Справа № 804/15078/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Лозицької І.О., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулася
до суду з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якому просить стягнути з відповідача
заборгованість з єдиного податку у
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що відповідач не
сплатив зобов'язань по єдиному податку,
у зв'язку з чим виникла заборгованість
в розмірі 706,99 грн.
Відповідно до ст.183-2 КАС України, позов
прийнято до розгляду в скороченому
провадженні та ухвалою суду
відповідачу запропоновано у 10-тиденний
строк з дня отримання ухвали про
відкриття надати до суду заперечення
на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач у встановлений судом строк
не надав до суду ні заперечень на позов,
ні заяви про визнання позову, про
відкриття провадження у цій справі та
розгляд її у скороченому провадженні
повідомлений належним чином,
відповідно до вимог ст. 35 КАС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі. За результатами
розгляду справи у скороченому
провадженні, суддя, оцінивши
повідомлені позивачем, відповідачем
обставини, за наявності достатніх
підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.
Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа повинна бути
розглянута у порядку скороченого
провадження не пізніше трьох днів з дня
закінчення строку, передбаченого
частиною третьою цієї статті, якщо до
суду не було подано заперечення
відповідача та за умови, що справа
розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована з 03.08.2010 року фізичною
особою - підприємцем та включена до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.
Відповідно до вимог чинного
законодавства ФОП ОСОБА_1, є платником
податків, зборів (обов'язкових
платежів) і перебуває на податковому
обліку в Нікопольській ОДПІ з 04.08.2010
року за № 3051.
Фахівцями Нікопольської ОДПІ було
проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 з
питання порушення правил сплати
(перерахування) єдиного податку з
фізичних осіб за період з
20.04.2012р. по 30.01.2013р., за результатами
якої, було складено акт
було отримано відповідачем
нарочно 30.01.2013р.
За актом перевірки від 30.01.2013 року №
повідомлення-рішення від 06.02.2013р. №
000043409, яким відповідачеві було
донараховано суму грошового
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями в загальній
Вказане податкове повідомлення -
рішення було отримано відповідачем
нарочно 15.02.2013р.

Податкове повідомлення-рішення від
06.02.2013р. № 000043409, відповідачем не
оскаржувалося.

25.02.2013 р. сума 751,1 грн., згідно
податкового повідомлення-рішення
від 06.02.2014р. № 000043409 набула
статусу узгодженого зобов'язання та
була нарахована в картку особового
рахунку платника податків.

На момент нарахування в картці
особового рахунку платника рахувалася
часткова сплата у розмірі 81,42 грн.

Таким чином, податковий борг ФОП ОСОБА_1
по вказаному податковому
повідомленню-рішенню склав 669,68 грн.

Відповідачем у встановлені ПК України
строки, суму грошових зобов'язань,
згідно податкового повідомлення -
рішення від 06.02.2013р. № 000043409 в розмірі
669,98 грн. не було сплачено, тому вона
набула статусу «податкового боргу» з
26.02.2013p.

Додатково на суму несплаченого
податкового боргу була нарахована у
відповідності з вимогами п.п. 129.1.1 п. 129.1
ст. 129 ПК України пеня, всього в сумі 37,31
грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем у
встановлені терміни сум грошових
зобов'язань, Нікопольською ОДПІ на
виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України на
адресу Відповідача було виставлено
податкову вимогу від 11.04.2014 р. за № 676-25.
Вказана податкова вимога була
надіслана на адресу відповідача
засобами поштового зв'язку з
рекомендованим повідомленням про
вручення та отримана відповідачем
06.06.2014р.

Таким чином, заборгованість
відповідача з єдиного податку, складає
706,99 грн.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлений законом.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового
кодексу України, органами стягнення, є
виключно контролюючі органи,
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу.

Згідно ст. 46 Податкового кодексу
України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно п.295.1 ст.295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої та другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу
України, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У відповідності до п.95.1 ст.95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України, стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п. п. 36.1- 36.3 ст. 36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом.

Суд доходить висновку, що позивачем
надані належні докази, які свідчать про
заборгованість відповідача перед
бюджетом, а також здійснені всі заходи,
направлені на досудове врегулювання
відповідного спору.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-10, 69, 71, 158 - 163, 167, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованість з єдиного
податку у розмірі 706,99 грн.

Постанова підлягає негайному
виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1
ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 03.11.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.Рагімов