Справа № 813/3950/14
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2014 року
Справа № 813/3950/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
Головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Паберівського
представника відповідача Лукіної К.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю ВП «ЗВЗ» до Державної
податкової інспекції у м.Червонограді
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Товариство з обмеженою
відповідальністю ВП «ЗВЗ» (надалі -
ТзОВ ВП «ЗВЗ») звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Червонограді Головного Управління
Міндоходів у Львівській області
(надалі - ДПІ у м. Червонограді ГУ
Міндоходів у Львівській області), в
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.
Червонограді Головного Управління
Міндоходів у Львівській області від
збільшено суму грошового зобов'язання
позивача за платежем податок на додану
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами проведеної відповідачем
позапланової виїзної перевірки
позивача щодо дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
при проведенні взаємовідносин із
контрагентом позивача - приватним
підприємством «Укрінвесткапітал» (
надалі - ПП «Укрінвесткапітал», код
31.01.2014 року, відповідач дійшов до
необґрунтованих висновків про
відсутність господарських операцій
між учасниками господарських операцій.
Позивач вважає, що усі операції ТзОВ ВП
«ЗВЗ» з контрагентом є реальними,
товарними, що підтверджується
відповідними первинними документами, а
висновки відповідача стосовно
нікчемності правочину та
безтоварності операцій з
контрагентами базуються на
припущеннях та не підтверджені
належними доказами. Крім того,
здійснення оцінки господарських
правовідносин в частині недійсності
(нікчемності) угод, укладених між ТзОВ
ВП «ЗВЗ» та ПП «Укрінвесткапітал»
виходить за межі компетенції
відповідача. Окрім цього, позивач
вказує на те, що реальність його
фінансово-господарських відносин з ПП
«Укрінвесткапітал» підтверджується
належним чином оформленими первинними
документами, які надані під час
перевірки посадовим особам ДПІ у м.
Червонограді Головного Управління
Міндоходів у Львівській області.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.
Додатково пояснив, що договір між ТзОВ
ВП «ЗВЗ» та його контрагентом ПП
«Укрінвесткапітал» не суперечить
нормам цивільного законодавства
України та спрямований на реальне
здійснення господарських операцій між
сторонами даного договору. У зв'язку з
цим просив позов задовольнити
У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, пояснення надав
аналогічні до викладеного в них,
додатково зазначивши наступне.
Позивачем не надано достатніх та
належних доказів на підтвердження
реальності господарських операцій з
контрагентом. Крім того, контролюючому
органу не можливо співставити дані
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, з
метою документального підтвердження
господарських відносин з ПП
«Укрінвесткапітал» та визначити вид,
обсяг і кількість операцій та
розрахунків, що здійснювалася між ними
для встановлення факту їх реальності
та повноти відображення в обліку
платника податків, у зв'язку із тим, що
на момент проведення зустрічної звірки
ПП «Укрінвесткапітал» не знаходиться
за податковою адресою. З урахуванням
викладеного, вважає позовні вимоги
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають до
задоволення. У зв'язку із чим, просить
суд відмовити позивачеві у задоволенні
Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Позивач - ТОВ ВП «ЗВЗ» зареєстроване
25.07.2011 року як юридична особа
Виконавчим комітетом Червоноградської
міської ради, код ЄДРПОУ - 37796356, що
підтверджується довідкою АБ №483442 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) від 13.06.2012 р. Взяття на
податковий облік в органах державної
податкової служби відбулося 26.07.2011
року, станом на час проведення
перевірки позивач перебуває на обліку
в ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у
Львівській області та зареєстрований
платником ПДВ з 01.01.2012 року з
індивідуальним податковим номером
Львівська область, м.Червоноград, вул.
Відповідно до Довідки ЄДРПОУ №483442 від
13.06.2012 року, позивач здійснює
господарську діяльність за основним
кодом КВЕД 46.71: Оптова торгівля твердим,
рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами, кодом КВЕД 45.20:
Технічне обслуговування та ремонт
автотранспортних засобів, кодом КВЕД
46.14: Діяльність посередників у торгівлі
машинами, промисловим устаткуванням,
суднами та літаками, кодом КВЕД 46.63:
Оптова торгівля машинами й
устаткуванням для добувної
промисловості та будівництва, кодом
КВЕД 46.73: Оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням, кодом
КВЕД 46.90: Неспеціалізована оптова
З 28.04.2014 року по 30.04.2014 року на підставі
наказу від 28.04.2014 р. за № 235 та
відповідно до направлення від 28.04.2014 р.
за №212/2200, виданих ДПІ у м.Червонограді
ГУ Міндоходів у Львівській області на
підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1
ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82
Податкового кодексу України, ДПІ у
м.Червонограді ГУ Міндоходів у
Львівській області проведено
позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ВП
«ЗВЗ» з питань дотримання вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства при проведенні
взаємовідносин із контрагентом ПП
період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р.
За наслідками проведеної перевірки
складено Акт №422/2200/37796356 від 12.05.2014 року
«Про результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ВП «ЗВЗ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства та іншого законодавства
при проведенні взаємовідносин із
контрагентом ПП «Укрінвесткапітал»
31.01.2014 р.» (далі - Акт перевірки).
Перевіркою ТзОВ «ВП «ЗВЗ» встановлено
- п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу
України від 2 грудня 2010 року № 2755-IV, в
результаті чого завищено
задекларовану суму податкового
кредиту за січень 2014 року на загальну
З огляду на наведені обставини,
відповідачем зроблено висновок, що
господарські операції із даним
контрагентом є нікчемними в силу ч. 1, 2
ст.215, ч. 5 ст.203 Цивільного кодексу
України, а тому в порядку ст.216 ЦК
України, не тягнуть за собою жодних
наслідків, крім тих, які пов'язані з їх
недійсністю. Відтак, на думку
відповідача, ТзОВ ВП «ЗВЗ»
неправомірно відніс до податкового
кредиту суми ПДВ з вартості придбаних
товарів (робіт, послуг) та віднесено
вказані суми до витрат періоду при
придбані товарів (робіт, послуг).
На підставі Акта перевірки від 12.05.2014
р.№422/2200/37796356 контролюючим органом
повідомлення-рішення від 23.05.2014 року №
зобов'язання позивача за платежем
«податок на додану вартість» на суму
(фінансовими) санкціями.
Не погоджуючись з вказаним податковим
повідомленням-рішенням від 23.05.2014 р.
вимогою про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення.
Вирішуючи спір, суд виходив з
Відповідно до ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України. Органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом. Згідно
зі статтею 92 Конституції України
виключно законами України
встановлюються система оподаткування,
Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
У відповідності до статті 1 Закону
України від 16.07.99 року N996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.
Згідно ч.1 та 2 ст.9 Закону №996-ХІV,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи повинні
мати такі обов'язкові реквізити: -назву
документа; - дату і місце складання; -
назву підприємства від імені якого
складено документ; - зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; - посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції; - особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Вказані норми передбачені і у чинному
на сьогодні Податковому кодексу
України (далі - ПК), зокрема, відповідно
до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Тобто, Законом чітко визначено, які
обов'язкові реквізити та інформацію
повинен містити первинний документ,
для того щоб фіксувати факти
здійснення господарських операцій та
відображати в бухгалтерському обліку
господарських операцій.
Відповідно до ст.8 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999, №996-XIV
(із змінами та доповненнями),
бухгалтерський облік на підприємстві
ведеться безперервно з дня реєстрації
підприємства до його ліквідації.
Питання організації бухгалтерського
обліку на підприємстві належить до
компетенції його власника (власників)
або уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.
Відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
Згідно пп.14.1.179. п.14.1. ст.14 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
для цілей розділу V цього Кодексу -
загальна сума податку на додану
вартість, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді.
Згідно пп.14.1.181. п.14.1. ст.14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Згідно з п.198.2. ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Пунктом 198.3. ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6. ст.198 зазначеного
Кодексу, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
Пункт 201.1. ст.201 ПК України
встановлює, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
У відповідності до пп. 201.6., 201.10 ст. 201 ПК
України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, законодавцем чітко
визначено, що належним чином оформлена
податкова накладна є достатньою
підставою для включення сум податку на
додану вартість до складу податкового
кредиту по даті здійснення хоча б
однієї із першій подій (перерахування
коштів в оплату товарів або отримання
податкової накладної).
Отже, визначальним фактором для
віднесення витрат до складу витрат
періоду та сум ПДВ до складу
податкового кредиту, є зв'язок таких
витрат та ПДВ із господарською
діяльністю платника податків та
наявність підтверджуючих первинних
Як вбачається з акта перевірки, в ньому
не зафіксовано неналежного оформлення
податкових накладних, на підставі яких
виник податковий кредит. Проте, судом
встановлено, вони складені у
відповідності до вимог чинного в
Україні законодавства.
Як вбачається з вказаного вище,
необхідною умовою для віднесення до
податкового кредиту сплачених у ціні
товарів (послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання таких
товарів (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності. Закон не ставить у
залежність необхідність попередньої
сплати ПДВ до бюджету кінцевим
споживачем як умову для формування
податкового кредиту.
Податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути фактично
здійснений і підтверджений належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
господарська операція це дія або подія,
що викликає зміни у структурі активів і
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9
вказаного Закону вбачається, що
бухгалтерський облік полягає, зокрема,
у складанні та прийнятті до обліку
первинних документів, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій, складенні на їх підставі
зведених облікових документів,
систематизація інформації первинних
документів на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні"від 16.07.1999 року №
996-ХІV, підставою для бухгалтерського
обліку господарської операції є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Виходячи з вимог вказаного вище Закону,
відображення господарських операцій в
податковому обліку здійснюється на
підставі даних бухгалтерського обліку.
Щодо господарських взаємовідносин
позивача з ПП «Укрінвесткапітал» (код
ЄДРПОУ -35227737) суд встановив наступне.
23.01.2014 оку між ТзОВ ВП «ЗВЗ» та ПП
«Укрінвесткапітал» укладено договір
купівлі-продажу № 2301-141, відповідно до
умов якого ПП «Укрінвесткапітал»
зобов'язується передати у власність
позивача товар, а саме - вугілля кам'яне
із визначеними якісними показниками:
зола до 40%, волога до 10%, а ТзОВ ВП «ЗВЗ»
зобов'язується прийняти та оплатити
його. Кількість товару визначена у
видаткових накладних. Крім того,
відповідно до умов договору датою
отримання товару вважається дата
вказана у видатковій накладній.
Відповідач обґрунтовує неможливість
підтвердження якісних показників
кам'яного вугілля та його походження,
оскільки під час здійснення перевірки
відповідні посвідчення якості
позивачем не надавалися. Неможливо
підтвердити факт проведення позивачем
господарсько-фінансових операцій із ПП
«Укрінвесткапітал» зафіксована актом
ДПІ у Франківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ у
Франківському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області) від
11.04.2014 року №87/22-04/35227737 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ПП
«Укрінвесткапітал» (код ЄДРПОУ - 35227737)
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками за період з 01.01.2014
року по 31.01.2014 року».
Вказаним Актом встановлена
відсутність ПП «Укрінвесткапітал» за
податковою адресою у зв'язку з чим
неможливо співставити первинні
бухгалтерські та інші документи
суб'єкта господарювання з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платниками
податків та зборів, а також виду, обсягу
і кількості операцій та розрахунків
між ними з метою з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків.
Таким чином, за результатами
декларування за січень 2014 року ПП
«Укрінвесткапітал» віднесено до
категорії «податкова яма».
Суд бере до уваги той факт, що на
підтвердження реальності отримання
товару від ПП «Укрінвесткапітал» за
договором купівлі-продажу від 23.01.2014
року № 2301-141 позивач надав копії
видаткових накладних від 23 січня 2014
року №2 на вугілля кам'яне (зольність 40%,
вологість 10%) на суму 129734,00 грн у т.ч. ПДВ
кам'яне (зольність 40%, вологість 10%) на
30.01.2014 року № 21 на вугілля кам'яне
грн у т.ч. ПДВ 7608,33 грн, від 31.01.2014 року №
22 на вугілля кам'яне (зольність 40%,
Факт оплати позивачем товару,
отриманого за договором від ПП
«Укрінвесткапітал», підтверджується
банківськими платіжними дорученнями,
які долучені до матеріалів спраи.
На підтвердження віднесення до складу
податкового кредиту сум ПДВ за період,
що перевірявся, позивач надав суду
податкові накладні №1 від 23.01.2014 року на
суму ПДВ 7608,33 грн, № 4 від 31.01.2014 року на
суму ПДВ 6146,25 грн, складені ПП
«Укрінвесткапітал», що не містять
жодних недоліків та порядок їх
заповнення відповідає діючому
законодавству. Суми ПДВ за цими
податковими накладними включені
позивачем в податковий кредит
відповідного періоду та відповідають
даним податкової декларації з ПДВ.
На підтвердження факту перевезення
вантажів, позивачем надано наступні
01.03.2013 року між ТзОВ ВП «ЗВЗ» та ТзОВ
«Галич сервіс автотранс» укладено
договір про надання послуг з
перевезення вантажів №5 від 01.03.2013 року
(далі - Договір), згідно з умовами якого
ПП «Укрінвесткапітал» замовляє, а ТОВ
«Галсат» зобов'язується надати послуги
з перевезення вантажу на території
України на умовах, передбачених
На підтвердження факту перевезення
ТзОВ «Галсат», позивач надав суду
товарно-транспортні накладні №01/23-09
від 23 січня 2014 року, №01/23-08 від 23 січня
2014 року, №01/23-07 від 23 січня 2014 року,
№01/23-06 від 23 січня 2014 року, №01/23-05 від 23
січня 2014 року, №01/23-04 від 23 січня 2014
року, №01/23-03 від 23 січня 2014 року, №01/23-02
від 23 січня 2014 року, №01/23-01 від 23 січня
Суд звертає увагу відповідача у даній
справі на те, що згідно статуту ТзОВ
«Галич сервіс автотранс» скорочена
назва вказаного товариства - ТзОВ
«Галсат». Такі обставини
підтверджуються й записом, наявним у
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб -
підприємців ТзОВ «Галич сервіс
автотранс», ТзОВ «Галсат».
Із встановлених вище обставин суд
робить висновок, що надані позивачем
докази в повній мірі підтверджують
реальність господарських відносин з ПП
«Укрінвесткапітал» та ТОВ «Галсат», а
відповідні первинні документи є тими
документами, на підставі яких ведеться
податковий та бухгалтерський облік
згідно ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні".
Таким чином, із урахуванням
встановлених обставин у справі та
доказів якими вони обґрунтовуються,
суд вважає, що висновки органу
державної податкової служби, викладені
в акті перевірки, не підтверджуються
належними та допустимими доказами.
Відтак, позивачем не допущені
порушення податкового законодавства в
Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Червонограді
ГУ Міндоходів у Львівській області від
підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю.
У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України на користь позивача з
Державного бюджету України слід
стягнути судовий збір у розмірі 1827,00
грн, сплачений відповідно до
платіжного доручення №1260 від 28.05.2014
Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
адміністративний позов задовольнити
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення,
винесене Державною податковою
інспекцією у м.Червонограді ГУ
Міндоходів у Львівській області від
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВП «ЗВЗ», сплачену
суму судового збору в розмірі 1827,00 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
06.10.2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.