Справа № 815/2845/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2845/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Завальнюка І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Акціонерного комерційного
банку «Порто-Франко», третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг», про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2005 року ДПІ у Печерському
районі м. Києва звернулася до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача
податковий борг в сумі 894951,58 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що АКБ «Порто-Франко» було
видано аваль - вексельне
поручительство за податковим
зобов'язання ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» з
податку на додану вартість. Згідно п.11.5
ст.11 Закону України «Про податок на
додану вартість» третьою особою при
імпорті товарів на митну територію
України при оформленні митних
декларацій за власним бажанням було
надано органам митного контролю 6
податкових векселів за податковими
зобов'язаннями підприємства на
загальну суму 894951,58 грн. зі строком
погашення на 30-й календарний день з дня
його постави органу митного контролю. У
зв'язку із невиконанням податкових
зобов'язань ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» та
спливом терміну погашення податкових
векселів, у поручителя векселедавця
АКБ «Порто-Франко» виник обов'язок по
сплаті вказаних векселів. З метою
погашення податкової заборгованості
податковим органом направлялись листи
до векселедавця, однак заборгованість
оплачена не була, що й зумовило
позивача звернутись до суду із даним
позовом.

Ухвалою суду від 06.10.2014 р. первинного
позивача ДПІ у Печерському районі м.
Києва за згодою представників сторін
замінено на належного - ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області,
оскільки з 28.03.2013 р. ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг»
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Приморському районі м. Одеси, а спір
пов'язаний із сплатою відповідачем
податкових векселів ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг»,
підтверджених ним шляхом авалю.

Від представника Державної податкової
інспекції у Приморському районі міста
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області до суду надійшла
заява про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача до суду не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином. Згідно наявних в матеріалах
справи заперечень проти
адміністративного позову, відповідач
позовні вимоги не визнав, в задоволенні
позову просив відмовити, зважаючи на
наявну та достатню у ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» суму
бюджетного відшкодування, яку платник
податків вирішив використати для
погашення податкового зобов'язання по
податковим векселям з ПДВ, що виключає
відповідальність банку оплачувати
податкові векселя.

Представник третьої особи до суду не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи, в силу ч.11 ст.35 КАС
України, повідомлений належним чином.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявність
підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг»
зареєстроване Печерською районною
адміністрацією 27.12.2001 р. та з 22.01.2002 р.
взято на податковий облік у ДПІ у
Печерському районі м. Києва за № 27520. На
момент розгляду справи ТОВ
«Міжнародний фінансово-промисловий
холдинг» перебуває на обліку в ДПІ у
Приморському районі міста Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (з 28.03.2013 р.).

У вересні 2006 року ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» було
здійснено митне оформлення
імпортованих на митну територію
України товарів, поставлених
відповідно до укладеного контракту між
Joint Stock Company «Voskresenskiye Miniralniye Udobreniya» та
комітентом ТОВ «Волиньагрокем» за ВМД
№ 100000006/6/449226, 100000006/6/449227, 100000006/6/449228,
100000006/6/449229, 100000006/6/449341, 100000006/6/449344,
100000006/6/449526, 100000006/6/449637, 100000006/6/449667,
100000006/6/449726, 100000006/6/449894, 100000006/6/449922.

При здійсненні операцій з імпорту
товарів на митну територію України у
вересні 2006 року ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» в
порядку чинного на момент виникнення
спірних правовідносин п.11.5 ст.11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» видало органу митного
контролю податкові векселі (від 05.09.2006
р. №№ АА0145269, АА145270, АА0145271, АА0145272, від
07.09.2006 р. №№ АА0145274, АА0145275, від 12.09.2006 р.
№ АА0145253, від 13.09.2006 р. №№ АА0145252, АА0145254,
АА0145255, від 14.09.2006 р. № АА0145256, від 18.09.2006
р. № АА0145259) на загальну суму 1598920,72 грн.

Відповідно до чинного на момент
виникнення спірних правовідносин п.3
Порядку випуску, обігу та погашення
векселів, які видаються на суму податку
на додану вартість при імпорті товарів
на митну територію України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 1104 від 01.10.1997 року
(втратив чинність з 12.01.2011 року),
зобов'язання по сплаті податку на
додану вартість при імпорті товарів на
митну територію України виникають у
день оформлення вантажної митної
декларації (за винятком тимчасової чи
неповної, періодичної чи попередньої
декларації), але сплату можна
відстрочити шляхом видачі податкового
векселя.

Згідно п.1.16 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» податковий
вексель - це письмове безумовне грошове
зобов'язання платника податку сплатити
до бюджету відповідну суму коштів у
порядку та терміни, визначені цим
законом, що підтверджене комерційними
банками шляхом авалю, який видається
платником на відстрочення сплати
податку на додану вартість, що
справляється при імпорті товарів на
митну територію України.

Відповідно до абз.1 п. 11.5 ст.11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платники податку при імпорті
товарів на митну територію України, за
умови оформлення митної декларації (за
винятком тимчасової чи неповної,
періодичної чи попередньої
декларації), можуть за власним бажанням
надавати органам митного контролю
податковий вексель на суму податкового
зобов'язання зі строком погашення на
тридцятий календарний день з дня його
поставки органу митного контролю, один
примірник якого залишається в органі
митного контролю, другий надсилається
органом митного контролю на адресу
органу державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку, а
третій залишається платнику податку.

Положеннями абз. 4 та 7 п. 11.5 ст. 11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» законодавець надав платнику
податку можливість виконати свій
обов'язок по сплаті податку на додану
вартість та погасити податковий
вексель - шляхом заліку сум бюджетного
відшкодування. Зокрема, якщо платник
податку на дату поставки податкового
векселя органу митного контролю має
підтверджену податковим органом суму
бюджетного відшкодування, яка дорівнює
або більша ніж сума зобов'язання по
такому векселю, платник податку має
право включити суму зобов'язань по
податковому векселю до складу
податкових зобов'язань за звітний
(податковий) період, в якому відбулася
його поставка органу митного контролю.
При цьому податковий вексель
вважається погашеним та платник
податку має право на включення до
складу податкового кредиту суми
зобов'язань по податковому векселю у
наступному звітному (податковому)
періоді.

За приписами абз. 5 п. 19 Порядку випуску,
обігу та погашення векселів, які
видаються на суму податку на додану
вартість при імпорті товарів на митну
територію України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
N 1104 від 01.10.97 року, платник податку може
за самостійним рішенням достроково
погасити податковий вексель шляхом
перерахування коштів до бюджету або
заліку суми бюджетного відшкодування,
підтвердженого органом державної
податкової служби, згідно з поданою ним
письмовою заявою.

У разі відсутності дій платника
податку щодо перерахування коштів до
бюджету на погашення податкових
векселів або неподання заяви про залік
суми бюджетного відшкодування,
відповідно до положень Закону України
«Про податок на додану вартість» та
Порядку випуску, обігу та погашення
векселів, які видаються на суму податку
на додану вартість при імпорті товарів
на митну територію України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.10.1897 року № 1104,
банк-аваліст зобов'язаний оплатити
податковий вексель, оскільки аваль - це
вексельне поручительство, за яким
комерційний банк бере на себе
відповідальність за оплату
податкового векселя перед
векселедержателем.

Відповідно до пп.14.1.1 п.14.1 ст.14 ПК
України аваль - це вексельне
поручительство, згідно з яким банк бере
на себе відповідальність перед
векселедержателем за виконання
векселедавцем оплати податкового
векселя, яке оформляється шляхом
проставляння гарантійного напису
банку на кожному примірнику
податкового векселя.

Положення чинного на момент виникнення
спірних правовідносин п.11.5 ст.11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» встановлюють окремий
порядок погашення податкових векселів
в залежності від дати видачі
податкового векселя і від наявності
підтвердженої податковим органом суми
бюджетного відшкодування.

За приписами названої норми
законодавства, якщо термін сплати
зобов'язань по податковому векселю
виникає до закінчення терміну подачі
декларації до податкового органу за
звітний (податковий) період, у якому
відбулася його поставка органу митного
контролю, платник податку не включає
суму зобов'язань по векселю до складу
податкових зобов'язань та погашає
вексель шляхом перерахування коштів до
бюджету. При цьому платник податку має
право на включення перерахованої суми
зобов'язань по векселю до складу
податкового кредиту у звітному
(податковому) періоді, в якому
відбулася така сплата; якщо платник
податку на дату поставки податкового
векселя органу митного контролю має
підтверджену податковим органом суму
бюджетного відшкодування, яка дорівнює
або більша ніж сума зобов'язання по
такому векселю, платник податку має
право включити суму зобов'язань по
податковому векселю до складу
податкових зобов'язань за звітний
(податковий) період, в якому відбулася
його поставка органу митного контролю.
При цьому податковий вексель
вважається погашеним та платник
податку має право на включення до
складу податкового кредиту суми
зобов'язань по податковому векселю у
наступному звітному (податковому)
періоді.

Як встановлено судом, підприємством не
було направлено платіжних документів
на сплату сум податку на додану
вартість за виданими векселями.
Натомість до податкового органу були
надані письмові заяви від 29.09.2006 р. №№
29/09/4, 29/09/3, 29/09/1, 29/09-2, 29/09/-5, 29/09/-6, 29/09/-7,
29/09/-8, 29/09/-9, 29/09/-10, 29/09/-11, 29/09/-12, з яких
вбачається, що платник податків ТОВ
«Міжнародний фінансово-промисловий
холдинг» у якості погашення виданих
податкових векселів обрав метод заліку
наявної у нього підтвердженої
податковим органом суми бюджетного
відшкодування.

За результатами опрацювання
вищезазначених заяв векселедержатель -
ДПІ у Печерському районі м. Києва
повідомила ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» про
залишення вищевказаних заяв без
виконання з огляду на те, що сума
бюджетного відшкодування не
підтверджена ДПІ у Печерському районі
м. Києва; висловила прохання сплатити
зобов'язання по податкових векселях, що
виникають до закінчення терміну подачі
декларації за вересень 2006 р., а саме
шляхом перерахування коштів до
бюджету.

Не погодившись із відмовою податкового
органу зарахувати суми бюджетного
відшкодування ПДВ у рахунок погашення
податкових векселів, ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг»
звернулося до господарського суду м.
Києва із адміністративним позовом про
зобов'язання ДПІ у Печерському районі
м. Києва надати Товариству
повідомлення про зарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ у рахунок
погашення вищевказаних податкових
векселів (справа № 32/672-А), який після
тривалого судового розгляду ухвалою
господарського суду м. Києва від 11.09.2013
р. (т.І, а.с. 158-160) залишений без розгляду.

Судом також встановлено, що на час
звернення ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» до суду
(справа № 32/672-А) у Товариства
обліковувалась переплата з ПДВ в
розмірі 18617461,17 грн. та заборгованість в
розмірі 1745170,12 грн., яка виникла
внаслідок своєчасного непогашення
податкових векселів.

Поряд із тим, судом встановлено, що за
результатами перевірки, оформленої
актом № 76/23-7 від 07.07.2004 р., ДПІ у
Печерському районі м. Києва винесені
податкові повідомлення-рішення № 74237/0
від 09.07.2004 р. про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 1720137 грн. та
№ 73237/0 від 09.07.2004 р. про визначення
завищення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 1332260 грн.

Також судом встановлено, що на підставі
акту № 82/23-7 від 19.07.2004 р., ДПІ у
Печерському районі м. Києва винесені
податкові повідомлення-рішення № 79237/0
від 20.07.2004 р. про визначення суми
податкового зобов'язання з ПДВ в
розмірі 1971736 грн. та № 80237/0 від 20.07.2004 р.
про застосування штрафних санкцій в
розмірі 985868 грн.

Крім того, на підставі акту від 20.07.2004 р.
№ 83/23-7 ДПІ у Печерському районі м. Києва
винесені податкові повідомлення
рішення № 82237/0 від 20.07.2004 р. про
зменшення суми заявленого до
відшкодування з державного бюджету
України податку на додану вартість в
розмірі 5667806 грн., № 81237/0 від 20.07.2004 р. про
визначення суми податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 6851432 грн.

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» до
господарського суду м. Києва (справа №
25/344). При цьому провадження по справі №
32/672-А було зупинено до остаточного
вирішення справи № 25/344.

За результатами тривалого судового
розгляду в судах різних інстанцій
ухвалою окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.06.2010 р. № 2а-195/10/2670
(первинна справа № 25/344) позовну заяву
ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» до ДПІ
у Печерському районі м. Києва про
скасування податкових
повідомлень-рішень залишено без
розгляду.

Таким чином, сума бюджетного
відшкодування ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг», за
рахунок якої платник податків мав
право погасити податкові векселі, з
урахуванням вищезазначених податкових
повідомлень-рішень та судових рішень,
на теперішній час є непідтвердженою.

Як вбачається із додаткових пояснень
ДПІ у Печерському районі м. Києва, в 2009
році частину простроченої
заборгованості по податковим векселям
з ПДВ у розмірі 1598920,72 грн. було частково
погашено банками-авалістами шляхом
перерахування грошових коштів за
векселедавця (ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг») згідно
рішень суду на суму 703969,14 грн. У зв'язку
із цим залишок несплаченої
заборгованості за виданими векселями
складає 894951,58 грн. (т.І, а.с. 189-193).

Обов'язковою умовою використання
платником такого способу погашення
зобов'язань за векселем, як залік
бюджетного відшкодування, є
підтвердження податковим органом суми
бюджетного відшкодування. Тому
погашенню зобов'язань за податковим
векселем за рахунок сум бюджетного
відшкодування передує формування
платником податкового кредиту та
визначення від'ємного значення суми
податку на додану вартість, що підлягає
відшкодуванню, за правилами підпункту
7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
декларування суми такого бюджетного
відшкодування та надання податковим
органом висновку про правомірність
такого відшкодування. Лише за таких
обставин платник податку, в картці
особового рахунку якого обліковується
сума бюджетного відшкодування, яка до
настання дати, визначеної у полі
«Термін платежу за податковим
векселем», йому не відшкодована або не
включена до висновку на проведення
бюджетного відшкодування, в будь-який
день до настання терміну платежу за
векселем може подати до податкового
органу заяву довільної форми про намір
зарахувати в рахунок оплати
податкового векселя суму бюджетного
відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена
Вищим адміністративним судом України в
ухвалі від 21.08.2013 р. по справі №
К/9991/64440/12 за позовом Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові Державної податкової
служби до публічного акціонерного
товариства «ФІДОБАНК» та приватної
фірми «Кібела» про стягнення
заборгованості.

З огляду на вищевикладене, обов'язкова
умова погашення векселів № АА0145252 від
11.09.2006 р. на суму 125826,08 грн., № АА0145253 від
12.09.2006 р. на суму 172200,96 грн., № АА0145254 від
13.09.2006 р. на суму 86100,48 грн., № АА0145255 від
13.09.2006 р. на суму 169098,24 грн., № АА0145256 від
14.09.2006 р. на суму 255625,34 грн., № АА0145259 від
18.09.2006 р. на суму 86100,48 грн., а всього на
суму 894951,58 грн. (т. І, а.с.7-9), за рахунок
бюджетного відшкодування -
підтвердження податковим органом в
установленому порядку суми бюджетного
відшкодування для кожного податкового
векселя - на момент розгляду справи не
виконана.

Таким чином, з урахуванням факту
непогашення податкових векселів, вимог
законодавства, яким врегульовані
спірні правовідносини, АКБ
«Порто-Франко», яким були авальовані
вищевказані податкові векселя, несе
відповідальність за своєчасну оплату
вищезазначених податкових векселів.
Проте, незважаючи на направлення
позивачем, як векселедержателем,
вимоги до банку про оплату векселів,
вони не були погашені.

За приписами чинних на момент
виникнення спірних правовідносин
Закону України «Про податок на додану
вартість» та Порядку випуску, обігу та
погашення векселів, які видаються на
суму ПДВ при імпорті товарів на митну
територію України банк-аваліст
зобов'язаний оплатити податковий
вексель у разі його непогашення
платником у строк, оскільки аваль - це
вексельне поручительство, згідно з
яким комерційний банк бере на себе
відповідальність за оплату
податкового векселя перед
векселедержателем.

Відповідно до Порядку випуску, обігу та
погашення векселів, які видаються на
суму податку на додану вартість при
імпорті товарів на митну територію
України сума, зазначена у непогашеному
векселі, розглядається як податкова
заборгованість, яка погашається у
порядку, передбаченому законодавством
для погашення податкового боргу.

В цьому ж Порядку зазначено, що
податкові векселі в обов'язковому
порядку підлягають забезпеченню
(підтвердженню) комерційними банками
шляхом авалю і комерційні банки
зобов'язані оплатити податковий
вексель у разі його непогашення
платником у строк.

З системного аналізу означених норм
законодавства, суд дійшов висновку про
те, що у АКБ «Порто-Франко» виникла
субсидіарна відповідальність за
оплату податкових векселів перед
векселедержателем (податковим
органом).

Таким чином, суд вважає, що обов'язок
ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг» по
оплаті (погашенні) податкових векселів,
поставлених ним органу митного
контролю не виконаний, а тому існує
обов'язок по сплаті таких спірних
векселів у АКБ «Порто-Франко», який
підтвердив спірні векселі шляхом
авалю, а отже взяв на себе
відповідальність за оплату податкових
векселів ТОВ «Міжнародний
фінансово-промисловий холдинг».

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
органу доходів і зборів обґрунтовані,
документально підтверджені,
відповідають чинному законодавству, у
зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області задовольнити.

Стягнути з Акціонерного комерційного
банку «Порто-Франко» ()
на користь Державного бюджету України
податкову заборгованість в розмірі
894951,58 грн. (вісімсот дев'яносто чотири
тисячі дев'ятсот п'ятдесят одну грн. 58
коп.) в рахунок оплати податкових
векселів № АА0145252 від 11.09.2006 р., № АА0145253
від 12.09.2006 р., № АА0145254 від 13.09.2006 р., №
АА0145255 від 13.09.2006 р., № АА0145256 від 14.09.2006
р., № АА0145259 від 18.09.2006 р.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

Суддя
____________ І.В.
Завальнюк