Справа № 524/5698/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р. Справа № 524/5698/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області на
постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014р. по справі №
524/5698/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

27.06.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
призначити з 01.01.2014 року додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, та
державну пенсію особам, віднесеним до
категорії 1, для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, виходячи з їх розмірів,
встановлених абзацом четвертим статті
50 та абзацом четвертим частини
четвертої статті 54 Закону України від
28.02.1991 року №796-ХІІ "Про соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції Закону від 06.06.1996 року
№230/96-ВР) з розміру, встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України від 09.07.2003 року №1058-ІУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції Закону від
23.12.2004 року №2291 -IV) з розміру
мінімальної пенсії за віком; здійснити
перерахунок з 01.01.2014 року належних до
отримання додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, віднесеним
до категорії 1, та державної пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
виходячи з їх розмірів, встановлених
абзацом четвертим статті 50 та абзацом
четвертим частини четвертої статті 54
Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ
"Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (в редакції Закону від
06.06.1996 року №230/96-ВР) та розміру,
встановленого частиною першою статті 28
Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції
Закону від 23.12.2004 року №2291-IV) розміру
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактичних виплат;
здійснити дії по виплаті недоплаченого
з 01.01.2014 року розміру додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, та державної
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
передбачених абзацом четвертим статті
50 та абзацом четвертим частини
четвертої статті 54 Закону України від
28.02.1991 року №796-ХІІ "Про соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції Закону від 06.06.1996 року
№230/96-ВР), виходячи з встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України від 09.07.2003 року №1058-ІУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції Закону від
23.12.2004 року №2291-IV) розміру мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням
фактичних виплат; в місячний термін з
дня набрання постановою суду за
результатами розгляду справи законної
сили або з дня звернення її до
негайного виконання - подати до суду
звіт про виконання постанови суду,
звернути до негайного виконання
постанову суду в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
здійснити виплату всієї суми боргу
щодо недоплаченого з 01.01.2014 року
розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1, та державної пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
передбачених абзацом четвертим статті
50 та абзацом четвертим частини
четвертої статті 54 Закону України від
28.02.1991 року №796-ХІІ "Про соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції Закону від 06.06.1996 року
№230/96-ВР), виходячи з встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України від 09.07.2003 року №1058-ІУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції Закону від
23.12.2004 року №2291-IV) розміру мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014 року позов ОСОБА_1 -
задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області в
перерахунку та виплаті позивачу
щомісячних державних пенсій (основної
та додаткової) відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796- 12,
виходячи з кратного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області здійснити,
починаючи з 01 січня 2014 року по 16 серпня
2014 року, перерахунок та виплату
позивачу щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків, як інваліду 3-ї групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою в розмірі
не нижче 6 мінімальних пенсій за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-12, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідні
виплати провести з урахуванням вже
проведених виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області здійснити,
починаючи з 01 січня 2014 року по 16 серпня
2014 року, перерахунок та виплату
позивачу щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 3-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-12, з
урахуванням ч. 1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідні
виплати провести з урахуванням вже
проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та щодо
встановлення кінцевої дати
перерахунку пенсії, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову в частині відмови в
задоволенні позову та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі. Відповідач
також просив розгляд справи проводити
за відсутності представника
управління.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час та місце судового розгляду
повідомлені своєчасно та належним
чином.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційних скарг постанову суду та
доводи апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає частковому
задоволенню, апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач є інвалідом 3
групи, інвалідність якого пов'язана з
виконанням обовязків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується посвідченням особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи серії
НОМЕР_1 від 30.10.2008року (а.с 4) та довідкою
МСЕК. (а.с. 5).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області та
отримує пенсію по інвалідності згідно
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 27.08.2007 року.

20.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою
до управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області щодо неправомірності дій з
виплати пенсії в меньшому розмірі, ніж
передбачено Законом України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". (а.с. 6)

На звернення позивача Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області листом
від 24.06.2014 року за вих. № 216/С-07
повідомило заявника, що підстави для
проведення перерахунку пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відсутні.
(а.с.7)

Не погодившись з діями відповідача
щодо не проведення перерахунку пенсії,
позивач звернувся із зазначеним
позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права, надавши перевагу
ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" над постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
як нормативно-правового акту, що має
вищу юридичну силу. Також судом першої
інстанції визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивач має право на
отримання основної та додаткової
пенсії до 16.08.2014 року, оскільки Законом
України від 31 липня 2014 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
доповнено п. 6-7, за яким установлено,
що у 2014 році норми і положення ст.ст.
20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Також, суд першої інстанції дійшов
висновку, що вимоги про допущення
постанови до негайного виконання у
межах платежу за один місяць та
покладення зобов'язання на відповідача
подати звіт про виконання судового
рішення протягом одного місяця з дня
набрання постановою законної сили не
відносяться до позовних вимог,
оскільки не є інститутами
матеріального права, а є інститутом
процесуального права, та задоволенню
не підлягають.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи визначений Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ч.4 статті 54 Закону №796 (в
редакції Закону, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин) у
всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по 3-й групі
інвалідності -6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону
особам, віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 3 групи - в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком. І як
передбачає ст. 53 того самого Закону,
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" з 01.01.2014 року не
встановлено обмеження щодо виплат
основної та додаткової пенсії, не
внесено змін до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому з
01.01.2014 року діють положення ст.ст. 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідно до яких в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів 3 групи
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими за 6 мінімальних пенсій за
віком та щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема
інвалідам 3 групи - призначається в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, на підставі Закону України
від 31 липня 2014 року "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", який набув чинності
03 серпня 2014 року, "Прикінцеві положення"
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" доповнено п. 6-7, за
яким установлено, що у 2014 році норми і
положення ст.ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з 03
серпня 2014 року надано повноваження
Кабінету Міністрів України визначати
розмір основної та додаткової пенсії,
передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" , виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджетів
на 2014 рік.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивач має право на
отримання державної пенсії та
додаткової пенсії, починаючи з 01.01.2014
року, у порядку та розмірах, визначних
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу, а тому цей вид виплат не є
строковим і не може бути призначений на
певний строк. У цьому випадку
визначається лише дата, з якої особа
має право на отримання пенсії (чи її
перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії, тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком.

Саме така правова позиція викладена
Верховним Судом України у постановах
від 23 квітня 2012 року № 21-239а11 та 19
березня 2013 року № 21-53а13.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів зазначає, що у справі, що
розглядається, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
зазначення кінцевої дати для
перерахунку пенсії - до 16.08.2014 року, у
зв'язку з чим постанова має бути
змінена в порядку ст. 201 КАС України.

Щодо допущення до негайного виконання
судового рішення, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
256 Кодексу адміністративного
судочинства України постанови суду про
присудження виплат пенсій у межах сум
стягнення за один місяць виконуються
негайно.

Таким чином, суд першої інстанції
неправомірно відмовив позивачу у
зобов'язанні відповідача негайно
виплатити на користь позивача
невиплачену пенсію - у межах стягнення
за один місяць, у зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції в цій
частині підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови, якою
присуджену до виплати пенсію у межах
стягнення за один місяць допустити до
негайного виконання.

Відповідно до змісту ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Отже, з аналізу викладеної норми
вбачається, що зобов'язання суб'єкта
владних повноважень, не на користь
якого ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення, є правом
суду, а не його обов'язком.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні вимог про зобов'язання
відповідача подати до суду звіт про
виконання постанови суду.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги. В іншій
частині постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 15.09.14 року
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ч.1
ст. 198, ст. ст. 201,202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 209, 254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Абзаци 3 та 4 резолютивної частини
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014р. по справі №
524/5698/14-а змінити, виклавши в наступній
редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
державної пенсії по 3-й групі
інвалідності в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком відповідно до ст. ст. 54,
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12,
виходячи з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи в 01.01.2014 року, з
урахуванням фактично отриманих
позивачем виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії по 3-й групі
інвалідності в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50,
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12,
виходячи з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи в 01.01.2014 року, з
урахуванням фактично отриманих
позивачем виплат."

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.09.2014 року по справі №524/5698/14-а в
частині відмови у допущенні до
негайного виконання присуджених
виплат пенсії скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою допустити до негайного виконання
постанову суду в межах присудження
виплати пенсії за один місяць .

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
15.09.2014 року по справі №524/5698/14-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.