Справа № 804/16038/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Ніколайчук С.В.,
розглянувши у місті Дніпропетровську в
письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю"Галактика-31" про
накладення арешту, -
01 жовтня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі
Криворізької ОДПІ), в якому позивач
просить накласти арешт на кошти та
інші цінності платника податків -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галактика-31»
(податковий номер 21881068), що знаходяться
філії ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Кривий Ріг,
МФО 305750 у сумі 2841,63 грн.
В обґрунтування позову податковий
орган зазначив, що відповідач має
податковий борг перед бюджетом у
розмірі 2841,63 грн., який на момент
звернення до суду з позовом є
Ухвалою суду від 06.10.14р. відкрито
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 21.10.14р.
Позивач в судове засідання свого
представника не направив, про день та
час його проведення повідомлявся
належним чином. В своїй заяві позивач
просив суд розглядати справу за
відсутності їх представника в порядку
письмового провадження.
Відповідач в судове засідання свого
представника також не направив, про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд
встановлює наступне:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Галактика-31»
зареєстроване виконавчим комітетом
Криворізької міської Ради 08.08.1994року,
ідентифікаційний код - 21881068 та
знаходиться на податковому обліку в
Криворізькій північній ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, як основний платник податків
за №529 від 09.09.1994р.
Як вбачається з матеріалів справи,
податковий борг у відповідача виник у
липні 2014 року. Відповідач в період з
02.07.2014 року по теперішній час сплачує
борг за попередні періоди, що призвело
до виникнення пені та штрафних санкцій
відповідно до діючого законодавства.
Судом також встановлено, що
відбувається щомісячне нарахування
податкових зобов'язань згідно наданої
відповідачем податкової декларації, в
результаті постійно виникає
новостворений борг. Отже податкова
вимога, сформована в липні 2014 року не
Таким чином, податковий борг
відповідача виник в результаті не
сплати самостійно задекларованих
платником податків податкових
зобов'язань з плати за землю і станом
на 10.09.2014 року становить - 2841,63грн., а
- 2841,63 грн. - самостійно задекларовані
відповідачем податкові зобов'язання по
податку на додану вартість.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого цим Кодексом для подання
податкової декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
При несплаті зобов'язання у
встановлений строк виникає податковий
борг, який відповідно до 14.1.175. ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
Відповідно до п.п.14.1.162. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України пеня - сума
коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки.
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
може не надсилатися, якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. Податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
З метою погашення податкового боргу
підприємству направлено податкову
вимогу від 02.07.14р. №2087-25 на суму 595,85грн.
Згідно п.п.95.1.-95.3. ст.95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
Водночас, позивачем по даній справі не
заявляється вимога про стягнення з
відповідача в рахунок погашення його
податкового боргу коштів з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків, а також не ставиться питання
про надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
Натомість, вимоги податкового органу -
позивача у справі, стосуються виключно
накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків -
відповідача в порядку ст. 20.1.17 ст.20 ПК
Проаналізувавши норми чинного
законодавства України, дослідивши
докази які містяться в матеріалах
справи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного:
статтею 20 Податкового кодексу України
визначено перелік прав органів
державної податкової служби. Зокрема,
право звертатися до суду з позовом про
накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків
передбачене п.п.20.1.16., п.п.20.1.7. п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України.
Так, згідно п.п.20.1.16. п.20.1. ст.20 ПК
України, органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків шляхом
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, та зобов'язання
такого платника податків виконати
законні вимоги податкового керуючого,
передбачені цим Кодексом, у разі, якщо
платник податків перешкоджає
виконанню податковим керуючим
повноважень, визначених цим Кодексом.
Згідно п.п.20.1.17. п.20.1. ст.20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
Отже, зазначеними нормами чітко
передбачено, що право податкового
органу на звернення до суду з позовом
про накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків виникає
лише в разі, якщо платник податків
перешкоджає виконанню податковим
керуючим повноважень, визначених цим
Кодексом, або якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.
Крім виключного переліку обставин, за
наявності яких у податкового органу
виникає право на звернення до суду з
позовом про накладення арешту на кошти,
Податковим кодексом України
закріплено також особливий порядок
накладення такого арешту.
Зазначене зумовлене тим, що
адміністративний арешт майна
(складовою якого є, в тому числі, кошти
платника податків) у відповідності до
ст.94 Податкового кодексу України є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків своїх
податкових зобов'язань.
Так, у відповідності до п.п.94.4. ст.94 ПК
України арешт може бути накладено
органом державної податкової служби на
будь-яке майно платника податків, крім
майна, на яке не може бути звернено
стягнення відповідно до закону, та
коштів на рахунку платника податків.
Натомість, відповідно до абз.2 п.п.94.6.2.
п.94.6. ст. 94 Податкового кодексу України
арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.
Відповідно до п.п.7.1, 7.3 розділу 7 Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 1398 від 07.11.2011 р., зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 04.01.2012 р.
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду. Для
застосування арешту коштів на рахунку
платника податків орган державної
податкової служби подає до суду
позовну заяву у порядку, передбаченому
КАС України, у день прийняття рішення
про застосування адміністративного
арешту майна платника податків.
Отже, з аналізу наведених вище норм
вбачається, що, на відміну від арешту
майна платника податків, який
застосовується за рішенням керівника
податкового органу, реалізація права
податкового органу на застосування
арешту коштів платника податків
здійснюється виключно шляхом
безпосереднього звернення до
адміністративного суду з позовом про
накладення арешту на кошти на рахунках
платника податків - в день прийняття
керівником податкового органу
відповідного рішення про накладення
арешту на майно платника податку.
При цьому, арешт коштів на рахунку
платника є різновидом
адміністративного арешту, а тому
підстави для його застосування,
визначені п.94.2. ст.94 ПК України, є
загальними як для арешту майна, так і
для арешту коштів платника податків.
Так, відповідно до п.п.94.2. ст.94
Податкового кодексу України арешт
майна може бути застосований органами
державної податкової служби лише за
наявності обставин, вичерпний перелік
яких наведено у п.п.94.2.1.-94.2.7. п.94.2. ст.94
Податкового кодексу України, а саме:
якщо з'ясовується одна з таких
обставин: платник податків порушує
правила відчуження майна, що перебуває
у податковій заставі; фізична особа,
яка має податковий борг, виїжджає за
кордон; платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
дозволи (ліцензії) на здійснення
господарської діяльності, торгові
патенти, а також у разі відсутності
реєстраторів розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
в органі державної податкової служби,
якщо така реєстрація є обов'язковою
відповідно до цього Кодексу, або коли
платник податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
Аналогічні норми містить Порядок
застосування адміністративного арешту
майна платника податків (пункт 3.1
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд
зазначає, що адміністративний арешт
коштів на рахунках платника податків
може бути застосовано судом за
позовною заявою податкового органу
- наявності однієї з обставин,
визначених п.п.94.2.1.-94.2.7. п.94.2. ст.94
Податкового кодексу України;
-наявності рішення керівника
податкового органу про застосування
адміністративного арешту майна
Крім того, враховуючи закріплене КАС
України обмеження права суб'єкта
владних повноважень на звернення до
адміністративного суду з позовом до
фізичної чи юридичної особи лише у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України, податковий орган має
також довести наявність підстав,
передбачених п.п.20.1.16., п.п.20.1.7. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України, що
надають йому право звертатися до суду з
позовом про накладення арешту на кошти
платника податків (як вже зазначалося
вище, зазначеними нормами чітко
передбачено, що право податкового
органу на звернення до суду з позовом
про накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків виникає
лише в разі, якщо такий платник
перешкоджає виконанню податковим
керуючим повноважень, визначених цим
Кодексом, або якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу).
Проте, звертаючись до суду з
адміністративним позовом про
накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться в установі
банку Товариства з обмеженою
відповідальністю"Галактика-31",
Криворізька північна ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області не надала суду доказів
наявності жодної з перелічених вище
умов, за настання яких суд може
прийняти рішення про застосування
арешту коштів відповідача, а також
наявності підстав, що надають позивачу
право на звернення до суду із
За викладених обставин, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
застосування арешту коштів та інших
цінностей Товариства з обмеженою
відповідальністю"Галактика-31", що
знаходяться на рахунках у банках
даного підприємства.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -
У задоволенні позову Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю"Галактика-31" про
накладення арешту - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
21.10.14р. Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В. Ніколайчук
С.В. Ніколайчук
О.В. Бринза