Справа № 825/3225/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м.
Чернігів Справа
№ 825/3225/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Тищенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу в порядку ст. 41 КАС
України, в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Менської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області до
приватного акціонерного товариства
«Будівельник - 84» про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Менська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
звернулась до суду з адміністративним
позовом про стягнення з розрахункових
рахунків приватного акціонерного
товариства «Будівельник - 84»
податкового боргу по земельному
податку з юридичних осіб у сумі 5540,76
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач є платником податків і
зобов'язаний сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законодавством
терміни, однак всупереч ст. 16
Податкового кодексу України має
вищезазначений податковий борг.

Представник позивача через канцелярію
суду подав заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання повторно не з'явився, про
дату, час та місце судового розгляду
згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Приватне акціонерне товариство
«Будівельник - 84» ()
зареєстроване в якості юридичної особи
25.10.1995, про що 21.03.2005 внесено відповідний
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
копією витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 03.02.2014 № 18076825 (а. с.
4-5), взяте на податковий облік Менською
МДПІ 25.10.1995 за № 168, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 28.11.2012 № 2936 (а. с. 6).

Відповідач у відповідності до п. 15.1 ст.
15 Податкового кодексу України (далі - ПК
України) є платником податків та згідно
п. п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів, сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до статті 269 Податкового
кодексу України платниками земельного
податку є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Стаття 14 Закону України «Про плату за
землю» від 03.07.1992 № 2535 передбачає, що
платники земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
(крім громадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та орендної
плати щороку за станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про плату за землю» податкове
зобов'язання по земельному податку, а
також по орендній платі за землі
державної та комунальної власності,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Так, відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 287.4 статті 287 Податкового
кодексу України визначено, що
податкове зобов'язання по земельному
податку, визначене в податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

В порушення вищезазначених норм,
відповідач має податковий борг по
земельному податку з юридичних осіб у
сумі 5540,76 грн, який виник на підставі
прийнятих податкових
повідомлень-рішень від 21.07.2014 №
(а. с. 15), від 08.09.2014 № (а. с. 17).

У відповідності до п. 58.3 ст. 58 ПК України
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Вказані вище податкові
повідомлення-рішення направлено
відповідачу за податковою адресою
останнього та вручено, про що на
корінцях податкових
повідомлень-рішень маються відмітки (а.
с. 15, 17).

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення не оскаржувались
ні в адміністративному, ні в судовому
порядку.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що податковий борг виник
внаслідок несплати відповідачем
узгодженого податкового зобов'язання,
а передбачені чинним законодавством
заходи не призвели до погашення
вказаного податкового боргу.

Приймаючи до уваги, що відповідач має
непогашений податковий борг, частково
до набрання чинності Податковим
кодексом України, тобто до 01.01.2011 та
непогашений у період його дії, суд
вважає за необхідне частково
керуватися нормами, чинними на момент
виникнення спірних правовідносин, а
також чинними на даний час.

У відповідності з вимогами ст. 59
Податкового кодексу України та ст. 6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та держав фондами» від 21.12.2000
№ 2181, податковим органом використані
всі засоби щодо стягнення податкового
боргу, зокрема, направлено першу
податкову вимогу від 18.04.2008 № 1/38 (а. с. 7)
та другу податкову вимогу від 09.06.2008 №
2/58 (а. с. 8), які були направлені
рекомендованою кореспонденцією та
вручені відповідачу, про що на поштових
відправленнях маються відмітки (а. с. 7,
8).

З матеріалів справи вбачається, що
податковий борг відповідача виник до
прийняття Податкового кодексу України
та в повному обсязі не погашався, а тому
податкові вимоги, як у відповідності до
ст. 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», так і ст. 60 ПК
України не відкликались, а також, що
податкові вимоги, відповідачем в
досудовому чи в судовому порядку не
оскаржені, але борг не сплачено.

У відповідності до п. 1.3 ст.1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податковий борг (недоїмка) -
це податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що податковий борг виник
внаслідок несплати відповідачем
узгодженого податкового зобов'язання,
а передбачені чинним законодавством
заходи не призвели до погашення
вказаного податкового боргу.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 статті 20 ПК
України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України органом
стягнення є виключно органи державної
податкової служби - щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, а також стосовно
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладається на органи державної
податкової служби.

Контроль за правильністю нарахування,
повнотою і своєчасністю сплати
податків і зборів, у відповідності до
ст. 61 ПК України, покладено на органи
державної податкової служби.

З огляду на встановлене, враховуючи
пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу
України, яким встановлено, що стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини, суд визнає позовні вимоги
про стягнення вищезазначеного
податкового боргу підтвердженими
належними та допустимими доказами і
такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 41, 71, 112, 113, 122, 136, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Менської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області, -
задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків
приватного акціонерного товариства
«Будівельник - 84» (код 14226771, 15600,
Чернігівська область, м. Мена, вул.
Леніна, 57):

- 1323, ПАТ №Промінвестбанк», МФО
300012, (долар США);

- 01, ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦ,БАНК», МФО
339339, (укр. грн);

- 4100, АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, (укр.
грн);

- 260043020, МЕНСЬКА ФІЛІЯ АБ
«ПРИВАТІНВЕСТ», МФО 353025, (долар США);

- 0265, Ф.»ВІД.ПІБ В СМТ.БЕРЕЗНА
ЧЕРНІГІВ.ОБЛ», МФО 353519, (укр. грн);

- 3021, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (долар США);

- 3001, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 3021, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 3001, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 3002, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 3001, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 3101, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 3122, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (долар США);

- 3121, ЧЕРНІГ.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
м. Чернігів, МФО 353586, (укр. грн);

- 8706, ПАТ КБ «ПРАВЕКСБАНК», МФО 353586,
(укр. грн)

податковий борг по земельному податку
з юридичних осіб у сумі 5540 (п'ять тисяч
п'ятсот сорок) грн 76 коп. на р/р 0277,
УК в Менському районі/м. Мена/13050100, МФО
853592, код отримувача 38030136.

Стягувач: Менська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (, м. Мена, вул.
Леніна, 57, 15600).

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а у
разі проголошення її вступної та
резолютивної частин, або прийняття її у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан