Справа № 815/4128/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4128/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м.Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Токмілова Л.М.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі -
ДПІ у Київському районі або позивач) до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1 або відповідач) про
стягнення заборгованості у розмірі 581
475,00 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, подав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув. Про час, дату та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявним в матеріалах справи поштовим
повідомленням про вручення
відповідачу судової повістки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України
суд ухвалив про розгляд справи в
порядку письмового провадження 30.10.2014р.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
зареєстровано 19.08.2009р. Виконавчим
комітетом Одеської міської ради за
№0081433, про що видане відповідне
свідоцтво НОМЕР_2 (а.с.7).

На підставі направлення від 24.02.12р. №142
та наказу від 24.02.12р. №143-п ДПІ у
Київському районі в період з 24.02.12р. по
02.03.12р. проводилась документальна
позапланова виїзна перевірка
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - ФОП
ОСОБА_1, за результатами якої складено
Акт №54/17-01/НОМЕР_1/7 від 13.03.2012р. (а.с. 8-12).

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
в ході перевірки встановлені численні
порушення ФОП ОСОБА_1 норм чинного
законодавства, зокрема п. 4 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998р. №727/98, п. 5
Порядку ведення книги обліку доходів і
витрат, затвердженою Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р.,
п.2.6 ст.2, п. 1.2 ст. 1 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.200р. №637 та Податкового Кодексу
України (а.с.12).

На підставі вказаного акту ДПІ у
Київському районі прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.04.2012р.
№, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано
штрафні санкції у розмірі 581 472,00 грн.
(а.с. 14).

Вказане ППР було направлено
рекомендованим листом на адресу
відповідача, однак повернулося з
причин, що адресат за листом не з'явився
(а.с.14, зворотній бік).

24.04.2014р. ДПІ у Київському районі
виставлено відповідачу податкову
вимогу №188-25 про сплату податкового
боргу у розмірі 581 475,00 грн. (а.с.15).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 20.1.19. ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Пунктом 14.1.39. ст. 14 Податкового кодексу
України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

П.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що 27.06.2013р. ФОП
ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ
у Київському районі м. Одеси),
начальника державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області Попова В.Г., про
визнання протиправними дії начальника
ДПІ у Київському м. Одеси Попова В.Г.
щодо прийняття податкового
повідомлення-рішення № від 20.04.2012
року, яким зобов'язано позивача
сплатити штрафні (фінансові) санкції у
розмірі 581 475,00 грн.; визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 20.04.2012 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11.10.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2014р., в задоволенні позову ФОП
ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Згідно положень п.п.20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95
Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податкова вимога
направлена ФОП ОСОБА_1 рекомендованим
листом та вручена 29.04.2014р., тобто з
моменту направлення податкової вимоги
відповідачу до моменту звернення ДПІ у
Київському районі до суду про
стягнення податкового боргу, минуло
більше встановлених Податковим
кодексом України 60 календарних днів.

Позивачем надано суду довідку про суму
податкового боргу платника податків
від 25.06.2014р., згідно якої за ФОП ОСОБА_1
станом на 25.06.2014р. рахується
заборгованість перед бюджетом в
загальній сумі 581 475, 00 грн (а.с.5).

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Пункт 59.5 цієї ж статті визначає, що
уразі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Разом із тим, згідно даних
автоматизованої системи
документообігу суду КП «ДСС» судом
встановлено, що постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
27.06.2013р, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2013р., у
справі №815/2920/13-а за позовом Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 581475
грн. з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
місце проживання: 65114, АДРЕСА_1) стягнуто
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 581475 грн. на р/р №
0005, бюджетна класифікація 21080900,
отримувач ГУДКСУ в Одеській області,
код ЄДРПОУ отримувача 37607526, банк
отримувача ГУДКСУ в Одеській області,
МФО 828011, призначення платежу: 147;
стягнення в межах виконавчого
провадження за рішенням суду по ФОП
ОСОБА_1 НОМЕР_1.

19.12.2013р. по справі №815/2920/13-а видано
виконавчий лист.

У вказаному рішенні судом встановлено,
що податковим органом на адресу ФОП
ОСОБА_1 була виставлена податкова
вимога про сплату боргу форми "Ф" від
10.01.2013 року № 26 на суму 581475 грн., яка
надіслана на адресу відповідача 10.01.2013
року.

З цього ж рішення суду вбачається також
і те, що податкова вимога про сплату
боргу форми "Ф" від 10.01.2013 року № 26 на
суму 581475 грн. винесена ДПІ у Київському
районі у зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_1
податкового зобов'язання відповідно до
повідомлення-рішення від 20.04.2012 року
№, яким до відповідача
застосовано суму штрафних санкцій у
розмірі 581475 грн.

Аналіз зазначених фактів свідчить про
те, що ДПІ у Київському районі двічі
виносило податкову вимогу про сплату
податкового боргу ФОП ОСОБА_1 - від
10.01.2013 року № 26 на суму 581475 грн. та від
24.04.2014р. №188-25 про сплату податкового
боргу у розмірі 581 475,00 грн. з тих самих
підстав.

Суд звертає увагу, що позивачем ані в
адміністративному позові, ані під час
розгляду справи, не повідомлено суд про
винесення ним податкової вимоги на
адресу ФОП «ОСОБА_1 від 10.01.2013 року №26 та
отримання виконавчого листа для
стягнення заборгованості.

За таких обставин суд приходить
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Керуючись Податковим кодексом України,
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 35, 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 256
КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 581
475, 00 грн.-залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Л.М.Токмілова

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 581
475, 00 грн.-залишити без задоволення.