Справа № 808/1143/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокусправа № 808/1143/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Орлан
ЛТД»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орлан ЛТД» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Орлан ЛТД» звернулося до суду з
вищевказаним позовом в якому просило
скасувати податкове
повідомлення-рішення №-22-01 від
16.10.2013 про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 7476,00грн.; скасувати податкове
повідомлення-рішення №-22-01 від
16.10.2013 про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 6673,75грн., тобто у
частині не скасованій Рішенням
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області №6910/7/ від
27.12.2013, а також скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10.01.2014
№-22-01 про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 6673,75грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що перевірка або
підтвердження дійсності паспортних
даних фізичних осіб, яким позивачем
було здійснено повернення грошових
коштів за раніше сплачений товар, не
входить до зобов'язань посадових осіб
позивача. Крім того, факт повернення
товарів на склад позивача
підтверджується відповідністю
залишків товарів на складі
підприємства даним бухгалтерського
обліку.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням
ТОВ «Орлан ЛТД» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення яким задовольнити позов в
повному обсязі. Зазначає, що жодним
нормативним актом не передбачений ані
обов'язок, ані технічна можливість
перевіряння справжності чи
відповідності паспортних даних
фізичної особи до або під час
здійснення господарської операції,
зокрема при складанні видаткового
касового ордеру під час повернення
готівкових коштів покупцю за
повернутий товар.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ТОВ «Орлан ЛТД»
підтримав вимоги апеляційної скарги з
викладених у ній підстав, представник
податкового органу не з'явився, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що податковим
органом проведено планову
документальну виїзну перевірку ТОВ
«Орлан ЛТД» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 по 31.12.2012 валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 по
31.12.2012, відповідно до затвердженого
плану перевірки, наведеного у додатку 1
до акта.

03.10.2013 за результатами перевірки
працівниками ДПІ було складено акт
№28/08-26-22-01/36065146. В ході перевірки
виявлено, що ТОВ «Орлан ЛТД» допущені
порушення:

пп.133.1.1 п.133.1 ст.133, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134,
пп.135.5.4 п.135.5, п.135.1 ст.135, п.138.8, п.138.2.
пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, в
результаті чого занижено податок на
прибуток у сумі 31394,00грн.; ст.192, п.185.1
ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 а), ст.187, п.188.1 ст.188
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижені податкові
зобов'язання по ПДВ всього у сумі - 3 208
181,00грн. та завищено від'ємне значення
по податку на додану вартість за
серпень 2012р. всього на суму 747,00грн.

08.10.2013 позивачем було направлено
заперечення до акту перевірки. На
підставі зазначеного акту,
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення №-22-01 від
16.10.2013 про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 7476,00грн. та податкове
повідомлення-рішення №-22-01 від
16.10.2013 про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 3 854 935,00грн. Позивач
звернувся до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
в Запорізькій області із скаргами на
зазначені податкові
повідомлення-рішення. Рішенням про
результати розгляду первинних скарг
було скасовано податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013
№-22-01 в частині зайво визначеної
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у сумі 3 118 421,00грн. і
729 841,25грн. штрафних санкцій, в іншій
частині останнє податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін. Відмовлено у скасуванні
податкового повідомлення-рішення
№-22-01 від 16.10.2013.

За наслідками прийняття вказаного
рішення, відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
10.01.2014 №-22-01 про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 6673,75грн.

В порушення пп.133.1.1 п.133.1 ст.133,
пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.135.1 пп.135.5.4 п.135.5
ст.135 Податкового Кодексу України,
позивачем безпідставно виключено зі
складу доходів повернення товарів
фізичним особам:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, на загальну
суму - 31394 грн.

Для встановлення правомірності
вилучення даних сум із доходів
(податкових зобов'язані з по ПДВ)
підприємства ДПІ у Жовтневому районі
були зроблені запити до того районних
відділів Державної Міграційної служби,
ким виданий даний паспорт, з проханням
надати інформацію чи видавались
вищезазначені паспорти даним
громадянам України. З отриманих
відповідей вбачається, що вище
перераховані громадяни України з
такими паспортними даними не існують.

Таким чином, встановлено безпідставне
заниження доходів підприємства на суму
31 394,00грн. в т.ч. по періодам:

2 квартал 2011р.- 23 547,00грн.;

квартал 2012р.-4 118,00грн.;

квартал 2012р.- 3 729,00грн.

Документи з цього питання до перевірки
надані не у повному обсязі.

Перевіркою відображених у рядку 8
Декларацій з податку на додану
вартість «Коригування на основі
попередніх звітних періодів»
показників за період з 01.04.2011 по 31.12.2012
зроблено висновок, що по р. 8
«Коригування на основі попередніх
звітних періодів» у сумі «-» 43 707 грн.:
Позивач здійснював коригування у
зв'язку з поверненням товарів
(продуктів харчування), а саме: за 2011р.-
«-» 20 737грн., за 2012р.- «-» 22 970 грн.

Проведеною перевіркою відображеного
показника за період з 01.04.2011 і 31.12.2012 в
сумі «-» 43 707грн. на підставі таких
документів: реєстрів отримана і
виданих податкових накладних,
податкових накладних, розрахунків
коригування кілька вартісних
показників до податкової декларації,
банківських документів, актів
виконаних робіт видаткових накладних,
інших касових документів, встановлено
завищення задекларованих ТОВ
«Орлан-ЛТД» показників у рядку 8
Декларацій з податку на додану
вартість «Коригування на основі
попередніх звітних періодів» в сумі - 6
281,00 грн.в т.ч. по періодам:

Квітень 2011р.-3 099,00грн.;

Серпень 2011р.- 1611,00грн. ;

Серпень 2012р.- 747,00грн.;

Грудень 2012р.- 824,00грн.

В порушення ст.192, п.185.1, ст.185, п.186.1, ст.186,
п.187.1 а), ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового
Кодексу України ТОВ «Орлан-ЛТД»
безпідставно виключено із податкових
зобов'язань повернення товарів
фізичним особам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, на загальну
суму - 31394,00грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
фактична перевірка позивача була
проведена з 24 вересня 2013 року по 03
жовтня 2013р., тому залишки
товарно-матеріальних цінностей
перевірялись станом на момент
проведення перевірки, в зв'язку з цим
акт-довідка по фактичній перевірці,
проведеній з 24 вересня 2013 року по 03
жовтня 2013р. не може свідчити про факт
повернення товарів на склад позивача,
яке відбувалося протягом квітня,
серпня 2011 року та серпня 2012р.

Відповідно до п. 4.8 «Порядку
реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги)», затвердженого наказом ДПА
України від 1.12.2000р. № 614, якщо сума
коштів, виданих при поверненні товару
чи рекомпенсації раніше сплаченої
послуги, перевищує 100 гривень, то
матеріально відповідальна особа
господарської одиниці або особа, яка
безпосередньо здійснює розрахунки,
повинна скласти акт про видачу коштів.

В акті необхідно зазначити: дані
документа, що встановлює особу покупця,
який повертає товар (відмовляється від
послуги); відомості про товар (послугу);
суму виданих коштів; номер, дату і час
видачі розрахункового документа, який
підтверджує купівлю товару (отримання
послуги).

Такий самий акт складається при
скасуванні помилково проведеної через
РРО суми розрахунку, де вказуються дані
про помилкову суму та реквізити
розрахункового документа. Акти про
видачу коштів та акти про скасування
помилково проведеної через РРО суми
розрахунку передаються до бухгалтерії
СГ і зберігаються протягом 3 років. У
разі відсутності у СГ бухгалтерії
зазначені акти підклеюються на
останній сторінці відповідної книги
обліку розрахункових операцій.

Зазначених актів про видачу коштів
позивачем не надано.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, зокрема,
собівартості реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та
інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанцій про те, що позивачем належним
чином не підтверджено факти повернення
товару при видачі готівки з каси
підприємства зазначеним вище фізичним
особам, висновки податкового органу
викладені в акті перевірки не
спростовані, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
переоцінки висновків суду першої
інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Орлан
ЛТД» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
10 жовтня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
С.В. Сафронова