Справа № 265/4837/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. Справа № 265/4837/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від
15.08.2014р. по справі № 265/4837/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2014 року позивач, ОСОБА_1 звернувся
до суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя (далі по тексту - УПФУ,
відповідач), в якому просив суд :

-визнати неправомірними відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя стосовно нарахування та
виплати основної та додаткової пенсії
в період з 01.01.2014р. в розмірі меншому ніж
встановлено ст..ст.50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням вимог ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»

-зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя здійснити
позивачеві, починаючи з 01.01.2014 року,
перерахунок та виплату щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності 1 категорії як інваліду 3
групи, в розмірі 6 мінімальних пенсій за
віком відповідно до вимог ст.ст.54, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з урахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат.

-зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити
позивачеві, починаючи з 01.01.2014 року,
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 3 групи в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст.50, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 15.08.2014 року позов -
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя провести ОСОБА_1
нарахування та виплату державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоровю в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.ст.49, 50, ст. 54, Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з
відрахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 15.08.2014
року, винести нове рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
оскаржувана постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору, а саме
порушення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік".
Зазначив, що норми та положення,
зокрема, ст.ст.50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України. Вказує, що з
01.01.2012 року розрахунок пенсії особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
урегульовано Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Враховуючи те, що вищевказані Закон
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" та Постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
прийняті пізніше, ніж Закон України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", саме вони
підлягають застосуванню при
визначенні розміру пенсійних виплат
вказаній категорії громадян. Вказав на
те, що позивач отримує основну пенсію
за віком, а тому розмір її та додаткової
пенсії правомірно нараховані
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.
З огляду на викладене, вважає, що
відповідач у спірних відносинах діяв в
межах своїх повноважень, на підставі
норм, передбачених чинним
законодавством.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи, а тому справі на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглянута в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та інвалідом 3
групи по захворюванню, пов'язаному з
виконанням обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями посвідчення,
виданого 11.06.2012 року, та довідки МСЕК
серії МСЕ № 399484 (а.с.9, 37).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя, та з 06.02.2013р. отримує пенсію
за віком відповідно Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

23 червня 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя із заявою, про здійснення
перерахунку пенсії.

Листом від 12.06.2014 року №1362/04-46 позивачу
відмовлено у проведенні такого
перерахунку та виплати пенсії .
Зазначено, що підстави для проведення
перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2014
року відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні,
пенсія нарахована згідно з нормами
чинного законодавства, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 (а.с.10).

Не погодившись з відмовою відповідача
щодо перерахунку пенсії, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі,
передбаченому ч.4 ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров`ю, у розмірі для
інвалідів 3-ї групи - 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з
встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеного ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , а відповідач
неправомірно відмовив у проведенні
перерахунку даних пенсій за період з
01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
треті групі інвалідності -6 мінімальних
пенсій за віком.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції не врахував,
що позивач отримує з 06.02.2013р. основну
пенсію за віком відповідно до Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
доказів переведення позивача з пенсії
за віком на пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
спірний період, матеріали справи не
містять, а тому суд першої інстанції
помилково зобов'язав провести ОСОБА_1
перерахунок основної пенсії
відповідно до ст. 54 Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З огляду на зазначене, постанова
суду першої інстанції в частині
зобов'язаня УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя здійснити позивачеві з
01.01.2014 року, перерахунок та виплату
щомісячної основної державної пенсії
по інвалідності 1 категорії як
інваліду 3 групи, в розмірі 6мінімальних
пенсій за віком відповідно до вимог
ст.ст.54, Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" підлягає скасуванню з
прийняттям нової про відмову в позові в
цій частині.

Проте колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
нарахування та виплати позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у менших розмірах, ніж
визначено Законом України « Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до
першої категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам третьої групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" не
було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач у період з
01.01.2014 року має право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі, який встановлено
положеннями ст.ст. 50, Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на той факт, що
пенсія позивачу у спірний період була
проведена та виплачена у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки
застосування зазначених постанов було
розраховано на бюджетний період 2012, 2013
бюджетних роках, а тому у період з 01.01.2014
року вказана постанова застосуванню не
підлягала.

Крім того, слід вказати, що відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві в період з 01.01.2014 року
застосуванню підлягає ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали наслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

При цьому, вихідним критерієм
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею 50 Закону № 796-ХІІ,
є мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вираховується, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, тобто у 2008 році - статтею 58
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України".

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги УПФУ в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя, з наведених вище підстав,
висновків суду першої інстанції у цій
частині не спростовують.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушенням норм матеріального права,
що привело до невірного вирішення
справи.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
відповідача проводити виплати
позивачу додаткової пенсії в розмірах
визначених Законом, а не постановою
КМУ, вважає, що суд дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
фактичних обставин справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права, а тому в цій частині постанова
суду першої інстанції є законною та
обґрунтованою та підстави для її
скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п.
3, 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя від 15.08.2014р.
по справі № 265/4837/14-а скасувати в
частині визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя провести ОСОБА_1
нарахування та виплату державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст.ст.49, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з
відрахуванням проведених виплат.

Прийняти нову постанову, якою в цій
частині в задоволені позову ОСОБА_1
-відмовити.

В іншій частині постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 15.08.2014р. по справі №
265/4837/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Курило Л.В. Присяжнюк О.В.