Справа № 822/3501/14
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3501/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в
складі:головуючого-суддіПетричковича
А.І. при секретаріЯворській І.Ю. за
участі:представника позивача Свіжого
О.В., представників відповідача
Ковальчука В.О., Короля В.В.,розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Чемеровецьке АТП
№16847" до Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 21.08.2014 року відкрито
провадження за адміністративним
позовом без реєстраційного номера від
07.08.2014 року, в якому позивач з
урахуванням уточнення позовних вимог
заявою від 27.10.2014 року, посилаючись на
порушення відповідачем вимог ПК
України, просить скасувати податкове
повідомлення-рішення форми "Ш" від
30.07.2014 року №, яким накладено
штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно
сплачених коштів на суму 34354,61 гривень.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав уточнені позовні
вимоги, покликаючись на ті ж докази, що
у позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, про що надав письмове
заперечення без реєстраційного номера
від 03.09.2014 року, яке підтвердив у суді.

Заслухавши учасників судового
розгляду і дослідивши докази, суд
прийшов до таких висновків, враховуючи
наступне.

Відповідно до Акту позапланової
невиїзної перевірки № 269 від 30.07.2014
року, встановлено порушення термінів
сплати податкового зобов'язання, які
передбачені п.126.1 ст.126 ПК України.
Відповідальність за порушення правил
сплати (перерахування) податків і
зборів передбачена ст.126 ПК України (
стор. 8 - 9 справи).

Пунктом 2 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України №984
від 22.12.2010 року (далі - Порядок №984)
визначено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Відповідно до п.3 Порядку №984,
результати документальних перевірок
оформлюються у формі акта або довідки.
У разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка. Акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби. Акт (довідка)
документальної перевірки складається
у двох примірниках та підписується
посадовими (службовими) особами органу
державної податкової служби, які
проводили перевірку, а також
посадовими особами платника податків
або його законними представниками.

Згідно пунктів 4 - 5 Порядку №984, Акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. За
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Розділом ІІІ "Інформативні додатки до
акта (довідки) документальної
перевірки " Порядку №984 визначено, що
залежно від фінансово-господарської
діяльності платника податків та
результатів перевірки до
інформативних додатків належать:
затверджений керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби та підписаний начальником
відділу (управління) працівника, що
очолює перевірку, план перевірки
платника податків; відомості або
таблиці, в яких згруповані факти
однотипних порушень та порушень, що
повторюються; розрахунки
донарахованих (зменшених) сум податків
та зборів, а також розрахунки зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток,
зменшення (збільшення) заявленої до
відшкодування з бюджету суми податку
на додану вартість, зменшення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розрізі податкових
періодів; пояснення, зауваження або
заперечення посадових осіб платника
податків або його законних
представників щодо виявлених порушень
або з інших питань, що виникли під час
перевірки; інші матеріали, що
підтверджують наявність фактів
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби; копії
матеріалів (описи, відомості,
протоколи) про результати проведеної
платником податків інвентаризації;
матеріали зустрічних звірок, реєстри, в
яких зазначається інформація про
надіслані запити на їх проведення до
інших органів державної податкової
служби та отримані відповіді; завірені
в установленому законодавством
порядку копії документів, що
підтверджують наявність фактів
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, у випадку
їх отримання; опис отриманих копій
документів; дані про виконання
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) (експортних, імпортних,
бартерних, з переробки давальницької
сировини на території України та за її
межами тощо); інші матеріали, що мають
значення для прийняття податкового
повідомлення-рішення за результатами
перевірки та вжиття інших заходів. Усі
додатки, які містять інформацію про
діяльність платника податку (крім
додатків, що містять інформацію
службового характеру, в тому числі
інформацію про аналіз
фінансово-господарської діяльності
платника податків, опрацювання
встановлених ризикових операцій,
матеріали зустрічних звірок), та
відомості або таблиці, в яких
згруповані факти однотипних порушень
та порушень, які повторюються,
підписуються посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби, які здійснили перевірку, та
посадовими особами платника податків
або його законними представниками. До
акта (довідки) документальної
позапланової перевірки додаються
інформативні додатки залежно від
питань, що підлягали перевірці.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі
органи мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
контролюючими органами в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
визначено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
позапланова перевірка не
передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 ПК України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється, якщо за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом;
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки (п.71.1, п.79.2 ст. 79 ПК України).

Отже, відповідач 30.07.2014 року провів
документальну невиїзну перевірку
позивача без дотримання вимог ст.ст. 75 -
79 ПК України, про що свідчить зміст Акт
позапланової невиїзної перевірки № 269
від 30.07.2014 року (далі - Акт перевірки),
адже мало того, що його оформлення не
відповідає вимогам Порядку №984 щодо
викладу виявлених під час перевірки
фактів порушень, так як у ньому таких
фактично не зафіксовано, а тільки
прописано: "Платник порушує терміни
сплати податкового зобов"язання, які
передбачені п.126.1 ст.126 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№2755-УІ." без заповнення таблиці, яка є у
цьому акті.

Суд дає критичну оцінку доводам
відповідача, що додатком до Акту
перевірки є "Розрахунок штрафної
санкції" і цей розрахунок є складовою
частиною акту (письмове пояснення
відповідача №2321/40/17-014 від 21.10.2014 року;
стор. 206 справи), який як встановлено в
суді є Витягом з АІС "Податковий блок",
адже навіть сам відповідач стверджує
(пояснення представників у суді), що він
зроблений відповідно до п.2.4 Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платниками
податків, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України №1236 від
28.11.2012 року, так як цей порядок не
регулює питання проведення перевірок
та оформлення їх результату у формі
довідки чи акту. Відповідно до п. 2 - 3
розділу ІІІ Порядку №984, усі додатки,
які містять інформацію про діяльність
платника податку (крім додатків, що
містять інформацію службового
характеру, в тому числі інформацію про
аналіз фінансово-господарської
діяльності платника податків,
опрацювання встановлених ризикових
операцій, матеріали зустрічних звірок),
та відомості або таблиці, в яких
згруповані факти однотипних порушень
та порушень, які повторюються,
підписуються посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби, які здійснили перевірку, та
посадовими особами платника податків
або його законними представниками. До
акта (довідки) документальної
позапланової перевірки додаються
інформативні додатки залежно від
питань, що підлягали перевірці.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що суб"єкт владних повноважень не
встановивши і відповідно належно їх не
зафіксувавши порушень позивача, виніс
податкове повідомлення - рішення форми
"Ш" № від 30.07.2014 року на підставі
акту перевірки №269 від 30.07.2014 року, яким
стверджує, що встановлено порушення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді з/п
визначеного ПК України та на підставі
ст.126 ПК України глави 11 розділу ІІ за
затримку календарних днів сплати суми
грошового зобов"язання в розмірі 171773,05
гривень і зобов"язано сплатити штраф у
розмірі 20% в сумі 34354,61 гривень ( стор. 5
справи), що є протиправно з урахуванням
вищенаведеного і наступного.

Сторони не оспорюють, що: ухвалою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12.01.2012 року
по справі № 2-а-4844/09/2270/5 розстрочено
виконання постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
24.06.2009 року по справі № 2-а-4844/09/2270/5 по
зведеному виконавчому провадженню
щодо стягнення з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Чемеровецьке АТП №16847" суми
податкового боргу з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 193 836,43 грн. на
користь Державної податкової
інспекції у Чемеровецькому районі
протягом бюджетного 2012 року, тобто до 31
грудня 2012 року, шляхом щоквартального
погашення заборгованості: січень-лютий
- без проплати, березень в сумі 6 783 грн.,
квітень-грудень - рівними частинами в
розмірі 20 783,72 грн.; Ухвалою від 14.11.2013
року, судом розстрочено виконання
судового рішення по справі 822/1478/13-а
щодо стягнення з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Чемеровецьке АТП №16847" податкового
боргу в сумі 25850 (двадцять п'ять тисяч
вісімсот п'ятдесят) грн. 12 коп. строком
на 12 (дванадцять) місяців згідно
графіка розстрочення сплати
заборгованості №338 від 13 листопада 2013
року, а саме: з 01 листопада 2013 року в
сумі 2156 (дві тисячі сто п'ятдесят шість)
грн. 12 коп., далі з 01 грудня 2013 року по 31
жовтня 2014 року (включно) сплату
проводити рівними частинами в сумі 2154
(дві тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 00
коп. кожного місяця; Рішенням №1 від
17.01.2012 року про розстрочення
податкового боргу, голова комісії з
проведення реорганізації державної
податкової інспекції у Чемеровецькому
районі Боднар С.В., розглянувши заяву
ТДВ "Чемеровецьке АТП №16847", на підставі
Закону України " Про державну податкову
службу в Україні", статті 100 ПК України,
вирішив надати розстрочення
податкового боргу в розмірі 72500,98
гривень з 17.01.2012 року по 30.12.2012 року і
виконання позивачем вищезгаданих
ухвал суду та рішення податкового
органу щодо виконання умов
розстрочення, крім оплати за платіжним
дорученням №359 від 06.06.2014 року в якому
неправильно вказано призначення
платежу. Тобто, ці обставини,
відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України
не потребують доказування, адже вони
визнаються сторонами і підтверджені
доказами, які перевірено судом.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України, який став
підставою для застосування штрафу у
спірному податковому повідомленні -
рішенні визначено, що у разі якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Суд вважає, що вищенаведене положення
ПК України встановлює
відповідальність за несплату
узгодженої суми грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податків
протягом строків, визначених цим
Кодексом. У цьому ж випадку, сплата
податкових зобов'язань була
розстрочена позивачу та строки сплати
податкового зобов'язання були
визначені рішенням податкового органу
та ухвалами суду.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно із ст.255, ч. 1 - 2 ст.257 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. У
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення. Судове рішення, яке
набрало законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Крім цього, суд враховує, що
застосування відповідачем штрафу,
відповідно до п. 126.1 ст.126 ПК України є
формою юридичної відповідальності
платника податку за податкове
правопорушення, яким, згідно зі ст. 109 ПК
України, є протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Вчинення
платниками податків, їх посадовими
особами та посадовими особами
контролюючих органів порушень законів
з питань оподаткування та порушень
вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

Також, суд при прийнятті цього рішення
керується вимогами п.56.21 ст.56 ПК
України, яким визначено, що у разі коли
норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що суб"єкт владних повноважень, який
заперечує проти позову не довів що діяв
у межах закону, адже не встановив
порушення позивача, зробивши висновки,
які стали підставою винесення
оскаржуваного рішення, на думку суду,
виключно з припущень, які не
грунтуються на законі, що підтверджено
доказами, які перевірено судом, тому
позов задовольняється.

На підставі викладеного, керуючись ПК
України і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 98-99, 122, 158-163,
167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 30.07.2014
року.

Копії постанови надати сторонам,
повний текст якої виготовлено 31.10.2014
року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя А.І. Петричкович