Справа № 872/14476/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2014 рокусправа № 804/10536/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2013 року у справі № 804/10536/13-а за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Приватного підприємства
«КОМФОРТ СІТІ» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013р. Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів (далі - позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Приватного підприємства
«КОМФОРТ СІТІ» (далі - відповідач), в
якому просило стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 15782,21 грн. та пеню за порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 3,16 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги,
позивач вказував на те, що судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи; допущено
невідповідність висновків суду
обставинам справи (відповідачем не
працевлаштовано 1 інваліда, не вжито
всіх необхідних заходів для
працевлаштування інвалідів,
господарського об'єднання він не
створював), порушено норми
матеріального (ст..ст. 19 і 20 Закону та
постанова Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007 р. № 70) і процесуального
права - ст. 159 КАСУ, так як відповідач не
звільняється від обов'язку сплачувати
штрафні санкції до відділення Фонду на
підставі ст. 20 Закону, оскільки
зазначена норма не ставить відповідний
обов'язок підприємства у залежність
від будь-яких обставин, з яких інвалід
не працює на підприємстві.

Колегія суддів, проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскаржуваної
постанови, знаходить апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
17.01.2013 року відповідач подав до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звіт форми 10-ПІ про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2012 рік, згідно з яким
кількість інвалідів штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", становить 7 (сім)
осіб, а фактично серед штатних
працівників облікового складу , яким
відповідно до вимог чинного
законодавства встановлена
інвалідність становить 6 (шість) осіб.

Відповідно до листа № 13/03-503 від 23.05.2013
року Тернівського районного центру
зайнятості, протягом 2012 року Приватним
підприємством "КОМФОРТ СІТІ" подано 10
звітів за формою 3-ПН "Про наявність
вакансій ", починаючи з 27 березня 2012
року, але протягом 2012 року центром
зайнятості до підприємства інваліди не
направлялися.

У відповідності до звіту з праці за
формою 1-ПВ, поданого Приватним
підприємством "КОМФОРТ СІТІ" до
територіального органу державної
статистики за січень 2012 року на
підприємстві середньооблікова
кількість штатних працівників
становила 24 особи, Звітом з праці за
формою 1-ПВ за лютий 2012 року на
Приватному підприємстві "КОМФОРТ СІТІ"
було зазначена середньооблікова
кількість штатних працівників - 31
особа.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
підприємства, установи, організації
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007 року № 70,
передбачено, що інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платника
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття з формою затвердженою
Міністерством праці за погодженням з
Держкомстатом.

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону
України "Про зайнятість населення" від
01.03.1991 року № 803-ХІІ (чинний на момент
винекнення спірних правовідносин),
підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності
реєструються у місцевих центрах
зайнятості за їх місцезнаходженням як
платника збору до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, щомісяця подають
цим центрам адміністративні данні у
повному обсязі, зокрема про наявність
вільних робочих місць (вакансій), у
тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів
менша, ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього
Закону,щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські
санкції, сума яких визначається в
розмірі середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві,
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації
громадських організацій
інвалідів,фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не
зайняте інвалідом. Для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, на яких працює від 8
до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських
санкцій за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної
заробітної плати на відповідному
підприємстві, в установі, організації,
у тому числі підприємстві, організації
громадських організацій інвалідів, у
фізичної особи, яка використовує
найману працю. Положення цієї частини
не поширюється на підприємства,
установи і організації, що повністю
утримуються за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів.

Судом першої інстанції встановлено, що
протягом 2012 року відповідачем до
Тернівського районного центру
зайнятості м. Кривого Рогу подавались
звіти про наявність вакансій у формі
№3-ПН, затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19.12.2005 року № 420, а
саме від 27.03.12 року про наявність 2-х
вакансій для інвалідів, від 25.04.2012 року
про наявність 1 вакансії для інвалідів,
від 22.05.2012 року про наявність 2-х
вакансій для інвалідів, від 22.06.2012 року
про наявність 2-х вакансій для
інвалідів, від 12.07.2012 року про наявність
2-х вакансій для інвалідів, від 03.08.2012
року про наявність 2-х вакансій для
інвалідів, від 05.09.2012 року про наявність
2-х вакансій для інвалідів, від 11.10.2012
року про наявність 2-х вакансій для
інвалідів, від 07.11.2012 року про наявність
2-х вакансій для інвалідів, від 07.12.2012
року про наявність 2-х вакансій для
інвалідів.

Тобто, підприємством були створені
робочі місця для працевлаштування
інвалідів та ним були виконані
вимоги ст. 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні".

Якщо роботодавець вживав необхідних
заходів для недопущення
господарського правопорушення, то
застосування юридичної
відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських санкцій
у зв'язку з меншою, ніж установлено
нормативом, середньообліковою
чисельністю працюючих інвалідів, є
безпідставним.

Доводи апеляційної скарги
висновків та правої позиції суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права
чи порушено норми процесуального
права.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2013 року у справі № 804/10536/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак