Справа № 826/14165/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 жовтня 2014 року 11:19 № 826/14165/14

За позовомДержавної міграційної
служби УкраїнидоДержавної виконавчої
служби Українипро визнання незаконною
та скасування постанови

Головуючий суддя: Кротюк О.В.

Судді: Бояринцева М.А.

Мазур А.С.

Секретар судового засідання: Шевченко
Я.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася Державна
міграційна служба України з позовом до
Державної виконавчої служби України
про визнання незаконною та скасування
постанови старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Власюка Д.В. від 01.07.2014 ВП
№43635457 про накладення штрафу.

Відповідач проти позову заперечив в
усній формі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

10.06.2014 старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Власюком Д.В. за заявою стягувача
відкрито виконавче провадження №43635457
з виконання виконавчого листа
№815/5327/13-а, виданого Одеським окружним
адміністративним судом 06.05.2014 про
зобов'язання Державної міграційної
служби України повторно розглянути
заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту з урахуванням інформації по
країні походження позивача. Постанова
про відкриття виконавчого провадження
містить вимогу боржнику самостійно
виконати постанову суду в семиденний
термін з моменту відкриття виконавчого
провадження.

19.06.2014 Державною міграційною службою
України (далі - ДМС України) подано до
Державної виконавчої служби України
(далі - ДВС України) лист від 18.06.2014
№9/885-14.

24.06.2014 ДМС України отримано запит
державного виконавця від 18.06.2014
№Х-8052/5-109/17 про надання у 10-денний
термін інформації про стан виконання
рішення суду боржником.

04.07.2014 ДМС України подано до виконавчої
служби лист на запит державного
виконавця, у якому повідомлено про те,
що на той час ГУ ДМС в Одеській області
у межах строків, визначених Законом
України «Про біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту» здійснюється
повторний розгляд заяви ОСОБА_1 з
урахуванням обставин, встановлених
судом. Після здійснення необхідних
процедурних дій особова справа
зазначеного шукача захисту буде
направлена до ДМС України для
прийняття остаточного рішення за його
заявою.

01.07.2014 державним виконавцем винесено
постанову ВП №43635457, якою на ДМС України
за невиконання рішення суду накладено
штраф у розмірі 680,00 грн.

Позивач не погоджується з
вищезазначеною постановою та
посилається на те, що рішення у суду у
визначений строк не виконано з
поважних причин - у зв'язку з
дотриманням встановленого
законодавством порядку розгляду заяви
ОСОБА_1 про визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту. Особова справа ОСОБА_1 до ДМС
України для прийняття рішення за
заявою про визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту не надходила, оскільки органом
Служби безпеки України в Одеській
області не надано відповіді на запит ГУ
ДМС України в Одеській області,
необхідність врахування якої
передбачена законом.

Аналізуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог, з
урахуванням наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 24.01.1999
№606-ХІV (далі - Закон №606), виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону №606
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону №606,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Статтею 75 Закону №606 передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону
№606, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем
оскаржуваною постановою правомірно
накладено штраф на позивача, оскільки
рішення суду, станом на момент її
винесення, без поважних причин
залишалось невиконаним, належних і
допустимих доказів зворотнього ДМС
України надано не було.

Покликання ж позивача на встановлену
законом процедуру розгляду заяви про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту є
необґрунтованими, оскільки, як
передбачено ч.1 ст.36 Закону №606, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Окрім
того, рішення суду не передбачало
повторного проведення відповідної
процедури. Воно визначало конкретний
обов'язок конкретного боржника
потворно розглянути заяву ОСОБА_1.

Позивач, який є боржником у виконавчому
провадженні, як вбачається з
матеріалів справи, не скористався
вищевказаним правом, - не вчинив усіх
залежних від нього дій для виконання
рішення суду та дотримання вимог
закону щодо його виконання.

Тому, позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України повинен довести ті обставини,
на яких ґрунтуються його вимоги, проте
всупереч вказаній нормі не довів суду
належними доказами наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги та набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
О.В. Кротюк

судді
М.А. Бояринцева

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 21.10.2014 р.