Справа № 808/2473/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 рокусправа № 808/2473/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя до Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» про відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя (далі - позивач або УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя) звернулось з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» (далі - відповідач
або ПАТ «Український графіт»), в якому
просило стягнути з відповідача суму
позовних вимог у розмірі 43 422,15 грн. по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«Український графіт» добровільно не
сплачує суму заборгованості, у розмірі
43 422,15 грн., за період з грудня 2013 року
по лютий 2014 року включно, по сплаті
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
УПФУ в Саксаганському районі
Дніпропетровської області.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Український графіт»
суму позовних вимог у розмірі 43 422,15 грн.
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на рахунок УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя.

Рішення суду обґрунтовано наявністю
обов`язку відповідача відшкодовувати
органу Пенсійного фонду фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та невиконанням
відповідачем цього обов`язку.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій вказує на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС

України не перешкоджає розгляду справи
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ПАТ "Український графіт"
(ідентифікаційний код 00196204) є юридичною
особою, яка відповідно до Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а також
платником страхових внесків
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до виданих відповідачем
довідок про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсії, громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на підставі п.
"а" ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ
призначені пільгові пенсії.

Згідно із розрахунком боргу від 27.03.2014
року № 5154/02 та докладним розрахунком
боргу (за кожним пенсіонером окремо)
від 27.03.2014 року № 5153/02, відповідачем не
відшкодуються УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя фактичні витрати на виплату
та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах
відповідно до п. "а" ст.13 Закону України
№ 1788-ХІІ за період з грудня 2013 року по
лютий 2014 року включно, та станом на
01.03.2014 року сума витрат становить 43 422,15
грн.

Відповідачу надсилались повідомлення -
Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
№1058-ІV, але сума заборгованості ПАТ
"Український графіт" сплачена не була.

Статтею 1 Закону України № 1058-ІV
встановлено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Виходячи з приписів п. 16 розділу 15
Прикінцевих положень Закону України
№ 1058-ІV до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України, інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
Закону України № 1788-ХІІ застосовується
в частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Відповідно до вимог чинного
законодавства України ПАТ "Український
графіт" повинно своєчасно і в повному
обсязі сплачувати збір та внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду.

Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України
№ 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи, працівники,
зайняті повний робочий день на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
за списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць.

Список №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
застосовуються на підприємствах, в
установах і організаціях незалежно від
їх підпорядкування і форм власності.

Пільговий стаж обчислюється за
фактичною тривалістю роботи із
шкідливими і важкими умовами праці
згідно з довідками підприємств.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону
України № 1058-ІV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах і особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України №
1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України №
1058-ІV особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

Порядок відшкодування вказаних витрат
Пенсійному фонду України також
врегульований розділом 6 "Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками і застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України",
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003
року, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663
(далі - Інструкція №21-1).

Згідно з п.п.6.4 - п.п.6.8 п.6 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах
відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України
№ 788-ХІІ, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня, та
щомісячно до 25-го числа підприємства
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
віком, призначених на пільгових умовах,
що призначені в минулих роках.

Позивачем надано Розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "а" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій), які за спірний період
направлялися відповідачу за його
юридичною адресою.

З урахуванням викладених обставин та
норм чинного законодавства, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
позивачем підтверджено наявність у
відповідача зобов'язання з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій
вищезазначеним пенсіонерам за період з
грудня 2013 року по лютий 2014 року включно
в сумі 43 422,15 грн., яке виконано не було.

Стосовно посилання відповідача на
непропорційний розподіл стажу роботи
на підприємствах слід зазначити, що
відповідно до п.6.2 постанови правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року №21-1 "Про затвердження Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України", витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному обсязі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових роботах.

Вищевказаними розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
та Відомостями про розподіл пільгового
стажу підтверджується розмір
(пропорційно до стажу роботи) суми до
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсії, призначеної
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Крім того, судом першої інстанції
досліджено довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії, видані
відповідачем вищезазначеним
пенсіонерам, які працювали на роботах
за Списками №1, а також протоколи та
розрахунки стажу вищевказаних
пенсіонерів, яким призначено пенсії за
віком на пільгових умовах.

Разом з цим, відповідач, заперечуючи
проти позову не надав до суду будь-яких
платіжних документів, які б свідчили
про повне/часткове відшкодування
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій вищезазначених пенсіонерів.

Щодо відшкодування пенсій, призначених
відповідно до ст. 13 та ст. 100 Закону
України № 1788-ХІІ, особам, які мають
відповідний стаж роботи до 01.01.1992 року,
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 100 Закону України №
1788-ХІІ, особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13-14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Із змісту ст. 100 Закону України № 1788-ХІІ
випливає, що право на пенсію відповідно
до вказаної статті має особа, яка
набула необхідний стаж роботи із
шкідливими і важкими умовами праці, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року
і після цієї дати не працювала на цих
роботах. В свою чергу, особі, яка до і
після 01.01.1992 року працювала на роботах,
передбачених Списками, пенсія
призначається відповідно до ст. 13
Закону України № 1788-ХІІ.

Відповідно до Постанови Верховної Ради
України "Про порядок введення в дію
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 06.12.1991 року №1931-ХІІ,
Закон України № 1788-ХІІ введений в дію в
повному обсязі з 1 квітня 1992 року.

Згідно з п. 8 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
18.11.2005 №383, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року № 1451/11731, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до статті 100 Закону
України №1788-ХІІ застосовуються "Список
№ 1 производств, цехов, профессий и
должностей на подземных работах, на
работах с вредными условиями труда и в
горячих цехах, работа в которых дает
право на государственную пенсию на
льготных условиях и в льготных раз
мерах", затверджені постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №
1173.

При цьому, згідно з п. 3 цього Порядку
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року.

Крім того, в листі Пенсійного фонду
України "Щодо відшкодування
підприємствами фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до статті 100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 21.05.2003 року № 04/3846
зазначено, що особі, яка до і після
01.01.1992 року працювала на роботах і на
підприємстві проведена атестація
робочих місць, пенсія призначається
відповідно до статті 13 Закону № 1788".

Колегія суддів зазначає, що
відшкодуванню не підлягають витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, на підставі ст. 100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" лише за умов, якщо
пенсіонери працювали на відповідних
роботах до 01.01.1992 року, станом на цю дату
набули права на отримання таких пенсій,
та не продовжували працювати після
01.01.1992 року, а відтак розмежування
відповідачем періодів до 1992 року та
після є безпідставним.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що відповідач, як платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якої вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду України фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій у повному розмірі.
Тому, заборгованість у сумі 43 422,15 грн.
за період з грудня 2013 року по лютий 2014
року включно, яка обліковується за
відповідачем перед органом Пенсійного
фонду України, підлягає стягненню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя до Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» про відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай