Справа № 813/5570/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/5570/14
зал судових засідань №6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Правдюка П.А.,
представника відповідача Норичка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Омега" до відділу Державної
виконавчої служби Сколівського
районного управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, ОСОБА_3 про
скасування постанови, -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Омега" (далі - ТзОВ
«Факторингова компанія «Омега»)
звернулося до суду з позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Сколівського районного управління
юстиції (далі - ВДВС Сколівського РУЮ у
Львівській області), в якому просить
суд скасувати постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, винесену 20.10.2011р. в
рамках виконавчого провадження №27020846
головним державним виконавцем
Шепегою В.В. ВДВС Сколівського РУЮ у
Львівській області в частині арешту на
земельну ділянку, загальною площею
0,2300га, що знаходиться по АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки -
Ухвалою суду від 18.09.2014р. до участі у
справі залучено третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, ОСОБА_3.
Ухвалою суду від 30.10.2014р. позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Омега" до відділу Державної
виконавчої служби Сколівського
районного управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, ОСОБА_3 про скасування
постанови та зобов'язання вчинити дії
залишено без розгляду в частині
позовних вимог щодо зобов'язання
Державної виконавчої служби України
зняти арешт з земельної ділянки,
загальною площею 0,2300га, що знаходиться
по АДРЕСА_1, кадастровий номер
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржувана постанова порушує права
позивача та підлягає скасуванню.
Позивач зазначає, що примусове
звернення стягнення на заставлене
майно державною виконавчою службою
боржника можливе лише на підставі
рішення суду або виконавчого напису
нотаріуса. Проте, оскаржувана
постанова винесена при виконанні
судового рішення про стягнення коштів,
а не при виконанні рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що суперечить ч.8 ст.54 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.33 Закону України «Про іпотеку». Крім
того, позивач вважає, що оскаржувана
постанова перешкоджає реалізації
позивачем своїх прав як
іпотекодержателя за договором.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав його
необґрунтованості та безпідставності.
Просив суд у задоволенні позову
відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, у судове засідання не
з'явилась. Клопотань про розгляд справи
без участі третьої особи до суду не
надходило.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 07.06.2010р.
задоволено позов ВАТ «Кредобанк» до
ОСОБА_3, стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість у
розмірі 423100,98грн.

На підставі вказаного судового рішення
07.06.2010р. видано виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Кредобанк» заборгованості у розмірі
423100,98грн.

Як вбачається з заяви ПАТ «Кредобанк»
від 14.03.2011р. №27-3055/11 до начальника ВДВС
Стрийського МРУЮ заявник просить
прийняти на виконання виконавчий лист,
виданий Стрийським міськрайонним
судом Львівської області у справі
№2-1773/2010 від 15.07.2010р. про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк»
заборгованості у розмірі 423100,98грн. на
накласти арешт на заставне майно, а
саме на земельну ділянку загальною
площею 0,2300га, що знаходиться по
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки - :01:018:0013.

Головний державний виконавець ВДВС
Сколівського РУЮ у Львівській області
Шепега В.В. виніс постанову від 10.06.2011р.
про відкриття виконавчого провадження
ВП №27020846 на підставі виконавчого листа
№2-1773 від 15.07.2010р. про стягнення з
боржника (ОСОБА_3) на користь стягувача
(ВАТ «Кредобанк») 423100,98грн. боргу.

Як вбачається з державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №451377 власником земельної
ділянки загальною площею 0,2300га, що
знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий
номер земельної ділянки - :01:018:0013 є
ОСОБА_3

20.10.2011р. головний державний виконавець
ВДВС Сколівського РУЮ у Львівській
області Шепега В.В. склав опис майна
боржника ОСОБА_3, згідно з яким у
власності ОСОБА_3 знаходиться земельна
ділянка, загальною площею 0,2300га, що
розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер земельної ділянки - :01:018:0013.

Головний державний виконавець ВДВС
Сколівського РУЮ у Львівській області
Шепега В.В. виніс постанову про арешт
майна боржника та заборону його
відчуження від 20.10.2011р. ВП №27020846, якою
накладено арешт на земельну ділянку,
загальною площею 0,2300га, що знаходиться
по АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки - :01:018:0013.

Головний державний виконавець ВДВС
Сколівського РУЮ у Львівській області
Шепега В.В. виніс постанову про
повернення виконавчого листа
стягувачеві від 13.12.2012р. ВП №27020846, у
зв'язку з тим, що стягувач у 15-денний
строк з дня отримання повідомлення
державного виконавця письмово не
заявив про своє бажання залишити за
собою нереалізоване майно, а також у
боржника відсутнє інше майно, на яке
може бути звернене стягнення. При
винесенні постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві
арешт з майна не знімався.

Не погоджуючись з постановою про
накладення арешту на вказану земельну
ділянку та заборону її відчуження
позивач звернувся до суду з позовом про
скасування постанови.

При вирішенні спору по суті суд виходив
з такого.

Порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначається Законом України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р.

Згідно з ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених вказаним Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд встановив, що кредитні та іпотечні
зобов'язання ОСОБА_3 виникли на
підставі кредитного договору №3/112 від
14.10.2008р., договору іпотеки №2025 від
16.10.2008р., відповідно до умов яких
земельна ділянка загальною площею
0,2300га, що знаходиться по АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки -
:01:018:0013 виступає в якості
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором.

Відповідно до умов договору факторингу
від 29.11.2011р. та договору про
відступлення права вимоги за
договорами іпотеки від 16.12.2011р.,
укладеними між ВАТ «Кредобанк» та ТОВ
«ФК «Приватні інвестиції», до
останнього перейшло право вимоги до
ОСОБА_3 за кредитним та іпотечним
договорами.

Згідно з договором факторингу від
10.10.2013р. та договором про відступлення
права вимоги за договором іпотеки від
24.10.2013р. позивач є новим кредитором у
зобов'язаннях ОСОБА_3 та новим
іпотекодержателем земельної ділянки
площею 0,2300га, що знаходиться по
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки - :01:018:0013.

Відповідні записи про заміну
обтяжувача/іпотекодержателя з ТОВ «ФК
«Приватні інвестиції» на ТзОВ
«Факторингова компанія «Омега»
зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, що
підтверджується витягом №11488755 від
24.10.2013р. та витягом №11486673 від 24.10.2013р.

Таким чином, позивач є
правонаступником ВАТ «Кредобанк» у
правовідносинах, які виникли з ОСОБА_3
на підставі кредитного договору №3/112
від 14.10.2008р.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

- винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

- винесення постанови про арешт
коштів, що перебувають у касі боржника
або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження; проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Суд встановив, що головний державний
виконавець ВДВС Сколівського РУЮ у
Львівській області Шепега В.В. виніс
постанову про арешт майна боржника та
заборону його відчуження від 20.10.2011р. ВП
№27020846, якою накладено арешт на
земельну ділянку, загальною площею
0,2300га, що знаходиться по АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки -
:01:018:0013.

Як вбачається з заяви ПАТ «Кредобанк»
від 14.03.2011р. №27-3055/11 до начальника ВДВС
Стрийського МРУЮ арешт на земельну
ділянку загальною площею 0,2300га, що
знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий
номер земельної ділянки - :01:018:0013,
накладено на підставі вказаної заяви
ПАТ «Кредобанк» від 14.03.2011р. №27-3055/11 з
метою виконання виконавчого листа,
виданого Стрийським міськрайонним
судом Львівської області у справі
№2-1773/2010 від 15.07.2010р. про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк»
заборгованості у розмірі 423100,98грн.

Позивач не надав суду доказів
протиправності оскаржуваної постанови
про арешт майна боржника та заборону
його відчуження від 20.10.2011р. ВП №27020846.

Суд не бере до уваги доводи позивача
про протиправність примусового
звернення стягнення на заставлене
майно державною виконавчою службою на
підставі судового рішення про
стягнення коштів, а не судового рішення
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, оскільки вказані доводи
стосуються правомірності постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 10.06.2011р. ВП №27020846, а не постанови про
арешт майна боржника та заборону його
відчуження від 20.10.2011р. ВП №27020846.

Оцінюючи доводи позивача щодо
порушення його прав як
іпотекодержателя, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Сторони іпотечного договору можуть
вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Відповідно до п.5.3 договору іпотеки від
16.10.2008р. №2025, іпотекодержатель у разі
виникнення у нього права на
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки на власний розсуд
звертає стягнення на предмет іпотеки:
на підставі рішення суду, або
виконавчого напису нотаріуса, або у
позасудовому порядку продає від свого
імені предмет іпотеки чи приймає
предмет іпотеки у свою власність,
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що відповідно до положень
Закону України «Про іпотеку» та норм
договору іпотеки 16.10.2008р. №2025 позивач
вправі звернути стягнення на
заставлене майно, задовольнивши таким
чином забезпечені ним вимоги за
кредитним договором. Однак, наявність
арешту майна робить неможливим
реалізацію предмета іпотеки та
задоволення вимог позивача за
кредитним договором.

Суд зазначає, що для скасування рішення
суб'єкта владних повноважень необхідно
довести протиправність такого рішення,
зокрема, з'ясувати чи прийняте воно на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Позивач не надав суду доказів
протиправності постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, винесеної 20.10.2011р. в
рамках виконавчого провадження №27020846.

Водночас, суд звертає увагу позивача на
те, що відповідно до ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

З урахуванням встановлених обставин,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Омега" до відділу Державної
виконавчої служби Сколівського
районного управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, ОСОБА_3 про скасування
постанови є необґрунтованими,
безпідставними, а тому задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Омега" до відділу Державної
виконавчої служби Сколівського
районного управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, ОСОБА_3 про скасування
постанови відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
та підписаний 04.11.2014р.

Суддя
А.Г.Гулик