Справа № 826/5169/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5169/14
1-й інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
Футбольний Проект" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
Футбольний Проект" до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
08 від 20.12.2013, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі також - відповідач) від 20.12.2013
№08.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
Футбольний Проект" зареєстровано як
юридичну особу, до видів діяльності
якої за КВЕД відносяться інша
діяльність у сфері спорту, інші види
оптової торгівлі, роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах без
переваги продовольчого асортименту,
організація перевезення вантажів,
діяльність агентств нерухомості,
рекламна діяльність.

Так, відповідачем було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Український Футбольний
Проект" з питань повноти та
достовірності сплати до бюджету
податків при проведенні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "БС Консалтинг
Юкрейн" за період з 01.01.2011 по 31.01.2013", про
що складено акт перевірки від 06.12.2013
№753/26-55-22-08/32555065.

Згідно з висновками даного акту
контролюючим органом встановлено
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема: 185.1 статті 185,
пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI (із змінами і доповненнями),
внаслідок завищено податковий кредит в
деклараціях з податку на додану
вартість при фінансово-господарських
взаємовідносинах з ТОВ "БС Консалтинг
Юкрейн", всього у сумі 227833,00 грн., в тому
числі, за серпень 2012 року на суму 28666,67
грн., за вересень 2012 року на суму 132166,66
грн., за вересень 2012 року на суму 67000,00
грн.

Такі висновки відповідач мотивував
встановленою під час перевірки
відсутністю фактичного здійснення
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг) від
постачальника TOB «БС Консалтінг
Юкреін».

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.12.2013
№08, яким позивачу збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на 284792,00 грн., в тому
числі, 227833,00 грн. за основним платежем
та 56958,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вважаючи що вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем незаконно, позивач
звернувся до суду з позовом про його
скасування.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, з яким погоджується
апеляційний суд, про відмову у
задоволенні вимог позивача, при цьому
виходив з такого.

Приписами п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України (далі по тексту - ПК
України) встановлено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з приписами п. 198.6 ст. 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи викладені
норми Податкового кодексу України,
існує декілька підстав для формування
податкового кредиту, а саме: наявність
у платника податку - покупця належно
оформленої податкової накладної,
фактична сплата грошових коштів
контрагенту, в сумі визначеній в
податковій накладній, а також фактичне
виконання господарської операції, за
наслідками якої у платника податку на
додану вартість виникає право на
податковий кредит.

Отже, для встановлення правильності
відображення у податковому обліку
господарських операцій платника
податку з'ясуванню підлягають:
реальність задекларованих
господарських операцій; наявність
ділової мети у розглядуваних
операціях; об'єктивний зміст вчинених
операцій у порівнянні із
задекларованим; добросовісність
позивача, якщо його контрагент має
дефекти правового статусу; дотримання
учасниками господарської операції
норм податкового законодавства щодо
змісту та наслідків для податкового
обліку відповідної операції.

При цьому, судова колегія виходить з
того, що порушення вимог податкового
законодавства на будь-якому з
наведених етапів є достатнім для
висновку про невідповідність
фактичних і задекларованих платником
податку наслідків господарських
операцій для податкового обліку.

Також варто наголосити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість витрат (у тому числі і
по сплаті ПДВ) первинними документами
покладається на платника, адже саме він
виступає суб'єктом, що використовує
включену постачальником до ціни товару
суму ПДВ при обчисленні суми податку,
яка підлягає перерахуванню до бюджету,
а також зменшує об'єкт оподаткування
податку на прибуток за фактом
понесення витрат.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, між ТОВ "БС Консалтинг
Юкрейн" (Виконавець) та ТОВ "Український
Футбольний Проект" (Замовник) було
укладено однотипні договори про
організацію рекламної кампанії від
01.08.2011 №74, від 31.08.2011 №77 та від 30.09.22011 №91,
предметом яких є надання Виконавцем
послуг Замовнику з підготовки і
розміщення рекламних матеріалів
Замовника в рамках проведення турнірів
з футболу "Кубок USP", "Кубок АБФ". Порядок
розміщення рекламних матеріалів
Замовника, вартість і порядок оплати,
терміни розміщення рекламних
матеріалів вказані в завданні на
надання рекламних послуг, яке є
невід'ємною частиною договору (пункт 1
договорів).

Згідно із завданнями до вказаних
договорів зазначено перелік рекламних
послуг: проведення рекламної кампанії
товарів та послуг ТОВ "Нафтовий Альянс",
ТОВ "Євроформат "Сталь конструкція", ТОВ
"ТК Ізобуд", ТОВ "Фірма Атріо", ЗАТ
"Укргаз-Енерго" по завданню Замовника
під час проведення турнірів з футболу
"Кубок USP", "Кубок АБФ", термін виконання
завдання та вартість послуг.

На підтвердження виконання умов
договорів та отримання послуг в
матеріалах справи наявні копії
зазначених договорів із завданнями до
них, акти про організацію рекламної
кампанії, податкові накладні, виписка з
рахунку та оборотно-сальдова відомість
з яких вбачається перерахування
позивачем коштів на користь ТОВ "БС
Консалтинг Юкрейн".

Судом вірно встановлено, що вказані
документи надавались позивачем також і
до перевірки.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Разом з тим, апеляційний суд акцентує
увагу на тому, що сама по собі наявність
у покупця належно оформлених
документів, необхідних для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
зокрема виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
недоведенння реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Зокрема, суд першої інстанції вірно
звернув увагу, що предметом вказаних
договорів є підготовка і розміщення
рекламних матеріалів замовника - ТОВ
"Український Футбольний Проект",
порядок розміщення яких обумовлюється
сторонами, в той же час, позивачем не
надано доказів на підтвердження
наявності у нього рекламних
матеріалів, передачі рекламних
матеріалів виконавцю ТОВ "БС
Консалтинг Юкрейн", розробки,
узгодження сторонами зразків, макетів
рекламних матеріалів, місць і порядку
їх розміщення, демонстрації. Також не
обумовлюються такі рекламні матеріали
та порядок їх розміщенні і у самих
договорах про організацію рекламної
кампанії та додатках до них.

Також, згідно з умовами зазначених
договорів, виконавець повинен надати
замовнику звіт про виконання завдання
(пункт 2.1 договорів), водночас позивачем
не надано примірники звітів, які б мало
надати йому ТОВ "БС Консалтинг Юкрейн"
за результатами виконання договорів
про організацію рекламної кампанії від
01.08.2011 №74, від 31.08.2011 №77 та від 30.09.22011 №91.

В порушення вимог пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України у
податкових накладних від 31.08.2011 №336, від
15.09.2011 №215, від 30.09.2011 №217, від 31.10.2011 №136,
які видані ТОВ "БС Консалтинг Юкрейн" на
користь позивача, не зазначено змісту і
обсягу господарських операцій, а саме:
не відображено переліку наданих
послуг, їх кількісних і вартісних
показників, що не дозволяє суду
достовірно встановити обсяг і вартість
операцій.

Крім іншого, позивачем на доведено мети
використання придбаних у ТОВ "БС
Консалтинг Юкрейн" послуг із
підготовки та розміщення рекламних
матеріалів, оскільки не надано жодних
доказів на підтвердження використання
у власній господарській діяльності
придбаних у ТОВ "БС Консалтинг Юкрейн"
послуг.

Із завдань до договорів про
організацію рекламної кампанії від
01.08.2011 №74, від 31.08.2011 №77 та від 30.09.22011 №91
вбачається, що замовлення позивачем у
ТОВ "БС Консалтинг Юкрейн" послуг
обумовлене виконанням ТОВ "Український
Футбольний Проект" зобов'язань перед
ТОВ "Нафтовий Альянс", ТОВ "Євроформат
"Сталь конструкція", ТОВ "ТК Ізобуд", ТОВ
"Фірма Атріо", ЗАТ "Укргаз-Енерго" щодо
проведення рекламної кампанії їх
товарів та послуг під час турнірів з
футболу "Кубок USP" та "Кубок АБФ".

При цьому, колегія суддів враховує, що
суд першої інстанції під час судового
розгляду, на виконання вимог частин 4 та
5 статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, якими закріплено
принцип офіційного з'ясування
обставин, пропонував представнику
позивача надати інші наявні у нього
докази на підтвердження господарських
операцій з ТОВ "БС Консалтинг Юкрейн", в
тому числі, докази використання
придбаних у ТОВ "БС Консалтинг Юкрейн"
послуг у своїй господарській
діяльності, а також докази на
підтвердження договірних відносин
відповідно до завдань по договорах №74,
№77 з ТОВ "Нафтовий Альянс", ТОВ "Євро
формат "Сталь конструкція", ТОВ "ТК
Ізобуд", ТОВ "Фірма Атріо", ЗАТ
"Укргаз-Енерго" та з компаніями по
договору №91, фінансових документів
щодо здійснення розрахунків з цими
компаніями, докази виконання рекламних
послуг та робіт та інші докази на
підтвердження реальності
господарських операцій з даними
компаніями, проте позивач інших
доказів не надав, про їх наявність не
зазначав, жодних клопотань з цього
приводу не заявляв.

Таким чином, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивачем не
доведено фактичного руху активів між
учасниками операцій, зокрема щодо
придбання послуг у ТОВ "БС Консалтинг
Юкрейн", та їх подальшого використання
у власній господарській діяльності,
тобто подальшого руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, хоча саме на позивача, як
суб'єкта, що використовує включену
постачальником до ціни товару суму ПДВ
при обчисленні суми податку, яка
підлягає перерахуванню до бюджету, а
також зменшує об'єкт оподаткування
податку на прибуток за фактом
понесення витрат, покладено обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість витрат (у тому числі і
по сплаті ПДВ) первинними документами.

В основу обґрунтування апеляційної
скарги позивач посилається на
неналежність доказів податкового
органу, який фактично мотивував власну
позицію щодо порушення позивачем вимог
податкового законодавства,
посилаючись лише на акт податкового
органу по цьому контрагенту, в якому
встановлено відсутність реального
здійснення господарської діяльності
та неможливість її здійснення.

З цього приводу, апеляційний суд
зазначає, що надані сторонами докази
оцінюються судом у їх сукупності.
Дійсно, посилання відповідача на акти
про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагентів
позивача, самі по собі не є достатньо
вагомим аргументом, який би
беззаперечно спростовував реальність
господарських операцій, в той же час,
враховуючи, що позивачем не доведено
фактичного руху активів під час
здійснення операцій, судом встановлено
невідповідність фактичних і
задекларованих платником податку
наслідків господарських операцій для
податкового обліку, то відповідно
висновки відповідача про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, які зафіксовано в акті
перевірки, знайшли своє підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для задоволення вимог позивача
про скасування спірних податкових
повідомлень-рішень.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український Футбольний Проект" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
Футбольний Проект" до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
08 від 20.12.2013 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.