Справа № 803/2000/14
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року Справа № 803/2000/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання
Гуцалюк І.О.,

за участю представника відповідача
Потапчука Л.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
державної міграційної служби України у
Волинській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач)
звернувся з адміністративним позовом
до Управління державної міграційної
служби України у Волинській області
(далі - УДМС у Волинській області,
відповідач) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, щодо оформлення та видачі ОСОБА_2
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон на підставі поданих
ним документів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02
серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Луцького РВ УДМС у Волинській області з
заявою для оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон та долучив необхідний
пакет документів, у тому числі сплатив
державне мито у розмірі 170 грн. Проте
УДМС у Волинській області листом за
вих. № 0710/4677 від 11 серпня 2014 року
позивачу відмовлено в оформлені та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон з посиланням на
необхідність оплати вартості послуги в
сумі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон в сумі 120 грн. 00 коп.
Також зазначає, що відповідач вимагав
надання додаткових документів, а саме:
заяву-доручення для оформлення довідки
про несудимість та ксерокопії паспорту
громадянина України. Позивач вважає
такі дії щодо відмови в оформленні
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон на підставі поданих
ним документів неправомірними, така
відмова не ґрунтується на нормах
чинного законодавства України,
оскільки діючі нормативно-правові акти
не передбачають обов'язку заявника
замовляти та додатково оплачувати
окремі платні послуги з метою
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон.

Просить суд визнати протиправними дії
Управління Державної міграційної
служби України у Волинській області
щодо відмови ОСОБА_2 в оформленні та
видачі паспорта громадянина України
для тимчасового виїзду за кордон, щодо
вимоги надання фотокопій паспорта
громадянина України та письмової
заяви-доручення для оформлення довідки
про несудимість, щодо вимоги оплати
вартості послуги за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 87 грн. 15 коп.,
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120
грн. 00 коп. Зобов'язати Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів та
зобов'язати першого заступника
начальника УДМС у Волинській обл.
Чернишева О.В. привести інформаційні
картки адміністративних послуг
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у відповідність до
законодавства України виключивши з
пп.11.1. та 11.2. посилання на Постанови КМ
України № 1098 та № 795 та оплати згідно
цих постанов.

У судове засідання позивач не прибув,
проте подав до суду заяву від 03.10.2014
року про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав повністю, в
наданих суду поясненнях та письмових
запереченнях на адміністративний
позов посилається на те, що позивачу
для отримання паспорта громадянина
України для виїзду за кордон необхідно
було оплатити вартість послуг, наданих
Луцьким РВ УДМС у Волинській області,
та вартість бланка паспорта,
відповідно до Порядку надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1098 від 26.10.2011 року, Переліку платних
послуг, які можуть надаватися органами
та підрозділами Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
04.06.2007 року № 795. При цьому зазначила, що
процедура оформлення та видачі
паспорта передбачає вчинення дій не
тільки щодо прийняття від заявника
документів, а й цілого комплексу дій,
які визначають зміст послуг з
оформлення та видачі такого паспорта.
Відтак, вимога щодо сплати вартості
послуг з оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон та вартості бланка паспорта, як
передумова для надання позивачу
відповідної адміністративної послуги,
є обґрунтованою. Просить суд відмовити
позивачу в задоволенні його позовних
вимог.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази в їх
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень, щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 особисто
звернувся до Луцького РВ УДМС у
Волинській області для оформлення та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон. Працівниками
Луцького РВ УДМС у Волинській області
після отримання поданих позивачем
пакетом документів було роз'яснено
заявнику про необхідність при подачі
документів надати, крім поданих
документів з квитанцією про сплату
державного мита у розмірі 170 грн. 00 коп.,
ще й квитанції про оплату вартості
послуги в сумі 87 грн. 15 коп. та вартості
бланка паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 120 грн. 00 коп.
та було запропоновано позивачу подати
письмову заяву та надати необхідні
документи.

02 серпня 2014 року ОСОБА_2 письмово
звернувся до Луцького РВ УДМС у
Волинській області для оформлення та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, до якої долучив
копію паспорта громадянина України,
копію реєстраційного номера облікової
картки платника податків, дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметрів
та квитанцію від 26 липня 2014 року про
сплату державного мита у розмірі 170 грн.
00 коп. (а.с.09-13).

З відповіді УДМС у Волинській області
від 11 серпня 2014 року № 0710/4677 на дану
заяву вбачається, що в оформленні та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон ОСОБА_2 на підставі
поданих ним документів було відмовлено
у зв'язку з тим, що заявнику для
отримання паспорта громадянина
України для виїзду за кордон необхідно
надати квитанції про оплату послуг за
оформлення та видачу такого паспорта в
сумі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон в сумі 120 грн. 00 коп.
(а.с.14-15).

Дані дії УДМС у Волинській області щодо
вимоги оплати вартості послуги,
вартості бланка та дії щодо відмови в
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон ОСОБА_2 на підставі поданих ним
документів. є предметом
адміністративного позову. Вважаючи
відмову протиправною, позивач
звернулася до суду за захистом
порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам суд зазначає наступне.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України та порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюються Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» № 3857-XII від 21
січня 1994 року (далі - Закон України №
3857-XII).

Статтею 1 Закону України № 3857-XII
визначено, що право громадян України
виїхати з України, крім випадків,
передбачених цим Законом, та в'їхати в
Україну. Документами, що дають право на
виїзд з України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є,
зокрема, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон (стаття 2
вищевказаного Закону).

Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 4 Закону України № 3857-XII
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон
провадиться громадянам України, які
постійно проживають в Україні і
досягли 18-річного віку, - за особистим
клопотанням про отримання паспорта або
через своїх законних представників до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства. Порядок оформлення,
видачі, обміну, повернення, вилучення,
знищення, визнання недійсним паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон визначається Кабінетом
Міністрів України. Бланки паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон виготовляються на замовлення
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

Крім того, статтею 7 Закону України №
3857-XII зазначено, що правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
відповідно до цього Закону Кабінетом
Міністрів України і підлягають
опублікуванню. З метою реалізації
наведеної бланкетної норми Кабінетом
Міністрів України 31 березня 1995 року
було прийнято постанову № 231, якою
затверджено Правила оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення (далі - Правила
№ 231).

Пунктом 10 Правил № 231 встановлено, що
для оформлення паспорта у разі
тимчасового виїзду за кордон
подається: заява-анкета встановленого
зразка; паспорт громадянина України,
свідоцтво про народження (для осіб
віком до 16 років) (після прийняття
документів повертається); копія
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Згідно з статтею 1 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 року №
7-93 «Про державне мито» (далі - Декрет №
7-93), платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету
№ 7-93 державне мито справляється за
видачу нового зразка паспорта
громадянина України (крім обміну нині
діючого паспорта на паспорт нового
зразка); за оформлення нового зразка
паспорта громадянина України для
поїздки за кордон; за видачу громадянам
України закордонного паспорта на право
виїзду за кордон або продовження
строку його дії. Підпунктом «б» пункту 6
статті 3 Декрету № 7-93 встановлено, що
ставка державного мита за видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон встановлюються в
розмірі 10 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, тобто 170 грн. 00 коп.

Разом з цим, у пункті 27 розділу І
Переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
розмір плати за їх надання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 червня 2007 року
№ 795(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 26 жовтня 2011 року
№ 1098), визначено розмір плати за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, що становить 87 грн. 15 коп.

Аналізуючи вищевказані норми, суд
приходить до висновку, що сплата
встановленого Декретом № 7-93
державного мита покриває вартість
витрат, пов'язаних із вчиненням
відповідачем дій щодо видачі
громадянам України паспорта на право
виїзду за кордон, у тому числі й
вартість бланка такого паспорта,
вартість персоналізації.

Отже, вимога повторної оплати тих самих
дій (послуг) на підставі іншого
нормативно-правового акта є
протиправною.

При цьому, неправомірною є й вимога
відповідача стосовно сплати вартості
бланка у розмірі 120 грн. 00 коп. у зв'язку
з тим, що Порядок надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011
року № 1098 (далі - Порядок № 1098), на який
посилається УДМС у Волинській області,
не встановлює розмір такого
відшкодування, та не передбачають його
й Правила № 231.

Таким чином, умови, які є обов'язковими
для виконання при оформленні та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон встановлюються
виключно положеннями Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 231 від 31 березня 1995
року.

Аналогічна позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
03 грудня 2013 року № 21-416а13, яка в силу
частини 1 статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Що стосується заперечень відповідача з
посиланням на положення Закону України
«Про адміністративні послуги» від 06
вересня 2012 року № 5203-VІ (далі - Закон
України № 5203-VІ) та норми Порядку
надання підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби платних послуг,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року № 1098,
то суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону України № 5203-VІ
визначено, що адміністративні послуги
надаються суб'єктами надання
адміністративних послуг
безпосередньо, через центри надання
адміністративних послуг та/або через
Єдиний державний портал
адміністративних послуг; фізична
особа, у тому числі фізична особа -
підприємець, має право на отримання
адміністративної послуги незалежно
від реєстрації її місця проживання чи
місця перебування, крім випадків,
установлених законом, заява на
отримання адміністративної послуги
подається в письмовій чи усній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України
№ 5203-VІ при наданні адміністративних
послуг у випадках, передбачених
законом, справляється плата
(адміністративний збір). Розмір плати
за надання адміністративної послуги
(адміністративного збору) і порядок її
справляння визначаються законом з
урахуванням її соціального та
економічного значення. Плата за
надання адміністративної послуги
(адміністративний збір) зараховується
до державного або відповідного
місцевого бюджету. Плата за надання
адміністративної послуги
(адміністративний збір) вноситься
суб'єктом звернення одноразово за весь
комплекс дій та рішень суб'єкта надання
адміністративних послуг, необхідних
для отримання адміністративної
послуги (включаючи вартість бланків,
експертиз, здійснюваних суб'єктом
надання адміністративної послуги,
отримання витягів з реєстрів, тощо).
Стягнення за надання адміністративних
послуг будь-яких додаткових не
передбачених законом платежів або
вимагання сплати будь-яких додаткових
коштів забороняється.

Згідно частини другої статті 20
вищевказаного Закону до набрання
чинності законом, що визначає перелік
адміністративних послуг та розміри
плати за їх надання (адміністративні
збори), плата за надання
адміністративних послуг
(адміністративний збір) при зверненні
за отриманням платних
адміністративних послуг сплачується у
порядку і розмірах, встановлених
законодавством.

Таким чином, положення Закону України
№ 5203-VІ передбачають сплату
адміністративної послуги одноразово
за весь комплекс дій та рішень суб'єкта
надання адміністративних послуг,
необхідних для отримання
адміністративної послуги (включаючи
вартість бланків). Проте на даний час
відповідний закон, що визначає перелік
адміністративних послуг та розміри
плати за їх надання (адміністративні
збори) не прийнятий, а тому відповідна
плата сплачується у порядку і розмірах,
встановлених законодавством, а саме
Декретом № 7-93, оскільки інші платежі
спеціальними правовими актами, що
регулюють правовідносини з оформлення
і видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, - Законом України
№ 3857-ХІІ та Правилами № 231 не
передбачені.

Також суд зазначає, що згідно з
пунктами 2, 3 Порядку № 1098 послуги
надаються за письмовою заявою фізичних
або юридичних осіб із зазначенням їх
прізвища, імені, по батькові
(найменування), місця
реєстрації/проживання
(місцезнаходження) та виду послуги, а
також за постановою (ухвалою) суду в
цивільних та господарських справах;
оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахування замовником
коштів через банки, відділення
поштового зв'язку або
програмно-технічні комплекси
самообслуговування.

З аналізу наведених положень Порядку №
1098 можна зробити висновок про те, що
послуги, які надаються органами
Державної міграційної служби не мають
обов'язкового характеру та надаються
лише за бажанням особи, на підставі
поданої нею письмової заяви, тобто
відповідач з огляду на положення
Порядку № 1098 не може вимагати плати за
адміністративні послуги.

Таким чином, платні послуги можуть бути
надані Державною міграційною службою
тільки у випадку письмової заяви
замовника та за наявності у нього
бажання отримати таку послугу, а не про
обов'язковість замовлення такої
послуги з метою, зокрема, оформлення
паспорту громадянина України для
виїзду за кордон.

З матеріалів даної адміністративної
справи не вбачається подання позивачем
такої письмової заяви до
територіального органу ДМС України,
ОСОБА_2 не отримував та не виявляв
бажання отримувати від відповідача
додаткові послуги, а відтак, вимоги
відповідача сплатити платежі за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, які не передбачені Законом
України № 3857-XII та Правилами № 231, є
безпідставними.

Суд звертає увагу на те, що позивачем
при зверненні до Луцького РВ УДМС у
Волинській області було подано всі
необхідні документи, передбачені
пунктом 10 Правил № 231 для оформлення та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, проте
відповідачем з огляду на наведенні
положення діючого законодавства, що
регулює спірні правовідносини,
неправомірно відмовлено в оформлені та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон.

За таких обставин, суд вважає, що
відмова відповідача в оформленні та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон ОСОБА_2 є
необґрунтованою та протиправною,
оскільки прийнята з підстав, не
передбачених законодавством України.

Відповідно до приписів частини 3 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведене
правомірність своїх дій, а відтак
адміністративний позов в цій частині
підлягає до задоволення.

З огляду на те, що під час розгляду
справи судом встановлено
протиправність дій Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області щодо вимоги оплати
вартості послуги за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 87 грн. 15 коп.,
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120
грн. 00 коп. та щодо відмови ОСОБА_2 в
оформленні паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів, то з
метою повного захисту прав та
інтересів позивача, підлягає
задоволенню і позовна вимога про
зобов'язання відповідача повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів з
урахуванням висновків суду.

Що стосується позовних вимог про
визнання дії відповідача
протиправними щодо вимоги надання
фотокопій паспорта громадянина
України та письмової заяви-доручення
для оформлення довідки про
несудимість, то суд вважає, що дані
позовні вимоги не підлягають до
задоволення, оскільки такі підстави
для відмови позивачу у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон не зазначені відповідачем у
листі від 11 серпня 2014 року № 0710/4677.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання першого заступника
начальника УДМС у Волинській області
Чернишева О.В. привести інформаційні
картки адміністративних послуг
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у відповідність до
законодавства України виключивши з
пп.11.1. та 11.2. посилання на Постанови КМ
України № 1098 та № 795 та оплати згідно
цих постанов, то суд вважає, що дана
позовна вимога не підлягає до
задоволення, оскільки рішенням
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі № 826/14785/13-а було
визнано відсутність у Державної
міграційної служби компетенції щодо
встановлення обов'язкової плати за
надання адміністративних послуг з
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон та встановлення обов'язкової
оплати вартості бланку паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон та бланку проїзного документа
дитини для виїзду за кордон та оплати
вартості їх персоналізації, визнаний
протиправним та скасований наказ
Державної міграційної служби України
від 11 березня 2013 року № 48, яким було
затверджено інформаційну картку
адміністративної послуги оформлення
та видачі або обміну паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

Частиною третьою статті 94 КАС України
передбачено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином з Державного Бюджету
України на користь позивача, який не є
суб'єктом владних повноважень, слід
стягнути судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 3,17,71,94,158,160,162,163,186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області щодо відмови ОСОБА_2
в оформленні та видачі паспорта
громадянина України для тимчасового
виїзду за кордон та щодо вимоги оплати
вартості послуги за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в сумі 87 грн. 15 коп.,
вартості бланка паспорта громадянина
України для виїзду за кордон в сумі 120
грн. 00 коп., та щодо відмови ОСОБА_2 в
оформленні паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів.

Зобов'язати Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2, проживаючого: (43000,
АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 36 (тридцять
шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири)
копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 04 листопада
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий

Суддя
В.В.Мачульський