Справа № 804/15949/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 жовтня 2014 р. Справа № 804/15949/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Ніколайчук С.В.,
розглянувши матеріали позовної
заяви Дніпропетровського обласного
благодійного фонду "Екологія-Геос",
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Адміністрації
Президента України про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30.09.14р. Дніпропетровський обласний
благодійний фонд «Екологія-Геос»
звернувся до суду з позовною заявою до
Адміністрації Президента України про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
просили суд: на підставі п.13) ст.3 Закону
України "Про судови збір" звільнити
Дніпропетровський обласний
благодійний фонд "Екологія-Геос" від
сплати судового збору та прийняти
позов до розгляду; визнати на підставі
ст.22 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" та ст.40
Конституції України, бездіяльність
посадових осіб Адміністрації
Президента України при розгляді запиту
фонду №859 від 09.09.14р. та листа фонду №1197
від 01.08.14р.протизаконною, зобовязати
Адміністрацію Президента України
поновити порушене право фонду на
отримання публічної інформації по
суті запиту і звернення фонду та
відшкодувати, на підставі ст.49 Закону
України "Про інформацію", п.2) ч.1 ст.24 та
ч.2 ст.24 Закону України "Про доступ до
публічної інформації", ст.56 Конституції
України, Дніпропетровському обласному
благодійному фонду "Екологія-Геос"
моральні збитки за порушене право
фонду на розгляд звернення і запиту та
отримання інформації по суті запиту
№859 від 09.09.14р. та листа фонду №1197 від
01.08.14р. у розмірі 5 (пять) мінімальних
заробітних плат.

Ухвалою суду від 03.10.14р.
адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
благодійного фонду «Екологія-Геос»
залишено без руху та надано позивачу
строк для усунення недоліків позовної
заяви, шляхом подання до суду:
оригіналу документу про сплату
судового збору за подання
адміністративного позову немайнового
характеру та надати суду позовну заяву
в такій редакції, з якої вбачається в
чому полягає моральна шкода завдана
Дніпропетровському обласному
благодійному фонду "Екологія-Геос",
якими саме неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
надати суду докази, які це
підтверджують.

14.10.14р. позивачі надали заяву на
виконання вимог ухвали суду від 03.10.14р.,
в які вказали, що із вказаних вище
позовних вимог ними було виключено
позовні вимоги до суб'єкта владних
повноважень, за які необхідно
сплачувати судовий збір, включили до
позовної заяви позивача-2 - ОСОБА_1,
позивача -3 ОСОБА_2, позивача -4 ОСОБА_3 та
надали суду уточнену позовну заяву від
12.10.14р.

Як вбачається з позовної заяви в новій
редакції, позивач просить суд:

- на підставі п.13, ч.2 ст.3 Закону України
«Про судовий збір» звільнити позивачів
від сплати судового збору та прийняти
позовну заяву до розгляду;

- відшкодувати за рахунок
Адміністратиції Президента України
або держави, на підставі ст.49 Закону
України «Про інформацію», п.2 ч.1 ст.24 та
ч.2 ст.24 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», ст.56
Конституції України,
Дніпропетровському обласному
благодійному фонду «Екологія-Геос»
моральні збитки у розмірі 5 (п'ять)
мінімальних заробітних плат, ОСОБА_1
моральні збитки у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, ОСОБА_2 моральні
збитки у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, ОСОБА_3 моральні
збитки у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат у зв'язку з
бездіяльністю посадових осіб
Адміністрації Президента України при
розгляді запиту фонду №859 від 09.09.14р. та
листа фонду №1197 від 01.08.14р. та не
надання інформації по суті запиту №859
від 09.09.14р. та листа фонду №1197 від
01.08.14р., згідно ч.2 та ч.3 ст.22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», ст. 40 та ч.1, ч.2 ст.54
Конституції України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та
проаналізувавши норми чинного
законодавства України суд дійшов до
наступних висновків:

згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
КАС України ознак справи
адміністративної юрисдикції, і
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, предметом спору є стягнення за
рахунок Державного бюджету моральної
шкоди, завданої позивачам у зв'язку з
бездіяльністю посадових осіб
Адміністрації Президента України при
розгляді запиту фонду №859 від 09.09.14р. та
листа фонду №1197 від 01.08.14р. та не
надання інформації по суті запиту №859
від 09.09.14р. та листа фонду №1197 від
01.08.14р., згідно ч.2 та ч.3 ст.22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», ст. 40 та ч.1, ч.2 ст.54
Конституції України.

Даний спір не відносяться до
публічно-правових, що виключає
можливість розгляду справи за
правилами Кодексу адміністративного
судочинства України, а вказані
правовідносини регулюються цивільним
законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу
України шкода, завдана фізичній або
юридичній особі незаконними рішеннями,
дією чи бездіяльністю органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Як встановлено ч. 2 ст. 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Оскільки позовні вимоги
Дніпропетровського обласного
благодійного фонду "Екологія-Геос",
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди
заявлені без вимоги вирішити
публічно-правовий спір, то вказане
виключає їх розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, між сторонами виник спір,
вирішення якого має відбуватись за
приписами Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо, заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Одночасно, відповідно до вимог ч.6 ст. 109
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд роз'яснює позивачу, що
розгляд даного питання можливо
вирішувати в порядку цивільного
судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою Дніпропетровського обласного
благодійного фонду "Екологія-Геос",
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Адміністрації
Президента України про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії- відмовити.

Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тієї самої ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії цієї ухвали.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та у строки, передбачені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук