Справа № 804/1993/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2014 рокусправа № 804/1993/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка
О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року у справі №804/1993/14 за
позовом: ОСОБА_1 до відповідачів:
про: 1.Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції; 2. Відділу
державної автомобільної інспекції
Дніпропетровського міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
рішень, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції (далі по
тексту - відповідач-1), Відділу
державної автомобільної інспекції
Дніпропетровського міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області (далі по тексту - відповідач-2 ),
в якому просив:

- визнати протиправними дії
Бабушкінського ВДВС щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 14.08.2013 року ВП №39493961;

- визнати протиправними дії
Бабушкінського ВДВС щодо винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору від 21.08.2013 року;

- визнати протиправною та скасувати
постанову Бабушкінського ВДВС про
відкриття виконавчого провадження від
14.08.2013 року ВП №39493961;

- визнати протиправною та скасувати
постанову Бабушкінського ВДВС про
стягнення виконавчого збору від 21.08.2013
року;

- визнати протиправними рішення ВДАІ
щодо примусового виконання постанови в
справі про адміністративне
правопорушення від 07.06.2013 року АЕ 1 №375556
та стягнення з ОСОБА_1 подвійного
розміру штрафу;

- визнати протиправними дії ВДАІ щодо
направлення на примусове виконання
своєчасно виконаної постанови в справі
про адміністративне правопорушення
від 07.06.2013 року АЕ 1 №375556 та стягнення з
ОСОБА_1 подвійного розміру штрафу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року відкрито адміністративне
провадження у справі №804/1993/14. (а.с.1)

Позивач, посилаючись на доводи,
викладені у позовній заяві, зазначив,
що ним було сплачено штраф за
постановою від 07.06.2013 року у справі про
адміністративне правопорушення у
встановлені законодавством строки, а
саме з моменту отримання копії рішення
суду за результатами оскарження
постанови від 07.06.2013 року, що
підтверджується відповідною
квитанцією, а тому дії та рішення
відповідачів щодо стягнення з позивача
подвійного розміру штрафу
неправомірні.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року у справі №804/1993/14
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправною та
скасовано постанову Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 21.08.2013 року про
стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у
розмірі 120,00 грн. (ВП №39493961). У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. (суддя - Букіна Л.Є.) (а.с.78-80)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована відсутністю відомостей
про направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення, що
виключало можливість боржнику
своєчасно оскаржити постанову або
виконати у встановлений державним
виконавцем строк.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Дніпропетровської окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі №804/1993/14 та
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог
позивач зазначив, що державний
виконавець Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського МУЮ не
пересвідчившись стосовно стану
виконання постанови ВДАІ АЕ 1 №375556 від
07 червня 2013 року, в порушення ст.28
Закону України «Про виконавче
провадження» виніс незаконну
постанову.

Відповідачі про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялися у
встановленому порядку, своїх
представників для участі у її розгляді
не направили.

За таких обставин, з урахуванням думок
позивача та його представника, колегія
суддів ухвалила розглянути справу без
участі представників відповідачів.

Позивач та його представник у судовому
засіданні підтримали вимоги
апеляційної скарги, просили скасувати
постанову Дніпропетровської окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі №804/1993/14 та
задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення позивача та його
представника, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи 07
червня 2013 року Відділом державної
автомобільної інспекції
Дніпропетровського міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області прийнято постанову Серія АЕ 1
№375556 про накладення на ОСОБА_1 штрафу
у розмірі 600 грн. за вчинення
правопорушення, передбаченого ч.1
статті 126 Кодексу України про
адміністративній правопорушення.

За результатами оскарження позивачем
вищезазначеної постанови у судовому
порядку постановою Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 червня 2013 року, винесеною в
письмовому провадженні за відсутності
сторін, у задоволенні позову
відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що
копію вказаного судового рішення
позивачем було отримано 23 липня 2013
року.

Згідно статті 307 Кодексу України про
адміністративні правопорушення штраф
має бути сплачений порушником не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
вручення йому постанови про накладення
штрафу, а в разі оскарження або
внесення на неї подання прокурора
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або подання без
задоволення.

Матеріали справи містять копію
квитанції, відповідно до якої
позивачем 26 липня 2013 року, у строк,
визначений вищезазначеною правовою
нормою, було сплачено штраф у розмірі 600
гривень. Вказана обставина також була
встановлена судом першої інстанції.

З аналізу положень статті 307 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення не вбачається обов'язку
порушника щодо повідомлення органу,
який прийняв постанову про накладення
штрафу, стосовно сплати накладеного
штрафу.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу на Порядок взаємодії
між органами Державного казначейства
України та органами Міністерства
внутрішніх справ України в процесі
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, затверджений Наказом
Міністерства внутрішніх справ України,
Державного казначейства України від 20
листопада 2010 року №536/448, метою якого є
підвищення рівня контролю за
надходженнями бюджетів відповідно до
кодів класифікації доходів бюджету,
контроль за справлянням яких покладено
на органи Міністерства внутрішніх
справ України відповідно до
законодавства, а також оперативного
отримання інформації про рух коштів на
рахунках, відкритих в органах
Державного казначейства України на
ім'я органів внутрішніх

справ України.

Також Міністерством внутрішніх справ
України наказом від 20 червня 2013 року
№606 затверджено Інструкцію з обміну
інформацією між автоматизованою
системою «Управління фінансами МВС
України» та системою «Національна
автоматизована інформаційна система
Департаменту Державтоінспекції», яка
встановлює порядок здійснення обміну
інформацією про сплачені штрафи за
порушення Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№ 1306 (із змінами) (далі - Правила
дорожнього руху), між автоматизованою
системою «Управління фінансами МВС
України» та системою «Національна
автоматизована інформаційна система
Департаменту Державтоінспекції» (далі
- НАІС ДДАІ).

Крім того, вказаною Інструкцією
визначено, що завантаження інформації
про сплачені штрафи за порушення
Правил дорожнього руху відбувається
щоденно до 14.00 відповідним працівником
підрозділу Державтоінспекції засобами
програмного забезпечення до
автоматизованої системи «Управління
фінансами МВС України» пакетів файлів
виписок, отриманих у територіальних
органах Державної казначейської
служби України відповідно до Порядку
взаємодії між органами Державного
казначейства України та органами
Міністерства внутрішніх справ України
в процесі казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого наказом МВС України та
Державного казначейства України від 30
листопада 2010 року № 536/448,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 грудня 2010 року за №
1292/18587.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що оскільки обов'язок позивача
щодо повідомлення відповідача-2 про
сплату накладеного штрафу законодавчо
не встановлено, а вищезазначеною
Інструкцією відповідачу надано доступ
до інформації про сплачені штрафи,
враховуючи те, що адміністративний суд
у справах щодо оскарження дій суб'єктів
владних повноважень повинен
перевірити чи вчинені вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії, відповідач, направляючи
постанову Серія АЕ 1 №375556 від 07 червня
2013 року на примусове виконання, не
скориставшись наданим йому доступом до
інформації про сплачені штрафи, не
врахував фактичну сплату штрафу
позивачем у законодавчо визначений
строк та помилково направив вказану
постанову для примусового виконання.

Крім того, відповідно до статті 308
Кодексу України про адміністративній
правопорушення у разі несплати
правопорушником штрафу у строк,
установлений частиною першою статті 307
цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що віповідачем-2
постанову Серія АЕ 1 №375556 від 07 червня
2013 року було направлено для
примусового виконання 09 липня 2013 року.

З огляду на отримання позивачем
постанови Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 26 червня
2013 року лише 23 липня 2013 року, колегія
суддів вважає, що відповідач здійснив
дії щодо направлення постанови Серія
АЕ 1 №375556 від 07 червня 2013 року на
примусове виконання без урахування
наданого позивачу законом
п'ятнадцятиденного строку для сплати
штрафу. Крім того, з моменту винесення
постанови Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 26 червня
2013 року по момент звернення
відповідачем постанови Серія АЕ 1 №375556
від 07 червня 2013 року до примусового
виконання також не сплинуло
п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає неправомірним, необґрунтованим
та безпідставним висновок суду першої
інстанції стосовно відповідності дій
відповідача-2 щодо направлення на
примусове виконання постанови Серія АЕ
1 №375556 від 07 червня 2013 року вимогам
законодавства.

Разом з тим, позовна вимога про
визнання протиправним рішення
відповідача-2 щодо примусового
виконання постанови Серія АЕ 1 №375556 від
07 червня 2013 року та стягнення з
позивача подвійного розміру штрафу не
підлягає задоволенню, оскільки заява
про прийняття постанови від 07.06.2013 року
для примусового виконання не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
в розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, а фактично є діями
щодо звернення до виконання постанови.

З матеріалів справи, також, вбачається,
що заява про примусове виконання
зареєстрована 14 серпня 2013 року за №10220.

14 серпня 2013 року державним виконавцем
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції прийнято
постанову ВП №39493961 про відкриття
виконавчого провадження. Позивачу
вказаною постановою встановлено строк
добровільного виконання до 21 серпня 2013
року.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Досліджуючи правомірність дій
державного виконавця стосовно
винесення постанови ВП №39493961 від 14
серпня 2013 року про відкриття
виконавчого провадження та
правомірність даної постанови колегія
суддів приходить до висновку про
відповідність дій державного
виконавця та вказаної постанови
вимогам законодавства через
відсутність встановлених законом
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
прийняття державним виконавцем
виконавчого документу та відкриття
виконавчого провадження у випадку,
якщо не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання та його
відповідності певним встановленим
законом вимогам є обов'язком
останнього.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 21 серпня 2013 року
державним виконавцем Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції прийнято постанову
ВП№39493961 про стягнення виконавчого
збору з позивача у розмірі 120 гривень.

Згідно частини 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

У відповідності до частини 1 статті 31
Закону України «Про виконавче
провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надіслати
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону,
які надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.
Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

Матеріали справи не містять доказів
направлення постанови державного
виконавця ВП №39493961 від 14 серпня 2013 року
про відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення, з огляду на
що постанова державного виконавця
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції від 21
серпня 2013 року про стягнення
виконавчого збору з позивача у розмірі
120 гривень є протиправною, які і дії
державного виконавця по її винесенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи неповно та одностороннє
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, порушив
норми матеріального та процесуального
права, і тому постанову суду першої
інстанції від 25 березня 2014 року у даній
адміністративній справі необхідно
скасувати, заявлені позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ч.3.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року у справі №804/1993/14 -
скасувати.

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Відділу
державної автомобільної інспекції
Дніпропетровського міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області щодо направлення на примусове
виконання постанови у справі про
адміністративне правопорушення від 07
червня 2013 року серія АЕ 1 №375556.

Визнати протиправними дії
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції щодо
винесення постанови ВП№39493961 від 21
серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
виконавчого збору у розмірі 120 гривень
00 копійок.

Визнати протиправною та скасувати
постанову ВП№39493961 Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 21 серпня 2013 року
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого
збору у розмірі 120 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 20 жовтня 2014
року

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна