Справа № 333/3458/13-а
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2014 рокусправа № 333/3458/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Департаменту
комунальної власності та приватизації

Запорізької
міської ради

на постанову Комунарського
районного суду міста Запоріжжя

від 06 грудня 2013 року

у справі № 333/3458/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1;

до відповідача Департаменту
комунальної власності та приватизації

Запорізької
міської ради

пр. Леніна, 206, м.
Запоріжжя,69105

про визнання дій
протиправними, -

встановив: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 подала позов до Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради про визнання
протиправною дії відповідача щодо
зобов'язання вирішення позивачем
питання приватизації орендованого
майна - нежитлового приміщення № 131
першого поверху площею 13,3 кв.м. за
адресою місто Запоріжжя, вул.
Малиновського, буд.4, з мешканцями
будинку (проведення по квартирного
опитування чи проведення загальних
зборів мешканців).

Комунарський районний суд міста
Запоріжжя (суддя Холод Р.С.) своєю
постановою від 06 грудня 2013 року
адміністративний позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
приміщення не призначене для
експлуатації будинку та побутового
обслуговування його мешканців,
оскільки не є допоміжним приміщенням.
Відповідач вийшов за межі переліку
документів, які передбачені
законодавством при зверненні з заявою
про включення орендованого майна до
переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим Актом, у поданій апеляційній
скарзі Департамент комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради, Відповідач, вказував на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилався на те, що
позивач подав позов ще до порушення
своїх прав. Відповідач діяв в межах
законодавства, отже відсутні підстави
для задоволення позову.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. В позові
відмовити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: 01 серпня 2009 року між
Управлінням житлового господарства
Запорізької міської ради
(Орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар)
укладено договір оренди нежитлового
приміщення № 2020/05.

За умовами договору об'єктом оренди є
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_2.

Об'єкт оренди передано на підставі
рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 23 липня 2009
року за № 280/33 з метою розміщення
магазину з продажу продовольчих
товарів.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про включення орендованого
майна до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу.

Листом № 6823/01-12/7758 від 26.11.2012р.
Департамент комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради
повернув позивачу подані документи,
оскільки не додана довідка органу ДПС
про подання декларації про майновий
стан і доходи (податкову декларацію) та
зазначено про необхідність вирішення
питання приватизації майна з
мешканцями будинку.

Визнання дій відповідача
протиправними в частині зобов'язання
вирішення питання приватизації майна з
мешканцями будинку, викладене в листі
№ 6823/01-12/7758 від 26.11.2012р., було предметом
судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" встановлює, що Приватизація
державного житлового фонду (далі -
приватизація) - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Згідно пункту 2 статті 10 наведеного
Закону власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т.ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 4-рп/2004 від 02.03.2004 року визначено, що
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні і т.ін.)
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема,
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми колегія суддів приходить до
висновків, що допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку, призначені
для забезпечення експлуатації будинку
та побутового обслуговування
мешканців будинку, передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

В свою чергу, за результатами
проведення будівельно-технічної
експертизи № 1890 від 31.10.2013 року,
нежитлове приміщення № 131 жилого
будинку № 4 по вулиці Малиновського у
місті Запоріжжі, є нежилим приміщенням
в структурі жилого будинку, відсутні
будь-які інженерні комунікації та
технічні пристрої для забезпечення
санітарно-гігієнічних умов та
забезпечення експлуатації квартир.

Спірне приміщення є нежитловим і не є
допоміжним.

Крім того, відповідно до Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 24.03.2001 р. № 127,
нерухоме майно підлягає технічній
інвентаризації комунальними
підприємствами - бюро технічної
інвентаризації. На підставі матеріалів
технічної інвентаризації складаються
інвентаризаційні справи та технічні
паспорти, встановлюється вартість
об'єктів, зокрема, визначаються площі і
об'єми будинків, допоміжних будівель та
споруд, визначається будівельна та
інвентаризаційна вартість будинків,
зокрема, прибудови, підвали (цокольні
поверхи, погреби під будинками). На
кожний об'єкт заводиться окрема
інвентаризаційна справа і
запроваджується літерування та
нумерація будинків, допоміжних
будівель та споруд.

Аналізуючи матеріали технічної
інвентаризації, які викладені у
технічному паспорті на нежитлове
приміщення, виданому Запорізьким
міжміським бюро технічної
інвентаризації, спростовуються
твердження позивача про належність
спірних приміщень до категорії
допоміжних, оскільки їх статус
визначений, як нежитлове приміщення.

Відповідач не довів належними та
допустимими доказами приналежності
спірного майна саме до категорії
допоміжних та необхідних для
обслуговування житлового будинку, а
також не зазначив чиї права з власників
квартир житлового будинку порушуються.

Крім того, Департамент комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради, за встановлених у справі
обставин, не мав жодних підстав
відмовити в реєстрації заяви, та
ухилився від прийняття відповідного
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

За досліджених у справі обставин, та в
межах апеляційної скарги, підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради залишити без
задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 06 грудня 2013
року у справі № 333/3458/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга
подається протягом двадцяти днів з дня
складення судового рішення у повному
обсязі.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна