Справа № 804/13099/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р. Справа № 804/13099/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кальника В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Відкритого
акціонерного товариства «Південний
радіозавод» до Територіальної
державної інспекції праці у
Дніпропетровській області про
визнання нечинним та скасування
припису, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2010 року Відкрите акціонерне
товариство «Південний радіозавод»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області, у
якому, з урахуванням заяви про
доповнення позовної заяви, позивач
просив:

- признати дії відповідача при
проведенні перевірки ВАТ «Південний
радіозавод» 02.07.2010 року та 18.07.2011 року
незаконними;

- визнати Акти перевірки №04-04-92/35 від
02.07.2010 року та №04-04-92/44 від 18.07.2011 року,
складений головним державним
інспектором праці Територіальної
державної інспекції праці у
Дніпропетровській області Паніною В.В.
та відповідний припис до Акту
перевірки №04-04-92/35 від 02.07.2010 року -
нечинним та прийняти постанову про
скасування Акту перевірки №04-04-92/35 від
02.07.2010 року, припису до нього та Акту
перевірки №04-04-92/44 від 18.07.2011 року;

- зобов'язати відповідача утриматися
від протизаконних дій відносно до ВАТ
«Південний радіозавод» та його
керівництва.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2011 року №2а-9735/10/0470, залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2012 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 7 серпня 2014 року касаційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства «Південний радіозавод»
задоволено частково, постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2012 року скасовано в
частині вимог про скасування припису
Територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області, а
справу в цій частині направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції,
в іншій частині вказані судові рішення
залишені без змін.

Адміністративна справа №2а-9735/10/0470
надійшла до суду 27 серпня 2014 року,
справі присвоєно номер №804/13099/14 та
передано на розгляд судді Кальнику В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 8 вересня 2014
року справу №804/13099/14 прийнято до
провадження в частині позовних вимог
про визнання нечинним та скасування
припису Територіальної державної
інспекції праці у Дніпропетровській
області, та призначено до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідачем порушено
порядок організації і проведення
перевірки, який встановлено нормами
статей 4, 5, 7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»,
зокрема, своєчасно не повідомлено про
проведення перевірки, інспектор
відмовився від здійснення запису в
журналі перевірок, не представив та не
надав позивачу копію наказу на
проведення перевірки та посвідчення
(направлення), тощо.

Відповідач проти позову заперечував з
посиланням на те, що у діях державного
службовця, яким проведена перевірка,
відсутні будь-які порушення,
обумовлені службовою діяльністю, в
тому числі, і процесу здійснення
інспектування суб'єкта перевірки, крім
того, проведеною перевіркою
встановлені порушення позивачем
законодавства про оплату праці.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
відповідним рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, причин неявки не
повідомив. Представник відповідача
проти позову заперечував, просив
подальший розгляд справи здійснювати
за його відсутності.

З огляду на викладене, в судовому
засіданні 30 вересня 2014 року судом
ухвалено здійснювати розгляд справи в
порядку письмового провадження з
урахуванням вимог статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що головним державним
інспектором праці Паніною Вікторією
Віталіївною у присутності в. о.
головного бухгалтера Мачули Л.Т. згідно
з Положенням про Держнаглядпраці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18.01.2003 року №50,
проведена повторна планова перевірка
додержання законодавства про працю,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на Відкритому
акціонерному товаристві «Південний
радіозавод» (код 14313949), за результатами
якої складений Акт від 02.07.2010 року
№04-04-92/35.

Під час перевірки виявлено наступне.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.08.2006
року по справі №Б15/183-06 порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом ВАТ «Південний радіозавод».

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 15.11.2007
року у справі №Б15/183-06 затверджено
реєстр вимог кредиторів, до якого
включено заборгованість підприємства
по заробітній платі.

Фондом державного майна України в 2008
році було проведено конкурс з продажу
акцій ВАТ «Південний радіозавод».
Переможцем конкурсу визнано ЗАТ
«Ділові партнери».

Згідно умов продажу пакету акцій
покупець зобов'язаний забезпечити
погашення простроченої заборгованості
із заробітної плати в сумі 1586 тис. грн.
першочергово, але не пізніше трьох
місяців від дати переходу права
власності на пакет акцій.

У серпні 2008 року на виконання умов
продажу пакету акцій ЗАТ «Ділові
партнери» було перераховано кошти в
сумі 500000,00 грн. у рахунок погашення
заборгованості ВАТ «Південний
радіозавод» перед працівниками
підприємства по заробітній платі.
Інших коштів від ЗАТ «Ділові партнери»
на виконання умов продажу пакету акцій
на рахунок ВАТ «Південний радіозавод»
не надходило.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.12.2008
року у справі №Б15/183-06 про визнання
банкрутом ВАТ «Південний радіозавод»
призначено керуючим санацією
Відкритого акціонерного товариства
«Південний радіозавод» арбітражного
керуючого Медіну Ларису Павлівну.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2009
року у справі №Б15/183-06 затверджено план
санації ВАТ «Південний радіозавод»,
схвалений 25.02.2009 року на засіданні
комітету кредиторів.

Перевіркою встановлено:

1. Заробітна плата повинна
виплачуватися працівникам регулярно в
робочі дні, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує 16 календарних днів у
відповідності з вимогами пункту 1
статті 115 Кодексу законів про працю
України «Строки виплати заробітної
плати» та статті 24 Закону України «Про
оплату праці». Станом на 01.06.2010 року на
ВАТ «Південний радіозавод» існує
заборгованість із виплати заробітної
плати в сумі 3345,6 тис. грн. (1313,9 тис. грн.
перед 104 працюючими, 2031,7 тис. грн. перед
728 звільненими працівниками). Порівняно
з попередньою перевіркою, проведеною у
травні 2010 року, заборгованість зросла
на 46,6 тис. грн.

2. Відповідно до вимог частини третьої
статті 15 Закону України «Про оплату
праці» оплата праці працівників
повинна здійснюватися в
першочерговому порядку. Всі інші
платежі повинні здійснюватися після
виконання зобов'язань щодо оплати
праці. Керуюча санацією Медіна Л.П.
порушує вимоги частини третьої статті
15 Закону України «Про оплату праці»,
оскільки використовує кошти, які
надходять на ВАТ «Південний
радіозавод» на платежі, не виконавши
зобов'язань щодо оплати праці,
наприклад, відповідно до Довідки про
використання коштів ВАТ «Південний
радіозавод» за період з січня 2010 року
по червень 2010 року на виплату
заробітної плати використано лише 38%:
за перший квартал 2010 року: усього
надходжень на ВАТ «Південний
радіозавод» - 917336,46 грн., використано на
виплату заробітної плати - 356825,00 грн.,
сплачено податків та інших платежів -
293058,11 грн., інші видатки - 263683,9411 грн.

Відповідно до етапів та термінів
проведення заходів плану санації,
заборгованість по заробітній платі
віднесена до І черги погашення вимог
кредиторів, і термін погашення - січень
2010 року. План санації керуюча санацією
Медіна Л.П. не виконала, заборгованість
по заробітній платі працівникам не
виплатила.

3. На підприємстві порушено вимоги
статті 32 Кодексу законів про працю
України «Переведення на іншу роботу.
Зміна істотних умов праці». Кожного
місяця без законних підстав на
підприємстві керуюча санацією Медіна
Л.П. щомісяця видає наказ про
організацією роботи підприємства
згідно графіку виходів на роботу
працівників підприємства (наприклад,
накази №31 від 26.04.2010 року, №36 від 31.05.2010
року).

4. Перевіркою встановлені випадки
незаконного звільнення працівників,
які зверталися до суду і за постановами
суду їх було поновлено на роботі,
наприклад: начальник МГЦ ОСОБА_4 був
звільнений на підставі наказу про
звільнення №254к від 05.10.2009 року
(підстава - систематичне невиконання
своїх обов'язків), при чому керуюча
санацією Медіна Л.П. видала наказ
ігноруючи вимоги частини першої статті
43 Кодексу законів про працю України
(при звільненні не отримана згода
профспілки, подання відсутнє). Наказом
№67к від 25.05.2010 року ОСОБА_4 було
поновлено на посаді начальника МГЦ;
заступника начальника МГЦ ОСОБА_5 також
було незаконно звільнено (наказ №252к
від 02.10.2009 року, підстава - систематичне
невиконання своїх обов'язків) та за
рішенням суду поновлено на посаді
(наказ №61к від 19.05.2010 року); ОСОБА_6 було
незаконно звільнено з посади майстра
МГЦ на підставі наказу №253к від 02.10.2009
року (підстава - втрата довір'я) та
поновлено на посаді за рішенням суду на
підставі наказу №86к від 24.06.2010 року.
Видаючи незаконні накази про
звільнення керуюча санацією ігнорує
норми статей 36, 40, 41 Кодексу законів про
працю України.

Згідно висновків Акту від 02.07.2010 року
№04-04-92/35 проведеною перевіркою
встановлені наступні порушення ВАТ
«Південний радіозавод»:

- вимог пункту 1 статті 115 Кодексу
законів про працю України «Строки
виплати заробітної плати» та статті 24
Закону України «Про оплату праці»;

- частини третьої статті 15 Закону
України «Про оплату праці»;

- статті 32 Кодексу законів про працю
України «Переведення на іншу роботу.
Зміна істотних умов праці»;

- статей 36, 40, 41 Кодексу законів про
працю України.

На підставі висновків Акту від 02.07.2010
року №04-04-92/35 та встановлених
перевіркою порушень Територіальною
державною інспекцією праці у
Дніпропетровській області винесений
припис від 23.03.2010 року №04-04-92/35-36, яким
Відкритому акціонерному товариству
«Південний радіозавод» приписано:

- виплату заробітної плати привести у
відповідність з вимогами пункту 1
статті 115 Кодексу законів про працю
України «Строки виплати заробітної
плати» та статті 24 Закону України «Про
оплату праці»;

- виплату заробітної плати привести у
відповідність з вимогами частини
третьої статті 15 Закону України «Про
оплату праці»;

- працівників про зміну істотних умов
праці повідомляти не пізніше ніж за 2
місяці у відповідності з вимогами
статті 32 Кодексу законів про працю
України «Переведення на іншу роботу.
Зміна істотних умов праці»;

- при звільненні працівників
додержуватися вимог статей 36, 40, 41
Кодексу законів про працю України.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із наступного.

Згідно положень статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V
(Закон №877-V) державний нагляд (контроль)
- діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, органів
місцевого самоврядування, інших
органів (далі - органи державного
нагляду (контролю)) в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю)
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно пунктів 11, 12 статті 4 Закону №877-V
плановий чи позаплановий захід повинен
здійснюватися у присутності керівника
або його заступника, або уповноваженої
особи суб'єкта господарювання. Перед
початком здійснення державного
нагляду (контролю) посадова особа
органу державного нагляду (контролю)
вносить запис до відповідного журналу
суб'єкта господарювання (за його
наявності).

Пунктом 4 статті 5 Закону №877-V
визначено, що органи державного
нагляду (контролю) здійснюють планові
заходи з державного нагляду (контролю)
за умови письмового повідомлення
суб'єкта господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення надсилається
рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення планового заходу в разі
неодержання повідомлення про
здійснення планового заходу.

Відповідно до положень статті 7 Закону
№877-V:

1. Для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

2. На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

5. Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) без посвідчення
(направлення) на здійснення заходу та
службового посвідчення не має права
здійснювати державний нагляд
(контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

7. На підставі акта, який складено за
результатами здійснення планового
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, протягом п'яти
робочих днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу.

8. Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства.

На обґрунтування позовних вимог
позивач вказував, що відповідачем
порушено порядок організації і
проведення перевірки, який встановлено
нормами статей 4, 5, 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», зокрема, своєчасно не
повідомлено про проведення перевірки,
інспектор відмовився від здійснення
запису в журналі перевірок, не
представив та не надав позивачу копію
наказу на проведення перевірки та
посвідчення (направлення), тощо.

Суд не погоджується із наведеними
позивачем доводами з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 Конституції
України чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Проте, вказані норми Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» не відповідають підпункту
«а» пункту 1 та пункту 2 статті 12
Конвенції №81 Міжнародної організації
праці 1947 року про інспекцію праці у
промисловості й торгівлі,
ратифікованої Законом України від
08.09.2004 року №1985-ІV, яка дозволяє
інспекторам праці безперешкодно, без
попереднього повідомлення і в будь-яку
годину доби проходити на будь-яке
підприємство, яке підлягає інспекції.

Державний нагляд і контроль за
додержанням законодавства про працю
(крім питань охорони праці) та про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в установах і
організаціях усіх форм власності та у
фізичних осіб, які використовують
найману працю врегульовано Порядком
проведення перевірки стану додержання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та його
територіальних органів, затвердженим
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 21.03.2003
року №72, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 03.06.2003 року за №432/7753
(далі - Порядок).

Згідно із пунктом 2.4 Порядку інспектор
праці має право на проведення
перевірки за наявності в нього:
службового посвідчення встановленого
зразка; Положення про Державний
департамент нагляду за додержанням
законодавства про працю, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 18.01.2003 року №50; Положення про
територіальну державну інспекцію
праці Автономної Республіки Крим,
областей, міст Києва та Севастополя; у
разі перевірки за дорученням
відповідного органу (керівництва
Держнаглядпраці та Територіальної
державної інспекції праці,
правоохоронних органів); персональної
круглої номерної печатки.

Під час первинного розгляду цієї
справи (№2а-9735/10/0470) в судах першої і
апеляційної інстанції сторони не
заперечували наявності у інспектора
вказаних посвідчення, положень та
печатки.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку
інспектор праці має право
безперешкодно в будь-який час без
попереднього повідомлення відвідувати
для перевірки додержання
законодавства про працю та про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування: підприємства,
робочі органи виконавчих дирекцій
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
виробничих приміщень суб'єктів
підприємницької діяльності фізичних
осіб, які використовують найману працю.

Враховуючи викладене, під час розгляду
справи суди першої і апеляційної
інстанцій дійшли до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині визнання
протиправними дій при проведенні
перевірки, за наслідками якої
складений Акт від 02.07.2010 року №04-04-92/35,
із чим погодився Вищий
адміністративний суд України.

Також, суд зазначає, що позивач не
скористався наданим йому правом не
допустити посадових осіб
Територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області до
перевірки, а навпаки, допустив
інспектора на перевірку та надав
необхідні для проведення перевірки
документи, про що також зазначено у
позовній заяві.

Крім того, наведені позивачем у
позовній заяві доводи не спростовують
виявлених під час перевірки порушень
законодавства про працю.

Статтею 19 Конституції України,
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною другою
цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Позивачем не було надано суду належних
доказів протиправності припису, доводи
позивача, покладені в обґрунтування
позовної заяви не знайшли свого
відображення, не підтверджуються
жодними належними та достатніми
доказами, а отже не мають під собою
ніякого правового підґрунтя.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач діяв у межах
наданих йому повноважень та на
підставі чинного законодавства, у
зв'язку із чим, суд не знаходить
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими та приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Відкритого акціонерного
товариства «Південний радіозавод» до
Територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області про
визнання нечинним та скасування
припису - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя В.В. Кальник