Справа № 2а-1210/10/1170
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокусправа № 2а-1210/10/1170

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року по справі № 2а-1210/10/1170 за позовом
ОСОБА_1 до Генеральної Прокуратури
України, третя особа - Державне
казначейство України про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Генеральної Прокуратури України, третя
особа - Державне казначейство України в
якому просив визнати бездіяльність
Генеральної Прокуратури України щодо
розгляду його клопотання протиправною,
зобов'язати розглянути клопотання
відповідно до Закону та стягнути з
Державного казначейства України за
рахунок коштів державного бюджету 20000
грн. моральної шкоди.

Позовні вимог обґрунтовані тим, що
09.10.2009 року позивачем було направлено
на адресу відповідача клопотання в
порядку, передбаченому Законом України
«Про звернення громадян», в якому
просив доручити органам прокуратури у
Кіровоградській області розглянути
його звернення, яке долучалось до
клопотання.

Листом Генеральної прокуратури
України від 02.11.2009 року №09/1-23128-05
повивача було повідомлено про
направлення його звернення до
прокуратури Миколаївської області для
розгляду, при цьому, в листі не
наводились причини відмови у
задоволенні його клопотання, що на
думку позивача є порушенням ч.4 ст.15 ЗУ
«Про звернення громадян».

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу, згідно якої заявник просить
скасувати рішення суду як таке, що
винесено з порушення норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Відповідачем подані до суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
згідно яких відповідач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС
України закрити провадження у справі.

Сторони, які про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення, в
судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України,
нез'явлення в судове засідання
представників сторін апеляційної
скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, що наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до Генеральної
прокурати України з клопотанням, в
якому просив доручити, з метою найбільш
швидкого та повного розслідування
злочину, прокурору Кіровоградської
області розглянути по суті заяву про
злочин та здійснити розслідування у
справі

02.09.2009 року листом Генеральної
прокуратури України №09/1-23128-05 скарга
позивача щодо неправомірних, на його
думку, дій судді, працівників
прокуратури та з інших питань була
направлена до прокуратури
Миколаівської області.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для вирішення спору
по суті в межах адміністративного
судочинства, та зазначає наступне.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції не звернув увагу на
положення частини другої статті 2 КАС
України, якою визначено, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст.17 КАС України
визначено, що компетенція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові спори, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Також статтею 12 Закону України «Про
звернення громадян» визначено, що його
дія не поширюється на порядок розгляду
заяв і скарг громадян, встановлений
кримінально-процесуальним,
цивільно-процесуальним, трудовим
законодавством і законодавством про
захист економічної конкуренції.

Відповідно ст. 1 КПК України
призначенням
Кримінально-процесуального кодексу
України є визначення порядку
провадження у кримінальних справах, а
ст. 2 цього Кодексу встановлює, що
завданнями кримінального судочинства
є охорона прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб, які беруть в
ньому участь, а також швидке і повне
розкриття злочинів, викриття винних та
забезпечення правильного застосування
Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив
злочин, був притягнутий до
відповідальності і жоден невинний не
був покараний.

Рішенням Конституційного Суду України
від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 роз'яснено,
що положення статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України в аспекті конституційного
звернення і конституційного подання та
в системному зв'язку з положеннями
частини другої статті 55 Конституції
України, частини третьої статті 110,
частини п'ятої статті 234, частини другої
статті 236 Кримінально-процесуального
кодексу України, частину другу, пункт 2
частину третю статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
необхідно розуміти так, що скарги осіб
стосовно прийняття рішень, вчинення
дій або допущення бездіяльності
суб'єктом владних повноважень щодо
заяв і повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини суди повинні
розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом в
якому оскаржує дії відповідача щодо
розгляду його заяви про злочин в
порядку передбаченому ст.97 КПК України
1960 року, який був чинним на час
звернення - тобто діяльності, яка
регламентована нормами КПК України.

Оскільки предметом спору в даній
частині є питання щодо порушення
кримінальної справи, то такий спір не
відноситься до компетенції
адміністративних судів і повинен
вирішуватися в порядку кримінального
процесуального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно частини першої статті 203 КАС
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на те, що оскаржувана
постанова судом першої інстанції
ухвалена з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
невірного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про її скасування із закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст.ст.160, п.1 ч.1 ст.157, 196, 198, 202, 207
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року по справі № 2а-1210/10/1170 - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Генеральної Прокуратури України,
третя особа - Державне казначейство
України про визнання протиправними дій
- закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай