Справа № 136/1353/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/1353/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кривенко Д.Т.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

23 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.
Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі Вінницької
області на постанову Липовецького
районного суду Вінницької області від
21 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Липовецького
районного суду Вінницької області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Липовецькому районі
Вінницької області про визнання дій
відповідача протиправними,
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Постановою Липовецького районного
суду Вінницької області від 21 липня 2014
року позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано
Рішення відповідача від 12.06.2014 року,
викладене у формі листа №774/06-37/02 про
відмову ОСОБА_2 у зарахуванні до
пільгового стажу для призначення
пенсії на пільгових умовах періодів
роботи з 27.06.1979 по 01.11.1979 року в
Липовецькому районному виробничому
об'єднанні по виробничо-технічному
забезпеченню сільського господарства;
з 01.11.1979 по 13.04.2000 року в "Сільгоспхімії",
яка в подальшому була перейменована у
ВАТ "Райагрохім", відповідно до п. "в" ч. 1
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", та призначенні пенсії на
пільгових умовах;

зобов'язано відповідача призначити
ОСОБА_2 з 12 травня 2014 року пенсію за
віком на пільгових умовах згідно з п. "в"
ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгаспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, як такому, що досяг 55
років при загальному стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 20 років на
зазначеній роботі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказане рішення та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
у трудовій книжці позивача містяться
наступні записи:

- з березня 1975 року по 01 червня 1979 року
позивач працював трактористом у
колгоспі "Батьківщина" с. Стара Прилука
Липовецького району, який внаслідок
послідовної реорганізації перетворено
у СВК "Батьківщина" (дані про
реорганізацію зазначені в архівній
довідці КУ "Районного трудового архіву"
Липовецького району від 14.03.2014 року за
№116);

- з 27.06.1979 року по 01.11.1979 року позивач
працював трактористом в Липовецькому
районному виробничому об'єднанні по
виробничо - технічному забезпеченню
сільського господарства, яке внаслідок
послідовної реорганізації перетворено
у ВАТ Липовецьке РП "Агромаш" (дані про
реорганізацію зазначені у архівній
довідці КУ "Районний трудовий архів"
Липовецького району від 17.03.2014 року за
№122);

- з 01.11.1979 року по 13.04.2000 року та з 02.01.2001
року по 23.05.2003 року позивач працював в
Липовецькому районному об'єднанні
"Сільгоспхімія" (дані про реорганізацію
зазначені в архівній довідці КУ
"Районний трудовий архів" Липовецького
району від 14.03.2014 року за №113).

Відповідно до довідки Державного
реєстратора Липовецької районної
державної адміністрації відомо, що СВК
"Батьківщина", ВАТ Липовецьке РП
"Агромаш" та ВАТ "Райагрохім"
ліквідовані за судовими рішеннями.

В травні 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі Вінницької
області за призначенням пенсії на
пільгових умовах згідно п. "в" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

З листа УПФУ у Липовецькому раоні від
12.06.2014 року №774/06-37/02 стало відомо, що у
призначенні пільгової пенсії
відмовлено у зв'язку із відсутністю
первинних документів, що підтверджують
факт роботи трактористом з 27.06.1979 по
01.11.1979 року в Липовецькому районному
виробничому об'єднанні по
виробничо-технічному забезпеченню
сільського господарства; з 01.11.1979 по
13.04.2000 року в "Сільгоспхімії", яка в
подальшому була перейменована у ВАТ
"Райагрохім", що і стало підставою для
звернення до суду позивачем.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із рішенням суду першої
інстанції по суті спору та вважає за
необхідне зазначити наступне.

Статтею 13 ч.1 п. "в" Закону України, „Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991,
№1788-XII, передбачено, що право на пенсію
на пільгових умовах мають особи за
віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема: трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах цій категорії
працівників роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7. До
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює, у тому
числі, професії машиніста дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора та тракториста. До числа
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст значення не має.

Відповідно до ст.62 Закону України, „Про
пенсійне забезпечення", основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Основним документом про трудову
діяльність працівника відповідно до
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах, в
установах та організаціях є трудова
книжка, а уточнюючі довідки про період
та характер роботи, що дають право на
пільгову пенсію, вимагаються у разі
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах.

Зазначеним нормам відповідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, де зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до п.3 цього Порядку, у тих
випадках, коли відсутня трудова книжка,
а також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.18 вищевказаного Порядку за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержанні:
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час. стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку,
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій. У
зазначених довідках має бути вказано:
періоди роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Отже, позивач звернувся до відповідача
із заявою про призначення пільгової
пенсії у відповідності до п."в" ч.1 ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" у зв'язку із досягненням
55-річного віку, при цьому за наявності
трудового стажу більше 20 років на
посаді тракториста- машиніста, тобто
стажу який надає право на призначення
йому пільгової пенсії. До заяви ним
було додано належним чином заповнену
трудову книжку та вищевказані архівні
довідки.

Крім наведеного, періоди роботи
позивача з 27.06.1979 р. по 01.11.1979 р. в
Липовецькому районному виробничому
об'єднанні по виробничо - технічному
забезпеченню сільського господарства;
з 01.11.1979 р. по 13.04.2000 р. в
„Сільгоспхімії", яка в подальшому була
перейменована в ВАТ „Райагрохім" в
судовому засіданні суду першої
інстанції підтверджено показами
свідка, - ОСОБА_3

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідачем безпідставно
відмовлено позивачеві у призначенні
пільгої пенсії, а також зарахуванні
періодів роботи до пільгового стажу
позивача з 27.06.1979 р. по 01.11.1979 р. в
Липовецькому районному виробничому
об'єднанні по виробничо - технічному
забезпеченню сільського господарства;
з 01.11.1979 р. по 13.04.2000 р. в
„Сільгоспхімії", яка в подальшому була
перейменована в ВАТ „Райагрохім".

Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, є необгрунтованими, а тому
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні вимог адміністративного
позову.

Згідно з ст.ст.198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Липовецькому районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Липовецького районного суду
Вінницької області від 21 липня 2014 року -
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.