Справа № 2а/0570/9226/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/67927/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівІваненко Я.Л.,
Ліпського Д.В., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Вугледарі Донецької області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року

у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області (далі - Відділення
Фонду соціального страхування в м.
Вугледарі Донецької області) до
Відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції м. Донецька (далі - ВДВС
Ворошиловського РУЮ м. Донецька) про
визнання дій посадової особи
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Відділення Фонду
соціального страхування в м. Вугледарі
Донецької області звернулося до суду
із зазначеним адміністративним
позовом. В обґрунтування позовних
вимог позивач вказав, що 07 липня 2011 року
заступником начальника ВДВС
Ворошиловського РУЮ м. Донецька
Нещадимом І.С. винесено постанову про
поновлення виконавчого провадження
№3136171, відкритого за наказом
господарського суду Донецької області
від 17 листопада 2003 року №39/167 про
стягнення з Державного підприємства
(далі - ДП) «Донецька вугільна
енергетична компанія» заборгованості.
Посилаючись на те, що через дії
посадової особи органу виконавчої
служби судове рішення не виконано,
просив суд визнати неправомірними дії
заступника начальника Ворошиловського
РУЮ м. Донецька Нещадима І.С. та
зобов'язати відповідача негайно
стягнути з ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» суму
заборгованості по сплаті страхових
внесків та пені в розмірі 724607,25 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Відділення Фонду
соціального страхування в м. Вугледарі
Донецької області порушує питання про
скасування судових рішень та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
процесуального права. Вказує, що суди
не дали належної оцінки обставинам
справи та діям працівників ВДВС
Ворошиловського РУЮ м. Донецька, не
врахували, що відповідачем не
дотримано процедури реалізації
арештованого майна. Зазначає, що судами
не досліджувалось питання щодо
невжиття органом виконавчої служби
усіх заходів, спрямованих на
реалізацію майна боржника, і не
перевірялись причини, за яких це майно
не реалізовано.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що 17 листопада 2003
року Господарським судом Донецької
області видано наказ №39/163 про
стягнення з ДП «Донецьквугілля» на
користь Відділення Фонду соціального
страхування в м. Вугледарі Донецької
області 684815,70 грн заборгованості по
сплаті страхових внесків, 40091,55 грн
пені, 1700,00 грн державного мита та 69,00 грн
витрат на інформаційно-технічне
забезпеченя судового процесу. Цей
наказ перебуває на примусовому
виконанні у ВДВС Ворошиловського РУЮ
м. Донецька з 28 травня 2004 року.

У вказаному провадженні 11 січня 2006 року
першим заступником начальника ДВС у
Ворошиловському районі м. Донецька
Гумурджи Д.М. винесено постанову про
заміну сторони виконавчого
провадження - ДП «Донецьквугілля» на ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія», згідно з ухвалою
Господарського суду Донецької області
від 08 грудня 2005 року, а у січні 2006 року
виконавче провадження по примусовому
виконанню наказу №39/163 приєднано до
зведеного виконавчого провадження
№23-12 по стягненню сум боргу з ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія», про що 11 січня 2006 року
винесено постанову.

07 липня 2011 року заступником начальника
ДВС у Ворошиловському районі м.
Донецька Нещадимом І.С. винесено
постанови про поновлення виконавчого
провадження з виконання наказу №39/163,
арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах.

10 липня 2012 року представниками
Відділення Фонду соціального
страхування в м. Вугледарі
Донецької області та відповідачем
складено акт про проведення звірки
стану виконання рішень суду, згідно з
яким виконавче провадження по
виконанню рішення суду про стягнення
страхових внесків від 08 квітня 2002 року
(наказ №39/163) станом на 01 липня 2012 року
не завершене.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України від 21
квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

За визначенням, наведеним у статті 1
цього Закону виконавче провадження - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

При цьому, обов'язки та права державних
виконавців визначаються статтею 11
Закону № 606-XIV, відповідно до
частини 1 якої, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судами, спір виник у
зв'язку з невиконанням судового
рішення про стягнення грошових коштів
на користь позивача.

Загальний порядок звернення стягнення
на майно боржника визначений Главою 4
Закону № 606-XIV. Зокрема, статтею 52
визначено порядок звернення стягнення
на кошти та інше майно боржника, а
статтею 53 - особливості звернення
стягнення на кошти боржника в
іноземній валюті та виконання рішень
при обчисленні боргу в іноземній
валюті.

Згідно з частиною 2 статті 52 Закону №
606-XIV стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

При цьому, частиною 5 цієї норми
передбачено можливість звернення на
інше майно боржника тільки у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача.

Порядок звернення стягнення на грошові
кошти та інше майно боржника
визначався пунктом 5.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції від 15 грудня 1999 року №74/5, норми
якої діяли на час виникнення спірних
правовідносин (далі - Інструкція),
відповідно до підпункту 5.1.1. якої,
звернення стягнення на майно боржника
полягало в його виявленні (шляхом
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо), описі,
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в
першу чергу зверталось на кошти
боржника в гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки в цінних
паперах у депозитаріях цінних паперів.

Вирішуючи спір, суди встановили, що з 08
липня 2011 року заступником начальника
ДВС у Ворошиловському районі м.
Донецька Нещадимом І.С. направлено до
банківських установ постанову від 07
липня 2011 року про поновлення
виконавчого провадження з виконання
наказу №39/163, арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установ, що
підтверджується листом №15-74/3442.

18 листопада 2011 року ним же надіслані
запити до ДПІ Ворошиловського району
м. Донецька, Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька, МРЕВ № 3 м.
Донецьк та Державного управління
статистики.

У зв'язку з невиконанням боржником
судових рішень, 27 грудня 2011 року
заступником начальника ВДВС
Ворошиловського РУЮ м. Донецька
Нещадимом І.С. винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Разом з тим, із змісту позовної заяви
видно, що позивач фактично оспорює
бездіяльність заступника начальника
ВДВС Ворошиловського РУЮ м. Донецька
Нещадима І.С. у процесі виконання
судового рішення про стягнення коштів,
проте у прохальній частині просить
визнати неправомірними його дії, не
зазначивши якими діями цієї особи
порушено його права та просить
зобов'язати негайно стягнути суму
заборгованості по сплаті страхових
внесків і пені.

Враховуючи те, що посадовою особою ВДВС
Ворошиловського РУЮ м. Донецька
вчинено усі дії, передбачені Законом
при виконанні виконавчих документів
про стягнення коштів, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог в межах заявленого позову.

Доводи касаційної скарги щодо не
реалізації арештованого майна, не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору,
оскільки позивач, оскаржуючи дії
посадової особи ВДВС Ворошиловського
РУЮ м. Донецька, не порушував питання
про визнання неправомірною
бездіяльності органу виконавчої
служби по реалізації арештованого
майна, а тому підстав для скасування
ухвалених судових рішень колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 15
серпня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді Я.Л. Іваненко
Д.В. Ліпський