Справа № 814/1412/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1412/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м. Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецмонтаж-СВ» до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Спецмонтаж-СВ» звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління (далі
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
ГУ) Міндоходів України у Миколаївській
області з наступними вимогами: визнати
протиправними дії ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області щодо
корегування показників податкової
звітності з податку на додану вартість,
які полягають у зменшені в
Автоматизованій системі (далі-АС)
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України», що задекларовані ТОВ
«Спецмонтаж-СВ», у грудні 2013 року:
податкових зобов'язань на суму 412 657,93
грн., податкового кредиту на суму 329 024,50
грн.; зобов'язати ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області поновити в
Автоматизованій системі (АС)
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Спецмонтаж-СВ», у грудні 2013 року:
податкових зобов'язань на суму 412
657,93грн., податкового кредиту на суму 329
024,50 грн.; зобов'язати ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області вилучити з
інформаційної системи «Податковий
блок» та Автоматизованої системи (АС)
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформацію, внесену на
підставі акта від 28 лютого 2014 року
№96/14-03-22- 08/34707148 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Спецмонтаж-СВ» () щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків контрагентами
постачальниками за період грудень 2013
року та контрагентами - покупцями.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року вказаний адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

28 лютого 2014 року відповідачем складено
акт №96/14-03-22-08/34707148 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Спецмонтаж-СВ» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків контрагентами -
постачальниками за період грудень 2013
року та контрагентами - покупцями.

Як слідує з акту про неможливість
проведення зустрічної звірки, в ньому
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
ГУ Міндоходів України у Миколаївській
області зазначила про відсутність
позивача за місцезнаходженням.

Також, у вказаному акті ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів України у Миколаївській
області заперечила фактичність
(товарність) господарських операцій
позивача із його контрагентами,
вказавши, що позивач не мав можливості
здійснювати господарські операції
внаслідок недостатності основних
засобів та інших необоротних активів,
транспортних засобів, матеріальних
ресурсів, кваліфікованого персоналу,
приміщень для зберігання товарів тощо.

За результатами перевірки ТОВ
«Спецмонтаж-СВ», відповідач податкові
повідомлення-рішення не приймав, але на
підставі вказаного акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки вніс до автоматизованої системи
«Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» показники податкових
зобов'язань позивача із податку на
додану вартість, без врахування
господарських операцій останнього із
його контрагентами в період грудень 2013
року, що підтверджується витягом з
автоматизованої системи.

Так, витяг свідчить про те, що на
підставі акту про неможливість
проведення зустрічної звірки, ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів України у Миколаївській
області здійснила коригування даних
позивача із ПДВ за грудень 2013
року, шляхом внесення у графи «Обсяг
поставки (без ПДВ)» і «Сума ПДВ»
автоматизованої системи ПДВ за
господарськими операціями із
контрагентами за період грудень 2013
року, які не повинні враховуватись при
визначені податкових зобов'язань
позивача.

Внісши, на підставі акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, такі дані до автоматизованої
системи, тим самим ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів
України у Миколаївській області
фактично змінила показники позивача із
ПДВ.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи вимоги ТОВ
«Спецмонтаж-СВ», суд першої інстанції
виходив з того, що змінювати показники
податкових зобов'язань платника
податків можливо лише на підставі
податкової звітності такого платника
податків або шляхом прийняття
відповідного податкового
повідомлення-рішення, а не на підставі
висновків акту, складеного за
результатами перевірки платника
податків.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на викладене.

Відповідно до ст. 63 Податкового кодексу
України облік платників податків
ведеться з метою створення умов для
здійснення контролюючими органами
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю і повнотою сплати
податків, нарахованих фінансових
санкцій, дотримання податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Податковому органу, згідно ст. 66
Податкового кодексу України, надано
право вносити зміни до облікових даних
платника податків на підставі
інформації органів державної
реєстрації; інформації банків та інших
фінансових установ про відкриття
(закриття) рахунків платників податків;
документально підтвердженої
інформації, що надається платниками
податків; інформації суб'єктів
інформаційного обміну, уповноважених
вчиняти будь-які реєстраційні дії
стосовно платника податків; рішення
суду, що набрало законної сили; даних
перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних
платників податків здійснюється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно п.п. 183.1, 183.12, 183.15 ст. 183
Податкового кодексу України будь-яка
особа, що підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку, подає до
контролюючого органу за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
реєстраційну заяву. Центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, веде реєстр
платників податку, в якому міститься
інформація про осіб, зареєстрованих як
платники податку. У разі зміни
платником податку місцезнаходження
(місця проживання) або його переведення
на обслуговування до іншого
контролюючого органу зняття такого
платника з обліку в одному
контролюючому органі і взяття на облік
в іншому здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Системний аналіз вказаних норм
дозволяє прийти до висновку про право
відповідача вносити зміни в облікові
дані платника, проте, лише в ті, що не
пов'язані із зміною податкового
навантаження чи податкового кредиту,
оскільки такі зміни за собою несуть
податкові зобов'язання, які визначені
пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України.

Водночас, згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Податкові зобов'язання визначаються
платником податків на підставі поданих
декларацій самостійно чи визначаються
контролюючим органом.

Відповідно до пп.14.1.157 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Таким чином, зміни в облікові дані
операцій по податку на додану вартість
здійснюються лише на підставі
податкових повідомлень-рішень чи на
підставі довідок, складених за
результатами перевірок, коли
контролюючим органом не виявлено
фактів порушень платником податків
законодавства України.

Відтак, внесення змін до облікових
карток платника податків, що не
пов'язані із зміною податкового
навантаження (тобто, податкової
звітності, розшифровки результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів) з
податку на додану вартість, можливе
лише на підставі або самостійно
поданої декларації платника податку на
додану вартість або прийнятого
контролюючим органом податкового
повідомлення-рішення після закінчення
строків його узгодження.

Отже, за встановлених судом першої
інстанції обставин щодо відсутності
винесених на підставі складеного за
результатами перевірки акта
податкових-повідомлень рішення про
визначення позивачеві сум грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що дії
відповідача щодо самостійної зміни
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача на
підставі акту перевірки без прийняття
податкового повідомлення-рішення та
без зміни цих показників самим
позивачем шляхом подання уточнюючих
декларацій (розрахунків) є
протиправними.

Доводи апеляційних скарг встановлених
обставин справи та висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
постановлено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційних скарг на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Танасогло Т.М.

Суддя:
Бойко А.В.

Суддя:
Яковлєв
О.В.