Справа № К/9991/20700/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/20700/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Кремінському районі Луганської
області про перерахунок пенсії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Кремінському районі Луганської
області на постанову Кремінського
районного суду Луганської області від 6
січня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 березня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Кремінському районі Луганської
області (далі УПФ), у якому просив
визнати нечинним рішення та
зобов'язати призначити пенсію на
пільгових умовах з підстав пункту «д»
статі 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із зарахуванням
пільгового стажу роботи з 1 січня 1992
року по 30 грудня 1996 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що відповідач відмовив їй у
зарахуванні такого стажу через
відсутність у поданих документах даних
про виконання норм обслуговування та
за якими саме тваринами позивачка
здійснювала догляд. Вважаючи відмову
такою, що порушує її права та не
відповідає вимогам закону, позивач
просила про задоволення позову.

Постановою Кремінського районного
суду Луганської області від 6 січня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року позов задоволено у повному
обсязі.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить судове рішення скасувати та
відмовити в позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов суди, на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що відмова
УПФ у призначенні позивачу пенсії на
пільгових умовах не відповідає чинному
законодавству.

Так, за змістом пункту «д?»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 у
вказані періоди працювала в
совхозі-комбінаті «Кремінський», який
реорганізовано в ГСК «Мир», оператором
по догляду за тваринами
(свинаркою-оператором).

Статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 затверджено порядок підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку
передбачено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Суди попередніх інстанцій
правильно виходили з положень пункту 3,
18 та 20 вказаного Порядку.

Так згідно пункту 3 Порядку за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості
на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи,
які містять відомості про періоди
роботи.

Пунктом 18 Порядку визначено, що за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

За змістом пункту 20 Порядку у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються
уточнюючі довідки підприємств,
установ, організацій або їх
правонаступників.

Суди дійшли правильного висновку,
що наявні у матеріалах справи копія
трудової книжки, архівні довідки,
покази свідків та інші документи, є
належним та допустимими доказом у
підтвердження пільгового стажу ОСОБА_4,
що дає право на призначення пенсії
згідно пункту «д» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи зазначене суди дійшли
правильного висновку, що відповідач не
довів правомірність свого рішення, а
тому підстав для відмови в позові у
судів не було.

Рішення судів відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги їх висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кремінському районі Луганської
області відхилити, а постанову
Кремінського районного суду
Луганської області від 6 січня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В.
Тракало