Справа № 9101/194829/2012
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/10854/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Верхньодніпровський машинобудівний
завод»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2012 року у адміністративній
справі

за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Верхньодніпровський машинобудівний
завод» до Управління пенсійного фонду
України у Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області про
визнання нечинним та скасування
рішення № 122 від 21.05.2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Верхньодніпровський
машинобудівний завод» (далі по тексту -
ПАТ «Верхньодніпровський
машинобудівний завод») 11.09.2012 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача Управління
пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області (далі по
тексту - УПФУ у Верхньодніпровському
районі Дніпропетровської області), в
якому просив суд визнати нечинним та
скасувати рішення № 122 від 21.05.2012 року
«Про застосування фінансових санкцій
та нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату страхувальником
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного Фонду» УПФУ у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області.

Відповідач УПФУ у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області заперечував
проти позову та просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17.10.2012 року у задоволенні позовних
вимог ПАТ «Верхньодніпровський
машинобудівний завод» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачем ПАТ
«Верхньодніпровський машинобудівний
завод» подано апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
суду першої інстанції та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, а також
правильність застосування судом норм
матеріального права та правової оцінки
обставин у справі, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами адміністративної справи
підтверджено, що ПАТ
«Верхньодніпровський машинобудівний
завод» зареєстрований як юридична
особа 23.01.1992 року та перебуває на обліку
в УПФУ у Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Начальником УПФУ у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області винесено
рішення № 122 від 21.05.2012 року, яким до ПАТ
«Верхньодніпровський машинобудівний
завод» застосовані фінансові санкції у
вигляді стягнення суми штрафу в
розмірі 363,55 грн., та нараховано пеню в
розмірі 38,67 грн. за несвоєчасну сплату
страхових внесків за березень 2010 року в
період з 20.04.2010 року по 12.05.2010 року;
оскаржене позивачем рішення органами
пенсійного фонду залишено без змін, а
скарги позивача залишені без
задоволення.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування передбачений Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" № 1058-ІV
від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №
1058-ІV) та Інструкцією "Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої
в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року
за № 64/866 (далі по тексту - Інструкція №
21-1).

Відповідно до положень Закону №1058-IV та
Інструкції № 21-1, на позивача покладено
обов'язки по нарахуванню, обчисленню і
сплаті в установлені строки та в
повному обсязі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України №
1058-IV, страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом для
страхувальників є календарний місяць.

Згідно до п. 5.9,п. 8.1 ч. 5 Інструкції № 21-1,
обчислення страхових внесків органами
Пенсійного фонду здійснюється на
підставі складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які нараховуються страхові
внески, суми страхових внесків,
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цієї
Інструкції, у тому числі обчислені
органами Пенсійного фонду, уважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків (далі - недоїмка) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пп. 9.3.2. п. 9.3 ч. 9
вищевказаної Інструкції № 21-1, у разі,
коли страхувальник не сплачує (не
перераховує) або несвоєчасно сплачує
(несвоєчасно перераховує) страхові
внески, у тому числі донараховані ним
самостійно, або органами Пенсійного
фонду, накладається штраф залежно від
строку затримки платежу в розмірі: при
затримці їх сплати у строк до 30
календарних днів включно, - 10 відсотків
своєчасно не сплачених зазначених сум;
при затримці їх сплати у строк до 90
календарних днів включно, - 20 відсотків
зазначених сум; при затримці їх сплати
понад 90 календарних днів, - 50 відсотків
зазначених сум.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 106 Закону №1058-IV, у
разі виявлення своєчасно не сплачених
сум страхових внесків страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці
внески і сплатити їх з нарахуванням
пені в порядку і розмірах, визначених
цією статтею. Суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Згідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону №1058-IV,
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції: за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Згідно ч. 13 ст. 106 Закону №1058-IV, про
нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті,
посадові особи виконавчих органів
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій. Суми пені та штрафів,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому, в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Ч. 15 ст. 106 Закону №1058-IV передбачено, що
строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Згідно абз. 5, 6 ч. 7 розділу 8 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"від 09.07.2010 року №
2464-VI, стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється. На період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем допущена прострочка сплати
нарахованих в березні 2010 року
страхових внесків, а тому є вірним
висновок суду першої інстанції щодо
правомірності застосування до
позивача штрафних санкцій та пені за
постановою УПФУ у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області № 122 від
21.05.2012 року.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Верхньодніпровський машинобудівний
завод» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
виготовлення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова