Справа № 807/2284/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2284/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.

при секретарі судового засідання
Гринюк І.В.,

за участю:

позивача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - представник в судове засідання
не з'явилась,

відповідача: Берегівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатської області - представник в
судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлення-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області, яким просить: скасувати вимогу
про сплату судового боргу № від
29.05.2014 року; скасувати рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 29.05.2014 року; скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 11.04.2014
року, № від 06.06.2014 року, №
від 11.04.2014 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що оскаржені податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем в супереч норм чинного
законодавства. Зокрема, вимога про
сплату боргу від 29.05.2014 року №
року та податкове повідомлення-рішення
№ від 29 травня 2014 є незаконними,
тому що сума оплаченого товару авансом
була оподаткована у попередньому
звітному періоді, а саме у 2011 році, та
всі необхідні податкові платежі були
сплачені, а витрати, які включаються до
складу собівартості реалізованої
продукції в період їх виникнення,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Податкове повідомлення-рішення №
від 11.04.2014 року позивач вважає
незаконним, тому що ніяким чином не
доведено порушення вимог податкового
законодавства, на підставі чого
застосовано фінансові санкції та на
чому базувались висновки в акті
перевірки про порушення законодавства
в частині невірності визначення доходу
від підприємницької діяльності.

Стосовно податкового
повідомлення-рішення № від 11.04.2014
року позивач зазначив, що книга обліку
розрахункових операцій за № в
нього є та на нього безпідставно
накладено штрафні санкції.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. 07 жовтня 2014 року
подав до Закарпатського окружного
адміністративного суду заяву про
розгляд справи за відсутності позивача
та представника позивача, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився хоча про дату, час
та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовна заява
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Берегівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
було проведено документальну планову
невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з
питання достовірності повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013
року, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт № 67-1700/НОМЕР_7 від 27.03.2014
року.

Згідно даних вищевказаного акту,
позивачем було порушено п. 138.1 ст. 138, п.
177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу
України, порушено ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та порядок
ведення книги обліку доходів і витрат,
затвердженого Наказом ДПА від 24.12.2010
року № 1025.

Не погоджуючись з висновками,
вказаними в Акті перевірки, ФОП ОСОБА_1
04.04.2014 року було подано заперечення на
Акт перевірки.

Листом № 1622/10/17-00 від 10.04.2014 року
Берегівська ОДПІ надала відповідь про
відмову у задоволенні заперечень на
Акт перевірки.

На підставі Акту перевірки
Берегівською ОДПІ було прийнято
податкові повідомлення-рішення №
, № від 11.04.2014 року та №
0 від 15.04.2014 року.

У відповідності до п. 56.3. Податкового
кодексу України позивач розпочав
процедуру адміністративного
оскарження спірних податкових
повідомлень-рішень та у встановлені
строки подав відповідну скаргу до
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області.

Головним управлінням Міндоходів у
Закарпатській області було 27.05.2014 року
скаргу розглянуто та прийнято рішення
за вих. № 198/Л/07-16-10-085-47, яким залишено
без змін податкове
повідомлення-рішення № від 11.04.2014
року, збільшено на 1,38 грн. податок на
доходи фізичних осіб та на 1782,29 грн.
суму штрафних санкції, відповідно до
податкового повідомлення-рішення №
від 11.04.2014 року, скасовано
податкове повідомлення-рішення №
0 від 15.04.2014 року та зобов'язано
Берегівську ОДПІ сформувати та
виставити вимогу єдиного внеску та
рішення про застосування штрафної
санкції.

На підставі рішення Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області від 27.05.2014 року Берегівською
ОДПІ було виставлено вимогу про сплату
єдиного внеску № від 29 травня 2014
року та прийнято рішення № від 29
травня 2014 року.

В подальшому, 16.06.2014 року, позивачем
було оскаржено податкові
повідомлення-рішення № від 11.04.2014
року, № від 11.04.2014 року, вимогу про
сплату боргу № від 29 травня 2014
року та рішення № від 29 травня 2014
року до Міністерства доходів і зборів
України.

Вище зазначену скаргу було залишено
без розгляду рішенням Міністерства
доходів і зборів України від 27.06.2014
року.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 3. ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, щопередбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2. ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Закріплений конституційно принцип
законності також міститься і в п. 21.1.
ст. 21 ПК України, згідно з яким,
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані, зокрема, дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

Суд констатує, відповідачем під час
проведення перевірки було встановлено
завищення валових витрат ФОП ОСОБА_1 за
період із 01.01.2012 року по 31.12.2012 року на
суму 76892,00 грн., яке цей факт
відповідачем не доведено та таких
доказів не міститься в матеріалах
справи.

Позивачем було понесено дані валові
витрати у попередньому податковому
періоді, у вигляді авансових платежів
та включено їх до валових витрат
наступного за ним звітного періоду,
тобто під час їх реалізації, що не
суперечить Податковому законодавству.

Згідно з п. 4 ст. 138 ПК України, витрати,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

У відповідності до п. 4 ст. 177 ПК України
до переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності.

Відповідно до ст. ст. 135 та 137 ПК України
документально підтвердженими
витратами вважаються оплачені витрати
попередніх періодів, якщо вони
стосуються доходу, отриманого протягом
звітного періоду, та підтверджені
відповідними документами.

Суд приходить до висновку, що позивач
не завищував свої валові витрати та
правильно визначив суму своїх
податкових зобов'язань, а вимога про
сплату єдиного внеску № від 29
травня 2014 року,рішення № від 29
травня 2014 року та № від 11.04.2014
року є необгрунтованими.

Позивач вказував в позовній заяві та у
судовому засіданні, що податкове
повідомлення-рішення № від 11.04.2014
року не відповідає дійсним обставинам
справи та книга обліку розрахункових
операцій за № в нього є та була
представлена при перевірці, але ніяких
доказів цього суду не надав та книгу
обліку для огляду суду, також не
представив.

На підставі наведеного таКеруючись ст.
ст. 9, 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлення-рішень - задовольнити
частково.

Скасувати вимогу про сплату боргу
Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області № від 29 травня 2014 року.

Скасувати рішення про застосування
штрафних санкцій Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області №
від 29 травня 2014 року.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області №
від 11 квітня 2014 року.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області №
від 06 червня 2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяД.В. Іванчулинець