Справа № 823/1998/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
справа № 823/1998/14

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Журавель Т.В.

за участю представника позивача -
Кочмара В.К. (за довіреністю),
відповідача - ОСОБА_2 (особисто),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Черкаського міського
центру зайнятості до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк», про стягнення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Черкаський міський центр зайнятості
звернувся до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» про стягнення
коштів, виплачених як допомога по
безробіттю.

В адміністративному позові позивач, з
врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просить стягнути з
ОСОБА_2 кошти у сумі 6170 грн. 57 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відповідач своїми діями
порушив вимоги Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Ухвалою суду від 26 серпня 2014 року
залучено до участі в справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні відповідача - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "ПриватБанк".

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив суд його задовольнити
з підстав, викладених в
адміністративному позові.

Відповідач в судовому засіданні просив
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог з підстав, викладених в
запереченнях на адміністративний
позов та додаткових поясненнях по
справі.

Представник третьої особи належним
чином повідомлений про дату, час і
місце проведення судового засідання,
до зали судового засідання не з'явився,
не повідомивши суд про причини неявки.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

На підставі поданої заяви від 03 червня
2013 року, ОСОБА_2 10.06.2013 року був наданий
статус безробітного та призначено
виплату допомоги по безробіттю
відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та у відповідності до п. 2.1
«Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітним
підприємницької діяльності».

01.11.2013 року наказом № НТ131101 ОСОБА_2 було
припинено виплату допомоги по
безробіттю відповідно до пп. 10 п. 1 ст. 31
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», у зв'язку із поданням
безробітним письмової заяви про
відмову від послуг служби зайнятості

За період перебування на обліку в
Черкаському міському центрі
зайнятості з 10.06.2013 року по 01.11.2013 року
ОСОБА_2 було нараховано та виплачено
допомогу по безробіттю в сумі 6170 грн. 57
коп.

В подальшому, позивачем проведено
перевірку достовірності даних ОСОБА_2,
за результатами якої складено акт
перевірки достовірності даних
безробітних, розслідування страхових
випадків від 24.04.2014 року № 48.

Вищезазначеною перевіркою
встановлено, що ОСОБА_2 на підставі ніби
то цивільно-правового договору отримав
кошти від ПАТ КБ "ПриватБанк" у третьому
кварталі 2013 року.

24 квітня 2014 року на підставі
вищезгаданого акту перевірки № 48,
наказом Черкаського міського центру
зайнятості № 310 "Про повернення коштів,
нарахованих як допомога по безробіттю"
зобов'язано ОСОБА_2 повернути кошти за
період з 01.07.2013 року по 01.11.2013 року в сумі
6170 грн. 57 коп.

У добровільному порядку вказана сума
коштів відповідачем повернута не була,
у зв'язку з чим, позивач звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду про стягнення
коштів.

Згідно п. 2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 01 січня 2001 року № 2213-III,
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

У відповідності до ст. 31 вищевказаного
Закону виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі приховання
відомостей про працевлаштування на
тимчасову роботу або здійснення іншої
діяльності за винагороду за період
одержання допомоги по безробіттю.

Підпунктом 1 пункту 5.5 "Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової виплати для організації
безробітним підприємницької
діяльності", затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307
встановлено, що виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою діяльністю
або іншою діяльністю, пов'язаною з
одержанням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, виконання робіт за
цивільно-правовими угодами.

Відповідно до абзацу 5, ч. 1 ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" Фонд має право
стягувати кошти Фонду, виплачені
особам, зареєстрованим як безробіття
та витрачені на надання соціальних
послуг безробітним у разі встановлення
факту їх отримання на підставі
недостовірних відомостей, поданих
особою.

Згідно до ч. 3 ст. 36 вищевказаного Закону
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

В судовому засіданні, відповідач
зазначив, що у вказаний період він
знаходився на обліку як безробітний і
не був працевлаштований, будь-якого
доходу з моменту набуття статусу
безробітного та до моменту зняття з
обліку не отримував, будь-яких
цивільно-правових договорів з ПАТ КБ
"ПриватВанк" не укладав.

На письмовий запит відповідача, ПАТ КБ
"Приватбанк" надано лист від 23.06.2014 року
№ 20.1.0.0.0/7-20140507/0384 в якому зазначено, що
за результатами проведеної перевірки
знайдено помилку в обліку щодо виплати
винагороди за надання до банку
інформації по клієнтах, зацікавлених у
послугах банку, згідно "Умов та правил
надання банківських послуг".
Відповідно до вимог діючого
законодавства України, ПАТ КБ
"Приватбанк" здійснено списання
помилково зарахованих коштів з картки
№ 5211**********85 та до Державної податкової
інспекції та Пенсійного фонду передані
коригуючи звіти щодо відрахування
податків за помилково нарахованими
коштами.

Так, судом встановлено, що у даному
випадку у договорі про банківське
обслуговування відсутні істотні умови
договору за яким Клієнту
перераховується виплата, а погодження
з умовами банківського обслуговування
не є акцептом Клієнта умов, за якими
банком переховується виплата. Тобто в
момент підписання договору на
банківське обслуговування у сторін не
виникає прав та обов'язків за офертою
щодо можливого перерахування банком
Клієнту грошових коштів за залучення
нових клієнтів. У даному випадку,
акцептування Клієнтом, умов за якими
банком переховується виплати та
надання досягнення згоди з усіх
істотних умов цього договору є момент
фактичного виконання Клієнтом банку
зазначених умов. Тобто у даному випадку
укладення договору є момент його
фактичного виконання Клієнтом.
Необхідно звернути увагу, що згідно
статті 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Тобто
момент укладення і розірвання
зазначеної угоди співпадає та
відносини за цим договором не є
триваючими.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України
передбачає, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Суд, звертає увагу на те що, у статті 31
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" надається вичерпний
перелік підстав, по яким виплати по
безробіттю мають бути зупинені. Цей
перелік підстав не містить в собі такої
обставини, за якою допомога по
безробіттю припинялася б у зв'язку з
виконанням умов цивільно-правових
угод, предмет яких не можна віднести до
трудових угод та договорів, за якими у
відповідача виникали б певні обов'язки
щодо надання послуг. Таким чином,
виконання умов договору оферти не може
вважатися обставиною, що впливає на
умови виплати допомоги по безробіттю.

ПАТ КБ "ПриватБанк" подало до
спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального управління
Міндоходів в електронній формі
уточнюючий звіт форми 1-ДФ щодо сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку та сум
утриманого з них податку за ІІІ квартал
2013 року, відповідно до якого графі 9
рядку із зазначенням
ідентифікаційного коду відповідача
зазначено ознаку - "0".

Згідно з п. 4.1 Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 21.01.2014 року № 49, коригування
поданого і прийнятого податкового
розрахунку проводяться на підставі
самостійно виявлених податковим
агентом помилок, а також на підставі
повідомлень про помилки, виявлені
контролюючим органом.

У разі необхідності проведення
коригувань податкового розрахунку до
закінчення строку його подання
подається звітний новий податковий
розрахунок. Уточнюючий податковий
розрахунок подається у разі
необхідності проведення коригувань
податкового розрахунку після
закінчення строку його подання.
Уточнюючий податковий розрахунок може
подаватися як за звітний період, так і
за попередні періоди (п. 4.2, 4.3 Порядку №
49).

Отже вказаним звітом форми 1-ДФ
підтверджується той факт, що
відповідач не отримував дохід від ПАТ
КБ "ПриватБанк" у ІІІ кварталі 2013 року в
сумі 8 грн. 28 коп.

З огляду на викладене, вбачається, що
відповідач за час перебування на
обліку в Черкаському міському центрі
зайнятості не знаходився з ПАТ КБ
"Приватбанк" у трудових відносинах та
не укладав договір цивільно-правового
характеру, предметом якого було б
надання банком трудової функції чи
надання послуги за зобов'язанням, який
би міг визначатись як обставина, що
впливає на умови виплати допомоги по
безробіттю.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позову, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази перебування
відповідача з ПАТ КБ "Приватбанк" у
трудових відносинах та отримання саме
доходу від останнього за період з 01.07.2013
року по 01.11.2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення, докази щодо їх
підтвердження, керуючись актами
законодавства щодо цих правовідносин,
суд дійшов висновку, що заявлені в
адміністративному позові вимоги не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а в разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Гайдаш

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 31 жовтня 2014 року.