Справа № 826/6668/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6668/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2014 року 15:39 № 826/6668/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів у м.Севастополі

про

визнання протиправними дій, скасування постанови №224 від 20.12.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", (далі - позивач), звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі, (далі - відповідач), про визнання протиправними дій, скасування постанови №224 від 20.12.2013 р.

У позовних вимогах позивач просив:

- визнати дії посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі при проведенні позапланової перевірки магазину ТОВ "Дієса" за адресою: м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40, протиправними;

- скасувати постанову про накладення штрафних санкцій №224 від 20.12.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в ході своєї діяльності магазин ТОВ "Дієса" не допускав порушень закону, перевірка була проведена відповідачем без достатніх правових підстав, що не може нести для суб'єкта господарювання належних правових наслідків, у зв’язку з чим оскаржувана постанова №224 від 20.12.2013 р. є необґрунтованою та протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’являвся, заперечень на позовну заяву суду не надавав.

Необхідність у заслуховуванні свідка чи експерта у справі відсутня, так само, як і відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

29.11.2013 р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі на підставі наказу від 27.11.2013 року №232, направлення від 27.11.2013 року №000446, згоди Держспоживінспекції України за зверненням Спілки захисту прав споживачів Солом’янського району м. Києва було проведено позапланову виїзну перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів у магазині "Ельдорадо" ТОВ "Дієса", розташованого в м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40, за наслідками якої було складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000358 від 29.11.2013 року (далі – Акт перевірки №000358), в якому зафіксовані наступні порушення: наявність у продажу товарів без необхідної, своєчасної, доступної інформації для споживача; наявність у продажу товарів без документів, що засвідчують їх якість та безпеку (сертифікатів відповідності або декларацій про відповідність).

20 грудня 2013 року відповідачем на підставі Акту перевірки №000358 була прийнята Постанова про накладення стягнень №224 від 20.12.2013 р. (надалі – Постанова №224), якою до позивача застосовано штраф у розмірі 2720,00 грн., а саме: за реалізацію товарів без необхідної, повної, доступної, достовірної та своєчасної інформації для споживачів застосовано санкції у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно розрахунку за пункти №3, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 18, 20, 21, 22 додатку 7 до акту перевірки, а саме: 14*85,00=1190,00 грн. та за реалізацію продукції, що підлягає обов’язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності a6o свідоцтва про визнання відповідності, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно розрахунку за пункти №1, 2, 4, 8, 13, 16, 17, 19, 23 додатку 7 до акту перевірки, а саме: 9*170,00=1530,00 грн.

Вважаючи, зазначену вище, Постанову №224 необґрунтованою, а дії щодо проведення перевірки протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Законом України "Про захист прав споживачів" №1023-XII, (далі – Закон №1023-XII), врегульовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів.

Відповідно до Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 09.11.2011 року № 206, територіальними органами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів є інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 4.1 Положення №206 зафіксовано, що інспекції відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів (крім Держспоживінспекції в Автономній Республіці Крим), рекламу в цій сфері та державний ринковий нагляд.

В свою чергу, нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), є Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (надалі – Закон №877).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону №877, підставою для здійснення позапланових заходів, зокрема, є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 7 Закону №877 передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Водночас, як вбачається зі змісту оскаржуваної Постанови №224 та Акту перевірки №000358, відповідачем застосовано до позивача штрафні санкції:

- за реалізацію товарів (LED телевізор Toshiba 32PB200V1; Пилесос Dyson DC22 Allergy Parguit; Пилесос Dyson DC29dB Allergy Parguit; Пилесос Dyson DC32 Origin; Пилесос Rowenta RO 3871 R1 Compac; Пральна машина Bosch WIX204630E; Пральна машина Candy Evo 3125 4L; Кавоварка Bosch TKA 0411VED 9207; Кавоварка espresso Delonghi EC750; Кавоварка Krups KR 5006 Ciscolo; Морозильна камера Candy CFU 195/1F; Морозильна шафа Gorenie FN65SYW; Холодильник Snaige RF4701801A; Холодильник Candy CFD2464E)

- за реалізацію продукції, що підлягає обов’язковій сертифікації в Україні (а саме: LED телевізор Philips 32 PFL3258T/12; LED телевізор Philips 32 PFL3018T/12; LED телевізор Sony KDL4OK473; Пилесос Zelmer 829.0 ST; Кавоварка Krups KR 2106 DGMELO; Вентилятор Hilton HL 4961; Зволожувач повітря Maxwell MW 3553; Морозильна камера Vestfront VDAIFW; Холодильник LG GW-B 257QVQA), але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності a6o свідоцтва про визнання відповідності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України “Про захист прав споживачів” споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність або відсутність у складі продуктів харчування генетично модифікованих компонентів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця);

10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування (частина друга статті 15 Закону України “Про захист прав споживачів”).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів", інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Положеннями п.п.17, 18 та 21 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. №833, забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку. У документах на товари, що підлягають обов'язковій сертифікації, повинні зазначатися реєстраційні номери сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності. Суб'єкт господарювання зобов'язаний надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари.

Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження відсутності порушень вимог законодавства про захист прав споживачів, зазначених в оскаржуваній Постанові №224, не було надано належних та достатніх доказів.

Надані представником позивача під час судового розгляду справи копії фотокарток, скртифікатів про відповідність та декларацій про відповідність, які за твердженнями останнього, вказують на наявність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, яка була об’єктом перевірки, не спростовують висновків відповідача, зроблених під час перевірки позивача, оскільки не дають підстав стверджувати, що дані факти існували під час проведення посадовими особами Інспекції позапланової перевірки ТОВ «Дієса», результати якої оскаржуються. При цьому, інших доводів на обґрунтування власної позиції представником позивача не надано, а з матеріалів справи не вбачається.

Згідно статті 23 Закону України “Про захист прав споживачів” у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за:

- реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 3 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів");

- відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 7 частини першої статті 23 Закону України “Про захист прав споживачів”).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі не було допущено протиправності дій при проведенні позапланової перевірки магазину ТОВ "Дієса" за адресою: м. Севастополь, пр-т Генерала Острякова, 65а/40, а також було обґрунтовано прийнято Постанову №224.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі про визнання протиправними дій, скасування постанови №224 від 20.12.2013 р. відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Ю.Т. Шрамко