Справа № 2а/0529/172/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2014 р. м. Київ
К/800/11954/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Головуючого судді Малиніна
В.В.,суддів Ситникова О.Ф., Швеця
В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 5 лютого 2013 року у справі за його
позовом до Міністерства внутрішніх
справ України, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, треті особи:
Димитровський МВ ГУМВС України в
Донецькій області, Головне управління
Державної казначейської служби
України у Донецькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
з позовом до Міністерства внутрішніх
справ України, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, треті особи:
Димитровський МВ ГУМВС України в
Донецькій області, Головне управління
Державної казначейської служби
України у Донецькій області, у якому
просив: визнати дії відповідачів
протиправними; зобов'язати
Міністерство внутрішніх справ України
перерахувати та виплатити йому грошову
допомогу у зв'язку із пошкодженням
здоров'я, пов'язаним із виконанням
службових обов'язків.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 листопада 2012 року позов
задоволений.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 5 лютого 2013 року, рішення суду
першої інстанції скасовано, у
задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Представник Міністерства внутрішніх
справ України у письмових заперечення,
поданих ним до Вищого
адміністративного суду України,
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а оскаржуване нею рішення
суду апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 20.12.2009 року
позивачу була встановлена 3 група
інвалідності (нещасний випадок при
виконанні службових обов'язків) та
призначена пенсія по інвалідності, у
зв'язку з чим він звернувся до
відповідача з заявою та всіма
необхідними документами, які
передбачені постановою Кабінету
Міністрів України від 12.05.2007 року № 707
про виплату одноразової допомоги.

Листом від 20 липня 2010 року (вих. №
29/401) МВС України зобов'язало ГУ МВС
України в Донецькій області провести
повторне розслідування нещасного
випадку, за наслідком проведення якого
встановлено, що нещасний випадок з
позивачем стався не при виконанні ним
службових обов'язків, у зв'язку з чим у
задоволенні його заяви було
відмовлено.

Вказані висновки повторного
розслідування нещасного випадку, які
були закріплені у відповідних актах
були спростовані Постановою
Донецького оружного адміністративного
суду від 17 травня 2011р., залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011р.
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 5 липня 2012 року.

Після прийнятих судових рішень,
позивач повторно звернувся до
відповідача з заявою про виплату
одноразової допомоги, але вона не була
вирішена.

Відмовляючи у задоволені позову,
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що

обставини при яких стався нещасний
випадок із позивачем не є підставою для
виплати йому грошової допомоги.

З такими висновками колегія
суддів не погоджується, вважає їх
передчасними, виходячи з наступного.

Статтею 23 Закону України «Про
міліцію» передбачена виплата
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або каліцтва
працівника міліції та компенсація
заподіяння шкоди його майну.

Частиною 6 цієї статті
встановлено, що у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного працівнику міліції під час
виконання ним службових обов'язків, а
також інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності працівником міліції у
період проходження служби в органах
внутрішніх справ у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

На виконання положень частини
першої статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія зазначає, що
постановою Донецького оружного
адміністративного суду від 17 травня
2011р., залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011р.
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 5 липня 2012 року було
встановлено факт, що позивач отримав
каліцтво у зв'язку з нещасним випадком,
який трапився з ним під час службових
обов'язків.

Таким чином, вказаний факт
встановлений судами у своїх рішеннях,
які набрали законної сили та не може
бути предметом розгляду в даній справі,
а тому колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції, яким
було задоволені позовні вимоги є таким,
що прийнято у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Посилання судом апеляційної
інстанції у своєму рішенні на статтю 8
«Про затвердження Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
податкової міліції», затвердженого
Постановою КМ України вік 12.05.2007 року як
на підставу для відмови позивачу у
виплаті грошової допомоги,
розцінюється колегією суддів як не
вірне застосування положень норм
матеріального права, оскільки
диспозиція даної норми охоплює
визначальну умову за якої грошова
допомога не виплачується- отримання
інвалідності унаслідок шкоди, яку
працівник заподіяв собі джерелом
підвищеної небезпеки, яким він володів
на відповідній правовій підставі.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем не
здійснювалось володіння транспортним
засобом на правовій основі в розумінні
положень Цивільного кодексу України. В
даному разі він,виконуючи покладені на
нього обов'язки, супроводжував на
службовому (патрульному) автомобілі
перевезення негабаритного вантажу
іншим автотранспортом.

Згідно з частиною 3 статті 211 КАС
України підставами касаційного
оскарження є порушення судами норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 226 КАС України,
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

З огляду на невірне застосування
апеляційним судом положень статті 8
«Про затвердження Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
податкової міліції» та частини першої
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з залишенням в силі рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 210, 211, 220, 221, 223, 226,
230, 231 Кодексу про адміністративне
судочинство України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 лютого 2013
року у справі № 2а/0529/172/12скасувати,
залишити в силі Постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 27листопада 2012
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.В. Малинін

Судді:
О.Ф. Ситников

В.В. Швець