Справа № 223/655/14-а
Суддя: Жамбровський С. І.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 223/655/14-а
Провадження № 2-а/223/104/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м.Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі: головуючого судді
Жамбровського С . І., при секретарі
Соколовій Л.М., за участю позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Управління пенсійного фонду України в
м. Вугледар Донецької області Вадзюк
Т.Т., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Вугледарського
міського суду Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в м. Вугледар Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Вугледарського міського суду, як до
адміністративного суду, з позовною
заявою до відповідача Управління
пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 12 червня 2014 року він
звернувся до відповідача з заявою для
призначення йому пенсії за віком.
Рішенням начальника УПФУ в м. Вугледар
позивачу відмовлено у призначенні
пенсії на вищезазначених підставах у
зв'язку із тим, що при розрахунку
необхідного для призначення пенсії
страхового стажу відповідач
відмовився включити до пільгового
стажу час навчання позивача у ПТУ,
оскільки перерва між днем закінчення
навчання і днем зарахування на роботу
за набутою професією перевищує три
місяці. Як вбачається з його трудової
книжки, він, після закінчення навчання,
з 04.07.1989 року до 16.10.1989 року працював на
шахті «Південнодонбаська №3» черговим
слюсарем по ремонту обладнання 4
розряду на дільниці теплопостачання.
До того часу, з 01.09.1988 року по 30.06.1989 року,
позивач навчався в
професійно-технічному закладі за
спеціальністю «електрослюсар
підземний», яка за списком №1,
затвердженим постановою РМ СРСР №1173
від 22.08.1956 року, відноситься до
підземних робіт, на яких, відповідно до
трудового законодавства,
забороняється використовувати працю
осіб молодше 18 років. 11 жовтня 1989 року
позивачу виповнилось 18 років, після
чого, з 16 жовтня 1989 року, позивач почав
працювати за фахом - електрослюсар
підземний з повним робочим днем під
землею в шахті. Оскільки з об'єктивних
причин - не досягнення 18-річного віку,
позивач не міг працювати за здобутою
спеціальністю повний робочий день під
землею, при цьому в період навчання
позивач працював електрослюсарем без
залучення до підземних робіт на шахті
«Південнодонбаська №3», після
досягнення 18-річного віку на цьому ж
підприємстві, а з 16.10.1989 року позивач
працював електрослюсарем підземним. На
підставі вищезазначеного позивач
просить суд визнати неправомірним
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледар Донецької області
№917 від 18.06.2014 року про відмову у
призначенні позивачу пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», у зв'язку
із не зарахуванням до спеціального
підземного стажу періоду його навчання
в ПТУ №93 м. Донецька за професією
«електрослюсар підземний» за період з
01.09.1988 рік по 30.06.1989 рік, що складає 10
місяців, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області зарахувати до
спеціального підземного стажу період
навчання в ПТУ №93 м. Донецька за
професією «електрослюсар підземний»
за період з 01.09.1988 рік по 30.06.1989 рік, що
складає 10 місяців та призначити йому
пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Під час судового засідання позивач
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
посилаючись на ст.38 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» та початок
роботи після закінчення ПТУ №93 більше
ніж через 3 місяці.

Суд, дослідивши матеріали справи та
вислухавши доводи сторін, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав:

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років, а працівники
провідних професій на цих роботах:
робітники очисного вибою, прохідники,
вибійники на відбійних молотках,
машиністи гірничих виймальних машин,
сталевари, горнові, агломератники,
вальцювальники гарячого прокату,
оброблювачі поверхневих дефектів
металу (вогневим засобом вручну) на
гарячих дільницях, машиністи кранів
металургійного виробництва (відділень
нагрівальних колодязів та стриперних
відділень), - за умови, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Такий же порядок пенсійного
забезпечення поширюється і на
працівників, безпосередньо зайнятих
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничо-рятувальних частин) на шахтах
по видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, що
реструктуризуються або знаходяться в
стадії ліквідації, але не більше 2
років.

Відповідно до пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України (36-2003-п), та
за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Як зазначає ч.4 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

За п. «д» ч.3 ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу роботи
зараховується також: навчання у вищих і
середніх спеціальних навчальних
закладах, в училищах і на курсах по
підготовці кадрів, підвищенню
кваліфікації та перекваліфікації, в
аспірантурі, докторантурі і клінічній
ординатурі.

Суд не може прийняти до уваги
заперечення представника відповідача
з посиланням на ч.1 ст.38 Закону України
«Про професійно-технічну освіту»,
№103/98-ВР від 10.02.1998 року з зазначенням,
що час навчання у
професійно-технічному навчальному
закладі зараховується до трудового
стажу учня, слухача, у тому числі в
безперервний і в стаж роботи за
спеціальністю, що дає право на пільги,
встановлені для відповідної категорії
працівників, якщо перерва між днем
закінчення навчання і днем зарахування
на роботу за набутою професією не
перевищує трьох місяців, так як цей
Закон прийнятий пізніше спірного
періоду і не може бути застосований
оскільки не має зворотної дії в часі.

Крім того відповідно до ч.1 ст.190 КЗпП
УРСР, в редакції яка діяла в спірний
період, заборонялося використання
праці осіб молодше вісімнадцяти років
на важких роботах та на роботах зі
шкідливими чи небезпечними умовами
праці, а також використовувати на
підземних роботах.

А в ст.197 КЗпП УРСР вказувалося, що
молоді працівники, закінчивши
професійно-технічні та технічні
училища, та молоді спеціалісти,
закінчивши вищі та середні спеціальні
учбові заклади, забезпечуються працею
з відповідністю з отриманою
спеціальністю чи кваліфікацією.

Судом встановлено що позивач з 01.09.1988
року по 30.06.1989 року 10 місяців навчався в
ПТУ №93 за спеціальністю електрослюсар
підземний, а 09.03.1989 року прийнятий на
роботу електрослюсарем черговим та по
ремонту обладнання 2 розряду для
проходження виробничої практики, з
16.10.1989 року переведений
електрослюсарем підземним 3 розряду з
повним робочим днем в шахті (а.с.6-7, 13-14).

12 червня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії (а.с.10).

18 червня 2014 року відповідач прийняв
рішення про відмову позивачу в
призначені пенсії, мотивуючи тим, що
позивач не має необхідних 25 років
пільгового стажу на підземних роботах,
не врахувавши період навчання в ПТУ №93
(а.с.11-12).

З ухвали Вищого адміністративного
суду, постановленої 25.08.2010 року №К-19641/09,
висновки якої є обов'язковими для
застосування загальними судами,
вбачається, що поняття «спеціальність»
та «посада», за якою працював позивач,
не є тотожними, оскільки робота
позивача на посаді вимагає необхідного
комплексу дій та відповідних знань,
відповідної освіти чи кваліфікації,
які особою отримуються шляхом навчання
у відповідному закладі при здобутті
необхідної для зайняття певної посади
спеціальності (професії, фаху). Здобута
позивачем у період навчання
спеціальність надала йому можливість
працювати на посаді, а тому повинна
бути зарахована до пільгового стажу,
право на пенсію за віком на пільгових
умовах - є вірним. Позивач навчався в
професійно-технічному закладі за
спеціальністю «електрослюсар
підземний», яка за списком №1,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року,
відноситься до підземних робіт, на
яких, відповідно до трудового
законодавства забороняється
використовувати працю осіб молодше 18
років. 11 жовтня 1989 року позивачу
виповнилось 18 років, після чого, з 16
жовтня 1989 року, позивач почав працювати
за фахом - електрослюсар підземний з
повним робочим днем під землею в шахті.
Таким чином він більше 3-х місяців після
закінчення навчання не зміг працювати
за отриманою професією не з власної
вини, а відповідно до діючого
законодавства не міг приступити до
обраної професії і фаху згідно
Конституції УРСР, так як на час
закінчення навчання був неповнолітнім.
А також відповідно до пп.з ч.1 та ч.3 п.109
«Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій»,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590,
з усіма змінами та доповненнями, яке
було чинне на час навчання, окрім
роботи в якості робітника або
службовця в загальний стаж роботи
зараховується також навчання в
училищах і школах системи державних
трудових резервів і системи
професійно-технічної освіти (в
ремісничих, залізничних училищах,
гірничопромислових школах і училищах,
школах фабрично-заводського навчання,
училищах механізації сільського
господарства, технічних училищах,
професійно-технічних училищах і т. п.) і
в інших училищах, школах і на курсах з
підготовки кадрів, з підвищення
кваліфікації та з перекваліфікації.
При призначенні на пільгових умовах
або в пільгових розмірах пенсій по
старості та інвалідності робітникам і
службовцям, які працювали на підземних
роботах, на роботах з шкідливими
умовами праці та в гарячих цехах і на
інших роботах з важкими умовами праці
(підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника їх
сім'ям, а також пенсій по старості
робітницям підприємств текстильної
промисловості (підпункт "в" пункту 16)
періоди, зазначені у підпунктах "к" і "л",
прирівнюються по вибору особи, яка
звернулася за призначенням пенсії або
до роботи, яка передувала даному
періоду, або до роботи, яка слідувала за
закінченням цього періоду. Період,
зазначений у підпункті "з",
прирівнюється до роботи, яка слідувала
за закінченням цього періоду.

На підставі викладеного ст.ст.188, 190 КЗпП
УРСР, ст.ст.13, 14, 56, 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пп.з ч.1 та ч.3 п.109
«Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій»,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590,
з усіма змінами та доповненнями,
керуючись ст.ст.8, 14, 22, 160, 165, 167, 186, 254 КАС
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледар Донецької області №917 від
18.06.2014 року про відмову у призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до
ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», у зв'язку із не
зарахуванням до спеціального
підземного стажу періоду його навчання
в ПТУ №93 м. Донецька за професією
«електрослюсар підземний» за період з
01.09.1988 рік по 30.06.1989 рік, що складає 10
місяців та відмінити його.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Вугледар Донецької
області зарахувати до спеціального
підземного стажу ОСОБА_1 період
навчання в ПТУ №93 м. Донецька за
професією «електрослюсар підземний»
за період з 01.09.1988 рік по 30.06.1989 рік , що
складає 10 місяців та призначити йому
пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку і подана в
апеляційну інстанцію через
Вугледарський міський суд Донецької
області протягом 10-ти днів з дня
проголошення постанови, а в зв'язку з
застосуванням судом ч.3 ст.160 КАС
України протягом 10 днів з дня отримання
копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області
С . І. Жамбровський