Справа № П/811/1724/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2014 рокусправа № П/811/1724/14
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області, третя
особа, без самостійних вимог на предмет
спору - Новомиргородська районна
державна адміністрація про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся 04.06.2013 року. до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області. Просив
визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області в
затверджені проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_2, викладену в листі від
23.05.2014 року № 31-11-0.21-2745/2-14 та зобов'язати
Головне управління Держземагенства у
Кіровоградській області затвердити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
та передати у власність ОСОБА_2
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель сільськогосподарського
призначення, що перебувають у запасі на
території Панчівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
положення законодавчих актів
передбачають безумовне право особи на
одержання своєї земельної частки (паю),
виділеної в натурі (на місцевості).

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправною відмову Головного
управління Держземагенства у
Кіровоградській області в затверджені
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2,
викладену в листі від 23.05.2014 року №
31-11-0.21-2745/2-14 та зобов'язано Головне
управління Держземагенства у
Кіровоградській області затвердити
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
та передати у власність ОСОБА_2
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель сільськогосподарського
призначення, що перебувають у запасі на
території Панчівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що позивач виконав
всі передбачені законодавством умови,
необхідні для затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, а відповідач у
свою чергу не довів факт їх невиконання
ОСОБА_2

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог -
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що чинним
законодавством України, Головному
управлінню Держземагенства у
Кіровоградській області не надано
повноважень щодо виділення власникам
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості). Чинним законодавством не
передбачено надання громадянам
земельних ділянок у власність для
ведення
товарно-сільськогосподарського
виробництва із земель запасу державної
власності в розмірі земельної частки
(паю). Правовідносини у сфері виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) регулюється спеціальним
законодавчим актом Законом України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)» від
05.06.2003 року № 899-ІV. В силу ст. 1 цього
Закону право на земельну частку (пай)
мають: колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку, громадяни -
спадкоємці права на земельну частку
(пай). Статтею 5 цього закону визначені
основні повноваження сільських,
селищних, міських рад та районних
державних адміністрацій щодо
виділення в натурі земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв). Отже,
чинним законодавством України,
Головному управлінню Держземагенства
у Кіровоградській області не надано
повноважень щодо виділення власникам
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості). Тому, будь-які порушення
прав, свобод та інтересів позивача з
боку відповідача - відсутні.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що розпорядженням Голови
Новомиргородської Районної Державної
Адміністрації Кіровоградської області
№474 р. від 03.09.2012 року (а.с. 16) дозволено
громадянину ОСОБА_2 розробку проекту
землеустрою щодо відведення у приватну
власність, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
земельної ділянки у розмірі земельної
частки (паю) по колишньому КСП
«Агрофірма» Панчеве» в розмірі 6,07
умовних кадастрових гектарів, за
рахунок земель державної власності, що
перебувають в запасі на території
Панчівської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області.

Згідно статті 30 ЗУ «Про землеустрій» N
858-IV, 22.05.2003, погодження і затвердження
документації із землеустрою
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України, цим
Законом та іншими законами України.

В силу положень ст. 50 Закону України
«Про землеустрій» проект відведення
земельної ділянки обов'язково
складається, зокрема у випадку
формування нових земельних ділянок (в
т.ч. приватизація чи оренда земельної
ділянки).

Проект відведення земельної ділянки є
однією із важливих стадій порядку
оформлення права власності на земельну
ділянку.

Перша стадія цього порядку - це
отримання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки:

Для отримання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки у
власність необхідно звернутись з
клопотанням (заявою) до однієї з таких
організацій:

· місцевої (сільської, міської) ради,
якщо земельна ділянка знаходиться в
межах населеного пункту;

· районної державної адміністрації,
якщо земельна ділянка знаходиться поза
межами населеного пункту;

· обласного управління
Держземагентства, якщо земельна
ділянка поза межами населеного пункту
та відноситься до категорії земель
сільськогосподарського призначення.

Одна з вказаних вище організацій
зобов'язана розглянути заяву та
прийняти рішення про надання дозволу
на розробку проекту відведення
земельної ділянки.

Друга стадія порядку оформлення права
власності на земельну ділянку - це
виготовлення та погодження проекту
відведення земельної ділянки.

Після отримання рішення (наказу,
розпорядження) з дозволом на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки, особа повинна
звернутись до відповідної
землевпорядної організації, з метою
розробки та організації погодження
проекту землеустрою. Розроблений
землевпорядниками проект землеустрою
підлягає погодженню в наступних
організаціях:

· місцеве управління
Держземагентства;

· місцевий відділ архітектури та
містобудування;

· інші організації (органи
лісгоспу, водгоспу, охорони культурної
спадщини, екології і т.і.) в окремих
індивідуальних випадках.

Третя стадія порядку оформлення права
власності на земельну ділянку - це
реєстрація земельної ділянки в
кадастрі (державний земельний кадастр)

З 01 січня 2013 р. державні акти про право
власності на земельну ділянку більше
не видаються. З набранням чинності
Законом України «Про державний
земельний кадастр» на даний час
реєстрація права власності на земельну
ділянку проходить в два етапи:

· реєстрація безпосередньо
земельної ділянки в Державному
земельному кадастрі (ДЗК);

· реєстрація права власності на
земельну ділянку у районній (міській)
реєстраційній службі Укрдержреєстру.

В результаті реєстрації земельної
ділянки у Державному земельному
кадастрі, державний кадастровий
реєстратор присвоює земельній ділянці
кадастровий номер. Після отримання
кадастрового номера особа отримує
відповідний витяг із кадастру (ДЗК),
який в подальшому буде підставою для
реєстрації права власності на земельну
ділянку.

Четверта стадія порядку оформлення
права власності на земельну ділянку -
це затвердження проекту відведення
земельної ділянки.

Після отримання позитивних висновків
щодо проекту відведення земельної
ділянки від вищевказаних установ та
організацій, особа звертається до тієї
ж місцевої ради (райдержадміністрації,
обласного управління
Держземагентства), яка надавала дозвіл
на розробку проекту землеустрою для
отримання рішення про затвердження
проекту землеустрою. Вказана рада
(інший орган) зобов'язана протягом 14
днів, після подання погодженого
проекту землеустрою, прийняти рішення
про його затвердження.

Натомість, згідно матеріалів справи,
громадянину ОСОБА_2 дозвіл надано не
відповідною організацією (радою), а
розпорядженням Голови
Новомиргородської Районної Державної
Адміністрації Кіровоградської області
№474 р. від 03.09.2012 року (а.с. 16), що,
безумовно, є порушенням норм
законодавства, а саме:

Главою 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», N 280/97-ВР,
21.05.1997, визначені повноваження районних
і обласних рад.

Зокрема, статтею 43 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», встановлені
питання, які вирішуються районними і
обласними радами виключно на їх
пленарних засіданнях.

В силу пункту 21 частини 1 статті 43
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», виключно на
пленарних засіданнях районної,
обласної ради вирішуються питання про
регулювання земельних відносин.

При цьому, згідно матеріалів справи
позов подано не до відповідного органу,
що видав дозвіл, а до Головного
управління Держземагенства у
Кіровоградській області.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
будь-які порушення прав, свобод та
інтересів позивача з боку відповідача
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області - відсутні.

З урахуванням наведеного колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями
202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Кіровоградській області -
задовольнити.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2014 року в адміністративній
справі № П/811/1724/14 за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Держземагенства
у Кіровоградській області про визнання
протиправними дій - скасувати.

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна