Справа № 826/8502/13-а
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2014 року 16:15
№ 826/8502/13-а
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомфізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 доДержавної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві провизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі по тексту - позивач) звернулась з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.08.2013р. у задоволенні позову
відмовлено повністю.
Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2013р. постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.08.2013р. скасована, а позов задоволено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13.08.2014р. постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013р. та
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.08.2013р. скасовано,
а справу направлено до суду першої
інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27.08.2014р. справу
прийнято до розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані рішення
прийняті протиправно, а тому
підлягають скасуванню.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскаржувані рішення прийняті
В судовому засіданні 28.10.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, а також враховуючи ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
13.08.2014р., Окружний адміністративний суд
Відповідачем проведено фактичну
перевірку, за результатами якої
складено Акт (довідка) фактичної
перевірки від 01.02.2013 №0007/2657/НОМЕР_1, яким
встановлено наступні порушення:
- п.1 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР: ФОП
ОСОБА_1 у 2012 році проведено готівкові
розрахунки на загальну суму 150500,00грн.
без застосування реєстратора
розрахункових операцій;
- п.12 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР: ФОП
ОСОБА_1 роздрібна торгівля верхнім
одягом та взуттям в період з 01.01.2012 по
31.12.2012 здійснювалась, без обліку їх у
встановленому порядку місцем
реалізації, на загальну суму 150500,00грн.
(книга обліку доходів та витрат, яку
ведуть громадяни - суб'єкти
підприємницької діяльності протягом
календарного року відсутня, накладні
на реалізований товар до перевірки не
- пп.2.6 п.2 Постанови НБУ від 15.12.2004 №637
"Про затвердження Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні":
готівкові кошти за реалізований товар
на загальну суму 150500,00грн. за період з
01.01.2012 по 31.12.2012 не оприбутковані (не
обліковані) у встановлено законом
порядку (книга обліку доходів та
витрат, яку ведуть громадяни - суб'єкти
підприємницької діяльності протягом
календарного року відсутня,накладні на
реалізований товар відсутня, та за
зазначений період не велась);
- п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу
України: здійснення торгівельної
діяльності без наявності торгового
На підставі встановлених порушень,
податковим органом винесено наступні
податкові повідомлення-рішення:
порушення пп.2.6 п.2 Постанови НБУ від
15.12.2004 №637 "Про затвердження Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні";
порушення п.12 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР;
штрафна санкція за порушення п.267.1.1
п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України;
штрафна санкція за порушення п.1 ст. 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.1995 №
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

В Акті перевірки, перевіряючими
зазначено, що в період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, позивач перебувала на
загальній системі оподаткування, і
податкова інспекція нарахувала
штрафні санкції, що можуть бути
застосовані лише до суб'єктів
підприємницької діяльності, що
перебувають на загальній системі
оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач у встановлений термін та
порядок подав до податкового органу
заяву про застосування спрощеної
системи оподаткування у 2012 році, яка
була одержана відповідачем 25.01.2012 року,
що підтверджується відбитком печатки.

Відповідно до даних карток особового
рахунку у позивача, станом на 25 січня 2012
року рахувалася податкова
заборгованість у сумі 13,45 грн. (пеня) по
податку на доходи найманих
працівників. У зв'язку з порушенням
позивачем вимог пп. 291.5.8 п. 291.5 ст. 291
Закону України № 4014-VІ від 4 листопада
2011 року «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та інших
законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» - наявністю
заборгованості перед бюджетом,
відповідачем за результатами розгляду
заяви позивача про застосування
спрощеної системи оподаткування
надіслано позивачу лист 30.01.2012 року №
2936/К/17-224 про відмову у видачі свідоцтва
про сплату єдиного податку на 2012 рік.
Направлення позивачеві зазначеного
листа підтверджується реєстром
відправки № 1/17-20/П, фіскальним чеком
відділення поштового зв'язку № 7719.

Так, у п. 299.8. ст. 299 Податкового кодексу
України зазначається, що у разі відмови
у видачі свідоцтва платника єдиного
податку, орган державної податкової
служби зобов'язаний надати протягом 10
календарних днів з дня подання
суб'єктом господарювання заяви
письмову вмотивовану відмову, яка може
бути оскаржена суб'єктом
господарювання у встановленому
порядку.

Докази отримання позивачем
вищезазначеної відмови у видачі
свідоцтва про сплату єдиного податку
на 2012 рік в матеріалах справи відсутні.

Отже, оскільки позивач не отримував
відмову від відповідача, то весь 2012 рік
позивач належним чином сплачував
єдиний податок, подавав податкові
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця та вів
книгу обліку доходів (для платників
єдиного податку), яка була прийнята і
зареєстрована ДПІ у Святошинському
районі міста Києва ДПС за № 6965 від
27.03.2012 року, що підтверджується
матеріалами справи.

Суд зазначає, що отримані
позивачем розрахунки податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій складені з порушенням норм
чинного законодавства, а саме, п. 2.4
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 року № 1236, згідно з яким до
податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних санкцій з
наведенням у ньому дати та номера
декларації відповідного звітного
періоду, щодо якого здійснюється
розрахунок податкового зобов'язання, а
також іншої інформації, необхідної для
визначення грошового зобов'язання.

Розрахунки податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій не містять дати та номера
декларації відповідного звітного
періоду, щодо якого здійснюється
розрахунок податкового зобов'язання.

В порушення положень ст. 2 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», посадові особи
відповідача, під час складання
розрахунків податкових зобов'язань та
штрафних (фінансових) санкцій
керувалися та посилалися на декларацію
платника єдиного податку, а не
декларацію, яку подають суб'єкти
підприємницької діяльності, що
перебувають на загальній системі
оподаткування.

Таким чином, приймаючи до уваги
те, що позивачу були нараховані
податкові зобов'язання та штрафні
(фінансові) санкції на підставі даних з
декларації платника єдиного податку за
2012 рік, а не з декларації платника на
загальній системі оподаткування,
податкові зобов'язання та штрафні
(Фінансові) санкції були розраховані
без врахування витрат звітного періоду
позивача. Суд звертає увагу на те, що
відповідачем приймалися у позивача
впродовж року декларації платника
єдиного податку.

За змістом пункту 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№ 637, уся готівка, що надходить до кас,
має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Таким чином, обов'язок оприбуткувати
готівкові кошти поширюється на
суб'єктів сплати єдиного податку.
Оприбуткування готівки фізичною
особою-суб'єктом малого
підприємництва, якій надано право
проводити розрахунки готівкою із
споживачами без використання
реєстратора розрахункових операцій та
розрахункової книжки, передбачає,
зокрема, відображення нею у книзі
обліку доходів і витрат усієї суми
отриманої виручки.

Судом встановлено, що книга
обліку доходів прийнята і
зареєстрована Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі
міста Києва Державної податкової
служби за № 6965 від 27.03.2012 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Крім того, слід зазначити, що
відповідач не мав права застосовувати
до позивача штрафні санкції з 01.01.2012р.
тому, що Свідоцтво про сплату єдиного
податку Серія НОМЕР_2 від 01.07.2011р. діяло
до 01.06.2012р.

Відповідно до абз. г) пункту 5
Прикінцевих положень Закону Украйни
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності» від 4 листопада 2011
року №4014-V суб'єкти господарювання, які
були платниками єдиного податку
відповідно до Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" або фіксованого
податку відповідно до розділу IV
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян" (
13-92 ), а також юридичні і фізичні особи -
підприємці, які були платниками інших
податків і зборів, встановлених
Податковим кодексом України, та
прийняли рішення з 1 січня 2012 року
перейти на спрощену систему
оподаткування відповідно до норм цього
Закону і відповідають вимогам статті 291
Податкового кодексу України, подають
відповідну заяву не пізніше 25 січня 2012
року.

Згідно до п. а ч. 5 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності» № 4014-VI від 04.11.2011
року, видані свідоцтва про сплату
єдиного податку і патенти про сплату
фіксованого податку на 2011 рік
відповідно до Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" та розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян" є
дійсними до отримання свідоцтва
платника єдиного податку,
передбаченого цим Законом, але не
пізніше ніж до 1 червня 2012 року.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного суд приходить до
висновку про недоведеність ДПІ у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
правомірності прийняття оскаржуваних
повідомлень - рішень від 12.02.2013р.
№, №, № та №, а
тому позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 12.02.2013р. №.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 12.02.2013р. №.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 12.02.2013р. №.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 12.02.2013р. №.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 30.10.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін