Справа № 808/3770/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

13 жовтня 2014 року (15 год. 10 хв.) Справа №
808/3770/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Мащенко Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - Зозуля Д.П.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

11.06.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач) до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби (далі - відповідач), в
якому позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 08.02.2012.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка позивача, за результатами
якої складено акт від 25.01.2012
№4/17-214/НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки). На
підставі Акту перевірки відповідачем
було прийняте оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 08.02.2012.
Висновки Акту перевірки позивач вважає
необґрунтованими, а тому оскаржуване
податкове повідомлення-рішення на
думку позивача є безпідставними та
підлягає скасуванню.

В порядку ст. 15-1 КАС України,
автоматизованою системою
документообігу суду було визначено
головуючого суддю по справі - Мінаєву
К.В.

Ухвалою від 16.06.2014 адміністративний
позов, через його невідповідність
вимогам ст. 106 КАС України, був
залишений без руху, позивачу наданий
строк для усунення недоліків позову до
11.08.2014. Позивачем були усунені недоліки
позову.

Ухвалою від 12.08.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 09.09.2014.

03.09.2014 у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю судді Мінаєвої К.В., у
порядку встановленому ст. 15-1 КАС
України, було проведено перерозподіл
даної справи.

03 вересня 2014 року адміністративна
справа №808/3770/14 передана на розгляд
судді Киселю Р.В.

У судове засідання, призначене на
09.09.2014, представники сторін, належним
чином повідомлених про дату, час та
місце судового засідання, не прибули.

За клопотанням позивача судовий
розгляд був відкладений на 23.09.2014.

У судове засідання 23.09.2014 представники
сторін не прибули.

Ухвалою від 23.09.2014 за клопотанням
відповідача провадження у справі було
зупинене до 13.10.2014.

Ухвалою від 13.10.2014 провадження у справі
було поновлено, судове засідання
призначене на 13.10.2014.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав викладених у позовній заяві,
зокрема зазначивши, що підставою для
прийняття оскаржуваного рішення було
включення позивачем до складу
податкового кредиту суми ПДВ по
операціях позивача із ТОВ
«Ресайклінг», яке на момент вчинення
цієї господарської операції не мало
статусу платника ПДВ, а відтак, не мало
права видавати податкові накладні.
Однак, постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28.09.2011 по
справі №2а/0570/13389/2011, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2011, було
скасовано рішення про анулювання
реєстрації ТОВ «Ресайклінг», як
платника податку на додану вартість,
тобто відновлена дія незаконно
скасованого рішення про реєстрацію ТОВ
«Ресайклінг», як платника податку. На
день проведення перевірки та складання
Акту перевірки, ці рішення про
відновлення реєстрації контрагента
ТОВ «Ресайклінг» набули законної сили.
А тому позивач правомірно відображав у
складі податкового кредиту суму ПДВ,
сформовану по операціях із ТОВ
«Ресайклінг». З наведених підстав,
вважає складене податкове
повідомлення-рішення неправомірним, а
отже таким, що підлягає скасуванню.
Просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог з підстав викладених у
запереченнях проти позову, зокрема
зазначивши, що постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
28.09.2011 по справі №2а/0570/13389/2011 було
поставлено видати нове свідоцтво, яким
поновити реєстрацію ТОВ «Ресайклінг»,
як платника податку на додану вартість,
що означає, що права та обов'язки в
підприємства виникають з моменту
видачі нового свідоцтва. Отже, на
момент фінансово-господарських
відносин та видачі податкової
накладної ТОВ «Ресайклінг» не був
платником ПДВ, а тому позивач не мав
права формувати податковий кредит з
податку на додану вартість за липень 2011
року на суму 30915,00 грн. за цією
податковою накладною. Зазначив, що до
перевірки не було надано договір по
взаємовідносинах позивача з ТОВ
«Ресайклінг» та доказів, які б
підтвердили використання позивачем
придбаної продукції. Зазначив, що у
зв'язку з тим, що позивач не надав на
перевірку товарно-транспортні
накладні неможливо встановити факт
реальності перевезення товару,
списання товарно-матеріальних
цінностей, обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування. Тому,
вважає оскаржуване податкове
повідомлення - рішення правомірним,
через що просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 13.10.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи, дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення від 10.01.2012 №17
та наказу відповідача від 10.01.2012 №13
відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати платежів
позивачем по взаємовідносинах з ТОВ
«Ресайклінг» за липень 2011 року.

За результатами перевірки 25.01.2012
відповідачем був складений Акт
перевірки, згідно висновків якого
встановлено порушення позивачем вимог
п. 198.6 ст. 198, пп. 201.4, 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України в результаті чого
позивачем завищено суму податкового
кредиту по податку на додану вартість
за липень 2011 року на суму 30915,00 грн.
08.02.2012 позивач направив заперечення на
Акт перевірки.

На підставі Акту перевірки 08.02.2012
відповідачем було прийняте
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 38643,75 грн. з
яких 30915,00 грн. за основним платежем,
7726,75 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Не погодившись із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням
позивач звернувся до суду із цим
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали висновки
Акту перевірки, то для вирішення
позовних вимог необхідним є
дослідження обґрунтованості цих
висновків.

Відповідач в Акті перевірки позивача
посилається на недотримання, позивачем
вимог

п. 198.6 ст. 198, пп. 201.4, 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Згідно пп. 201.4, 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем
задекларовано податкового кредиту по
податку на додану вартість за липень 2011
року у сумі 30915,00 грн. по господарських
операціях з ТОВ «Ресайклінг».

Позивач мав фінансові правовідносини з
ТОВ «Ресайклінг» по поставці товару
(нефтебітум).

ТОВ «Ресайклінг» на загальну суму 185490,00
грн. в тому числі ПДВ у розмірі 30915,00 грн.
виписано податкову накладну від 06.07.2011
№38 та рахунок-фактуру від 06.07.2011
№СФ-0000031 на зазначену суму.

Позивач розрахувався за товар у
безготівковій формі, шляхом переказу
коштів на банківський рахунок ТОВ
«Ресайклінг», згідно платіжного
доручення №7 від 06.07.2011.

Відповідно до вимог податкового
законодавства, особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

Відповідно до Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість
(Форми № 1-ПДВ, 2-ПДВ, 2-РК, 2-РЖ, 3-ПДВ,
6-РПДВ, 6-РЖ, 1-РС, 2-РС, 3-РС, 6-РРС, 6-РЖС),
затвердженого наказом ДПС України від
22.12.2010 №978 реєстрація осіб платниками
ПДВ, перереєстрація та заміна свідоцтв
про таку реєстрацію проводяться шляхом
внесення записів до Реєстру із
формуванням за кожним таким записом
окремого номера свідоцтва і визначення
дати початку його дії та дати
анулювання.

Особа є зареєстрованою платником ПДВ з
відповідної дати реєстрації, внесеної
до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є
анульованою з дати анулювання
свідоцтва про таку реєстрацію та
виключення цього платника ПДВ з
Реєстру згідно з розділом V цього
Положення.

Реєстрація діє до дати анулювання, яке
відбувається у випадках, визначених
пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу,
якщо:

Анулювання реєстрації здійснюється
шляхом виключення платника ПДВ з
Реєстру. Свідоцтво про реєстрацію
платника податку вважається
анульованим з дати анулювання
реєстрації платника податку.

Анулювання реєстрації за ініціативою
відповідного податкового органу може
бути здійснене на підставах,
визначених у підпунктах "б" - "и" пункту
184.1 статті 184 розділу V Кодексу
(підпункти "б" - "и" пункту 1 цього
розділу).

За наявності підтвердних документів
(відомостей) податковий орган приймає
рішення про анулювання реєстрації
особи - платника ПДВ незалежно від
здійснення податковим органом
документальних та камеральних
перевірок такої особи і їх результатів,
а також обов'язку такої особи бути
зареєстрованою та/або нараховувати чи
сплачувати податок на додану вартість
відповідно до законодавства.

Якщо анулювання реєстрації
здійснюється за ініціативою
податкового органу, платник податку
зобов'язаний повернути податковому
органу Свідоцтво та всі засвідчені
копії Свідоцтва разом із супровідним
листом протягом 20 календарних днів від
дня прийняття рішення про анулювання.

Рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ за ініціативою
податкового органу може бути оскаржене
відповідно до чинного законодавства.

Підставою для внесення до Реєстру
запису про відміну анулювання
реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про відміну анулювання реєстрації та
скасування свого рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ.
Рішення із копіями відповідних
документів направляються до
центрального органу державної
податкової служби для розгляду та
внесення відповідних змін до Реєстру.

Рішення податкового органу про відміну
анулювання реєстрації та скасування
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ викладається з описом
ситуації, посиланням на Кодекс,
зазначенням мотивів та обґрунтувань
прийняття такого рішення, оформляється
на бланку та підписується керівником
такого органу чи особою, яка виконує
його обов'язки.

Судом встановлено, що свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість №100308479 від 13.11.2010 ТОВ
«Ресайклінг» анульовано 17.06.2011 у
зв'язку з внесенням запису до ЄДР про
відсутність за місцезнаходженням.

Згідно відповіді Макіївської ОДПІ від
20.09.2011, на запит відповідача про
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Ресайклінг» за липень 2011 року,
провести зустрічну звірку немає
можливості, оскільки не встановлено
місце знаходження підприємства, про що
складено акт від 30.09.2011 №1400/23-3/36245043 про
неможливість проведення зустрічної
перевірки контрагента ТОВ
«Ресайклінг».

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в провадженні
Донецького окружного
адміністративного суду перебувала
адміністративна справа №2а/0570/13389/2011
щодо спору між ТОВ «Ресайклінг» до
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Макіївської міської
ради, Макіївської ОДПІ, Державної
податкової адміністрації у Донецькій
області, Державної податкової
адміністрації України про визнання
рішення протиправним та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28.09.2011 по
справі №2а/0570/13389/2011, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2011,
адміністративний позов було
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Миколаївської ОДПІ
щодо направлення запиту про
встановлення місцезнаходження ТОВ
«Ресайклінг». Зобов'язано відділ
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Макіївської
міської ради скасувати запис
№8005870 від 14.06.2011 про відсутність
підтвердження відомостей про ТОВ
«Ресайклінг», що внесений до ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Зобов'язано
Макіївську ОДПІ скасувати рішення №22
від 17.06.2011 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість.
Зобов'язати Макіївську ОДПІ надати ТОВ
«Ресайклінг» нове свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість. Зобов'язано Макіївську ОДПІ
поновити реєстрацію ТОВ «Ресайклінг»
як платника податку на додану вартість
шляхом внесення відповідного запису до
Реєстру платників податків. Стягнуто
судовий збір у сумі 3,00 грн. В іншій
частині позову - відмовлено. Зазначене
рішення набрало законної сили 18.11.2011.

На виконання рішення Донецького
окружного адміністративного суду ТОВ
«Ресайклінг» було поновлено у Реєстрі
платників ПДВ, видано нове свідоцтво
від 27.08.2012 №200064847.

Суд зазначає, що ТОВ «Ресайклінг» було
поновлено в реєстрі платників ПДВ з
попередньої дати реєстрації. Свідоцтво
про реєстрацію платника податку на
додану вартість №100308479 від 13.11.2010 діяло
по 26.08.2012, а нове свідоцтво почало діяти
з 27.08.2012.

Відтак, ТОВ «Ресайклінг» мало право
видавати позивачу податкову накладну
від 06.07.2011 №38 на підтвердження факту
отримання товару, який поставлявся цим
підприємством.

З наведених вище підстав суд доходить
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог щодо
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення та
необхідність його скасування, при
цьому суд зазначає, що Акт перевірки не
містить жодного посилання про не
підтвердження позивачем реальності
господарських операцій із ТОВ
«Ресайклінг», а висновків про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства відповідач дійшов лише у
зв'язку із відсутністю у ТОВ
«Ресайклінг» станом на липень 2011 року
статусу платника ПДВ, що, як
встановлено вище не відповідає дійсним
обставинам справи.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Доданою до матеріалів справи
квитанцією від 26.06.2014 документально
підтверджується факт сплати позивачем
судового збору в сумі 182,70 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 08.02.2012, яким Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 38643,75 грн., з
яких за основним зобов'язанням 30915 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
7728,75 грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1,
зареєстрований: 69063, АДРЕСА_1) судовий
збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят
дві гривні 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова виготовлена у повному обсязі
17.10.2014