Справа № 2а-4995/11
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4995/11
Головуючий у 1-й інстанції: Панченко
Суддя-доповідач: Шостак
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Горяйнова А.М.,
Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 01.08.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
оскарження бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року позивач звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до УПФУ у
Деснянському районі м. Києва, УПСЗН
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату щомісячної доплати до пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 17 червня 2011 року позов
задоволено за період з 31.05.2010 року
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та за 2010
рік відповідно до ст. 48, з урахуванням
раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянського району в м. Києві подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою відмовити в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що
підтверджується копією посвідчення
Серія НОМЕР_1 та інвалідом 2 групи, що
підтверджується Довідкою Серії 10 ААА №
117504, копії вказаних документів наявні в
матеріалах справи.

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону розмірів
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим: по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним
до 1 категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у відповідних розмірах по 2
групі інвалідності - 75 % мінімальної
пенсії за віком.

Таким чином вихідним критерієм
обрахунку державної пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком, яка згідно
зі ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму визначеного
законом для осіб, які втратили
працездатність.

За ст. 67 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у випадку збільшення
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
установленого законом, збільшується
розмір пенсії, встановленої згідно до
ст. 54 цього Закону, а також і додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування " мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Пунктом 2 постанови № 1 від 3 січня 2002
року «Про підвищення розмірів пенсій
та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
якихздійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» всупереч положень
Закону України «Про статус і
соціальний захист Чорнобильської
катастрофи» Кабінет Міністрів України
встановив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи даний спір, суд першої
правомірно виходив із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
додаткової пенсії та доплати,
передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого частиною першою
цієї статті мінімального розміру
пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України № к-2049/08 від 25.02.2009 року.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
згідно якої щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Доводи відповідача про необхідність
застосування постанови КМ України для
визначення розмірів виплат позивачці
щорічної допомоги на оздоровлення,
необґрунтовані і суперечать ч. 2 ст. 19
Конституції України, згідно якої
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Зазначеною постановою КМУ № 562 від
12.07.2005 року встановлено конкретні
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення в твердій грошовій сумі,
що суперечить Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», який
встановив розмір щорічної допомоги як
величину кратну мінімальній
заробітній платі.

В даному випадку мають враховуватися
засади пріоритетності Законів України
над урядовими нормативними актами та
вимоги ст. 92 Конституції України,
згідно якої виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина (п.1) та основи соціального
захисту (п.6).

Таким чином висновок суду першої
інстанції ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянського району в м. Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 01 серпня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді
А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Горяйнов А.М.