонами виник з приводу
правильності застосування приписів
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які регулюють питання
призначення пенсії та переведення з
одного виду пенсії на інший.

Позивач вважає, що пенсія за віком
має бути розрахована як новопризначена
пенсія, оскільки він відмовився від
попередньої пенсії за вислугу років.
Відповідач наполягає на застосуванні
статті 45 вказаного вище Закону, яка
регулює питання переведення з одного
виду пенсії на інший.

Питання призначення пенсії та
переведення з одного виду пенсії на
інший врегульовані Законом України від
9 липня 2003 року №1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-ІV). Так,
призначення пенсії за віком
здійснюється відповідно до правил
статті 27 цього Закону, згідно якого
розмір пенсії визначається за
формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір
пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата
(дохід) застрахованої особи, визначена
відповідно до статті 40 цього Закону, з
якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс
- коефіцієнт страхового стажу
застрахованої особи, визначений
відповідно до статті 25 цього Закону. За
бажанням застрахованої особи частина
розміру пенсії за віком за період
страхового стажу, набутого до дня
набрання чинності цим Законом, може
бути визначена відповідно до раніше
діючого законодавства, а частина
розміру пенсії за період страхового
стажу, набутого після набрання
чинності цим Законом, - відповідно до
цього Закону. При цьому частина розміру
пенсії за віком, обчислена за раніше
діючим законодавством, не може
перевищувати максимальних розмірів
пенсій, визначених законом для
відповідних категорій пенсіонерів, та
не може бути нижчою, ніж розмір
трудової пенсії за віком з урахуванням
цільової грошової допомоги на
прожиття, що діяли на день набрання
чинності цим Законом. Розмір пенсії за
віком, обчислений за раніше діючим
законодавством, підвищується з дня
набрання чинності цим Законом до дня її
призначення в порядку, передбаченому
частинами першою та другою статті 42
цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на
інший виконується в порядку,
передбаченому частиною третьої статті
45 Закону №1058-ІV, в якій зазначено, що
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду. При
переведенні з одного виду пенсії на
інший за бажанням особи може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Аналіз вище згаданих норм Закону дає
підстави до висновку, що порядок
призначення пенсії за віком і
переведення з одного виду пенсії на
інший є різним як з точки зору
визначення розміру пенсійних виплат,
так і підстав.

Так, відповідно до положень частини
другої статті 40 Закону №1058-ІV показник
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузі
економіки України є незмінним, тобто
таким, який він був на час призначення
пенсії. Таке тлумачення Закону
наведено у постанові Верховного Суду
України від 5 лютого 2013 року. Тому
Управління Пенсійного фонду України у
Самарському районі м. Дніпропетровська
не мало правових підстав при
розрахунку позивачу пенсії за віком
враховувати показник середньої
заробітної плати за 2010, 2011, 2012 роки.

Крім того, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не передбачена
можливість відмови пенсіонера від
призначеної пенсії. Тому доводи
позивача про те, що він відмовився від
призначеної у 1993 році пенсії за вислугу
років, подавши заяву про призначення
йому пенсії за віком, є неспроможними.
Як пояснив позивач у судовому
засіданні, розмір його пенсії за віком
є більшим, ніж пенсія за вислугу років,
проте меншим, ніж міг би бути при
застосуванні показника середньої
заробітної плати за три роки (2010, 2011, 2012
р.р.).

З урахуванням зазначеного вище
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду -
скасуванню як незаконна та
необґрунтована, у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська -
задовольнити.

Постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014
року у справі № 206/961/14-а(2а/206/57/14) -
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко