Справа № 554/8750/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.Справа № 554/8750/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області на
постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 07.08.2014р. по справі №
554/8750/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

23.06.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати дії Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області протиправними,
зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області провести нарахування та
виплату відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
з 01.01.2014 року з урахуванням ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого Законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат та до змін в
законодавстві, зобов'язати Головне
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області подати звіт до
суду першої інстанції про виконання
судового рішення на протязі 1 місяця з
дня набрання законної сили постанови
суду.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 07.08.2014 року позов
задоволено частково.

Визнано дії Головного Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
встановленої ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законами України Про
Державний бюджет на відповідний рік,
протиправними.

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснити ОСОБА_1 нарахування
та виплату щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченої ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законами України Про
Державний бюджет на відповідний рік,
починаючи з 01 січня 2014 року, з
урахування проведених виплат.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні вимог про зобов'язання
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області подати
звіт до суду першої інстанції про
виконання судового рішення на протязі 1
місяця з дня набрання законної сили
постанови суду, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просив
змінити оскаржувану постанову шляхом
доповнення резолютивної частини
абзацом четвертим наступного змісту:
"Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі 1 місяця з дня
набрання законної сили постанови суду".

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову в частині задоволення
позовних вимог та прийняти в цій
частині нову постанову, якою відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Виходячи з приписів ст. 183-2 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційних скарг постанову суду та
доводи апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та має 3 групу інвалідності,
пов'язану з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1. (а.с. 4)

Позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області та
отримує додаткову пенсію, призначену
по ІІІ групі інвалідності згідно
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

12.06.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
його додаткової пенсії, на яку
управління листом від 18.06.2014 року за
вих. №158/1-03 повідомило заявника, що
додаткова пенсія призначена та
виплачується відповідно до вимог
діючого законодавства. (а.с. 5, 6)

Не погодившись з діями відповідача, для
захисту своїх прав позивач звернувся
із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
дії відповідача щодо нарахування
позивачу з 01.01.2014 року додаткової
пенсії у порядку та розмірах, визначних
постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", є
неправомірними.

Відмовляючи в решті вимог, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для зобов'язання
відповідача подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі 1 місяця з дня
набрання законної сили постанови суду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону
особам, віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 3 групи - в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком. І як
передбачає ст. 53 того самого Закону,
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" з 01.01.2014 року не
встановлено обмеження щодо виплат
додаткової пенсії, не внесено змін до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
тому з 01.01.2014 року діють положення ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідно до якої щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи -
призначається в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком.

Разом з тим, на підставі Закону України
від 31 липня 2014 року "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", який набув чинності
03 серпня 2014 року, "Прикінцеві положення"
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" доповнено п. 6-7, за
яким установлено, що у 2014 році норми і
положення ст.ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з 03
серпня 2014 року надано повноваження
Кабінету Міністрів України визначати
розмір додаткової пенсії, передбачені
ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" , виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Оскільки щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу, а тому цей вид виплат не є
строковим і не може бути призначений на
певний строк. У цьому випадку
визначається лише дата, з якої особа
має право на отримання пенсії (чи її
перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії, тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком.

Саме така правова позиція викладена
Верховним Судом України у постановах
від 23 квітня 2012 року № 21-239а11 та 19
березня 2013 року № 21-53а13.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивач має право на
отримання додаткової пенсії у
порядку та розмірах, визначних Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 01.01.2014 року.

Щодо доводів позивача, викладених в
апеляційній скарзі, щодо зобов'язання
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області подати
звіт до суду першої інстанції про
виконання судового рішення на протязі 1
місяця з дня набрання законної сили
постанови суду, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 267 КАС України суд, який
ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

З аналізу вищевказаної норми
вбачається, що зобов'язання суб'єкта
владних повноважень, не на користь
якого ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення є правом
суду, а не його обов'язком.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Октябрського районного суду м. Полтава
від 07.08.2014 року відповідає вимогам ст. 159
КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянтів.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 07.08.2014р. по справі №
554/8750/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.