Справа № 826/11353/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1доУправління
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у Київській
областіпро скасування постанови
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд
розглядає справу у письмовому
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Київській області
про скасування постанови.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
спірною постановою державного
виконавця невірно визначено розмір
виконавчого збору, що підлягає
стягненню з позивача, у зв'язку із чим
просить суд скасувати спірну
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва відкрито провадження по
справі та призначено о судового
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з обставин викладених
позовній заяві, просив позов
задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суду не повідомив, письмових
заперечень з приводу заявленого позову
не подав, у зв'язку із чим та у
відповідності до вимог ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд перейшов до розгляду
справи в порядку письмового
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
На виконанні Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Київській області
перебував виконавчий лист № 2-1627
виданий 22.06.2010р. Дарницьким районним
судом міста Києва, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованості в розмірі 7 459 849,98грн. та
судових витрат в розмірі 1 820,00грн.
Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Київській області № 43494959 від 06.06.2014
повернено вказаний виконавчий
документ на підставі п.1 ч.1 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку із надходженням від стягувача
Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Київській області від 11.06.2014 відкрито
виконавче провадження № 43662808 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
виконавчого збору у розмірі 746 166,99грн.
Позивач - ОСОБА_1 вважає постанову
державного виконавця про стягнення з
нього виконавчого збору в розмірі 746
166,99грн. протиправною та просить її
скасувати, оскільки на переконання
позивача, державним виконавцем невірно
визначено розмір виконавчого збору, що
у даному випадку підлягає стягненню.
Так зокрема позивач вказує, що
визначена сума виконавчого збору,
встановлена спірною постановою, у
відповідності до вимог ст.. 28 Закону
України «Про виконавче провадження»
повинна становити 40 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та,
відповідно, становити 680,00грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про безпідставність
позовних вимог виходячи з наступних
Як встановлено судом, та не
заперечувалось позивачем, виконавчий
документ що перебував на виконанні у
відповідача носив майновий характер,
оскільки на підставі такого
здійснювалось стягнення з позивача на
користь стягувача певних коштів.
Вказане виконавче провадження
завершено в силу п.1 ч.1 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку із надходженням від стягувача
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
У разі невиконання боржником у той
самий строк рішення немайнового
характеру виконавчий збір стягується в
розмірі сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
фізичної особи і в розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.
У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування коштів
безпосередньо на рахунок стягувача.
Постанова про стягнення виконавчого
збору може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Як вбачається із змісту наведеної
норми, виконавчий збір, в разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача, що мало місце у даному
випадку, стягується у тому ж розмірі, що
і при завершенні виконавчого
провадження у випадку примусового
виконання такого.

Оскільки рішення, що перебувало у
відповідача на виконанні саме
майнового характеру, то і виконавчий
збір повинен стягуватись у розмірі 10
відсотків суми, що підлягала стягненню.

При цьому виконавчий збір у розмірі
сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, відповідно до
зазначеної норми, стягується виключно
за умови невиконання боржником
(фізичною особою) рішення, саме
немайнового характеру.

Враховуючи наведені фактичні
обставини справи, а також норми чинного
законодавства суд не знаходить підстав
для задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити .

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.М. Клименчук