Справа № 813/7907/13
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/1532/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача
Полійчук С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року в адміністративній справі №
813/7907/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Сокальської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівської
області про скасування наказу,
поновлення на роботі, виплату
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В
И В :

21.10.2013 р. ОСОБА_2 звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом та, з уточненням позовних
вимог, просила визнати протиправним і
скасувати наказ голови комісії з
проведення реорганізації державної
податкової інспекції у Радехівському
районі Львівської області Державної
податкової служби (далі - ДПІ у
Радехівському районі) від 15.08.2013 року за
№ 414-о в частині звільнення її з посади
завідувача сектору погашення
податкового боргу; поновити її
державній службі в Радехівському
відділенні Сокальської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівської області (далі - Сокальська
ОДПІ); стягнути з Сокальської ОДПІ на
свою користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 7535 грн та
відшкодування моральної шкоди в сумі
10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що зазначений вище
наказ голови комісії з проведення
реорганізації ДПІ у Радехівському
районі є протиправним, оскільки у
відповідності до статті 49-2 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП
України) їй не було запропоновано іншу
роботу; роботодавцем не було враховано
її переважне право на залишення на
роботі, визначене статтею 42 КЗпП
України, а саме: більш висока
кваліфікація, підвищена
продуктивність праці, тривалий
безперервний стаж роботи в органах ДПІ
у Радехівському районі, наявність на
утриманні неповнолітнього сина та
хворої матері.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09.01.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд виходив з того,
що відповідачем було дотримано
процедури звільнення працівника із
займаної посади відповідно до п.1 ст.40
КЗпП України, у зв'язку з
реорганізацією та скороченням
чисельності працівників. Зокрема,
позивача завчасно попереджено про
наступне звільнення, запропоновано
іншу посаду, а також отримано згоду
профспілкового комітету працівників
ДПІ у Радехівському районі на
розірвання трудового договору.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу. На думку апелянта, оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
за неповного з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи та за
невідповідності висновків суду
обставинам справи, тому просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та постановити рішення, яким
її позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
покликається на ті ж аргументи, якими
було обгрунтовано вимоги позовної
заяви; крім того, зазначає, що
запропонована посада старшого
державного інспектора відділу
контролю за декларуванням податку на
додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій Сокальської ОДПІ була
тимчасовою - на час відпустки по
догляду за дитиною основного
працівника, а надання згоди
профспілковим комітетом надавалося
без її участі.

Відповідач подав до суду заперечення
на апеляційну скаргу, де зазначив, що у
зв'язку із реорганізацією згідно
затвердженої організаційної структури
Сокальської ОДПІ в структурі
Радехівського відділення Сокальської
ОДПІ сектор погашення податкового
боргу відсутній, вказує на низьку
продуктивність праці та зазначає, що
посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що на рівнозначних
посадах було залишено працівників із
нижчої кваліфікацією, є хибним,
оскільки вказаним особам (ОСОБА_5 та
ОСОБА_6) було також запропоновано
тимчасово вільні посади.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_2 була
прийнята на роботу в ДПІ у
Радехівському районі 25.07.2007 р. згідно
із наказом № 16-0, а відповідно до наказу
№ 22-0 від 16.10.2012 р. - переведена на посаду
завідувача сектору погашення
податкового боргу, про що в трудовій
книжці зроблено відповідний запис.

Указом Президента України № 726 від
24.12.2012 року «Про деякі заходи з
оптимізації системи центральних
органів виконавчої влади» утворено
Міністерство доходів і зборів України
шляхом реорганізації Державної митної
служби України та Державної податкової
служби України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України (далі - КМ України)
від 20.03.2013 року № 229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України» ДПІ у
Радехівському районі реорганізовано
шляхом приєднання та утворенням
Сокальської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Львівській області.

Державну реєстрацію Сокальської ОДПІ,
у складі якої функціонує Радехівське
відділення, проведено 4 червня 2013 року.

Пунктом 3 вказаної постанови КМ України
визначено, що територіальні органи
Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї
постанови.

06.06.2013 року на виконання пункту 2
постанови КМ України від 20.03.2013 року №
229 «Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів у зборів»
ДПІ у Радехівському районі видано
наказ за № 136 «Про реорганізацію
Державної податкової інспекції у
Радехівському районі Львівської
області Державної податкової служби»,
яким утворено комісію з проведення
реорганізації ДПІ у Радехівському
районі та встановлено тримісячний
строк для проведення реорганізації.

В результаті даної реорганізації
відбулося зменшення штатної
чисельності праціюючих зі 108 до 88
чоловік, в тому числі - чисельність
працівників Радехівського відділення
Сокальської ОДПІ було зменшено до 28
чоловік (проти 48 чоловік у складі ДПІ у
Радехівському районі). Усі працівники,
зокрема й ДПІ у Радехівському районі та
позивач, були попереджені про наступне
вивільнення.

Згідно затвердженої організаційної
структури Сокальської ОДПІ в структурі
Радехівського відділення Сокальської
ОДПІ відсутній сектор погашення
податкового боргу, в якому працювала
ОСОБА_2

Такі функції в складі Сокальської ОДПІ
після реорганізації виконують
податкові керуючі із числа працівників
структурних підрозділів, до
компетенції яких відноситься
адміністрування платежів, за якими у
платника податків виникає податковий
борг.

14 червня 2013 року голова комісії з
проведення реорганізації ДПІ у
Радехівському районі перший заступник
начальника ДПІ в Радехівському районі
М.О.Багнюк підписав повідомлення про
наступне вивільнення ОСОБА_2, з яким
останню ознайомлено під розписку того
ж дня.

14 серпня 2013 року року на виконання
вимог ст.49-2 КЗпП України позивачу була
запропонована посада старшого
державного інспектора відділу
контролю за декларуванням податку на
додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій (на час відпустки для догляду
за дитиною ОСОБА_8) Сокальської ОДПІ,
однак позивач відмовилась від
запропонованої посади, про що свідчить
її особистий підпис.

Голова комісії з проведення
реорганізації ДПІ у Радехівському
районі перший заступник начальника ДПІ
в Радехівському районі М.О. Багнюк 15
серпня 2013 року видав наказ за № 14-о «Про
звільнення з роботи», відповідно до
якого ОСОБА_2, завідувача сектору
погашення податкового боргу, було
звільнено із займаної посади з 15.08.2013
року в зв'язку з реорганізацією та
скороченням чисельності працівників, з
виплатою вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України та
грошової компенсації відповідно до
Закону України «Про відпустки».

Суспільні відносини, пов'язані зі
створенням правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу регулюють норми
Закону України «Про державну службу», а
порядок проходження служби в
контролюючих органах податкової
служби, зокрема, - норми Податкового
кодексу України.

Оскільки порядок звільнення у разі
скорочення штатів спеціальним
законодавством не врегульований, то
при вирішенні питання правомірності
звільнення з цієї підстави необхідно
керуватися нормами трудового
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, зокрема,
з'ясовувати, чи не користувався
вивільнюваний працівник переважним
правом на залишення на роботі, чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення, чи надавалась
попередня згода виборного органу
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник, та чи не
звільнено працівника в період його
тимчасової непрацездатності.

Пунктом 1 статті 40 КЗпП України
визначено, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників. Звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

При скороченнi чисельностi чи штату
працiвникiв у зв'язку iз змiнами в
органiзацiї виробництва i працi
переважне право на залишення на роботi
надається працiвникам з бiльш високою
квалiфiкацiєю i продуктивнiстю працi
(частина перша статті 42 КЗпП України).

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Як зазначено вище, 14.06.2013 р. позивача
було попереджено про наступне
звільнення і на виконання вимог ст.49-2
КЗпП України позивачу запропоновано
посаду старшого державного інспектора
відділу контролю за декларуванням
податку на додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій (на час відпустки по догляду
за дитиною ОСОБА_8) Сокальської ОДПІ,
однак позивач відмовилась від
запропонованої посади, у зв'язку із чим
наказом голови комісії з проведення
реорганізації ДПІ в Радехівському
районі 15.08.2013 року ОСОБА_2 було
звільнено з займаної посади.

Свою відмову позивач мотивувала тим, що
запропонована посада є тимчасовою (на
час відпустки для догляду за дитиною
ОСОБА_8, яка має намір невдовзі
повернутися на робту); крім того, за
сімейними обставинами вона має
переважне право на залишення у
Радехівському відділенні Сокальської
ОДПІ, враховуючи також й те, що вона має
вищу кваліфікацію за осіб, яких
залишено на рівнозначних постійних
посадах, зокрема, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_13

Проте, як встановлено судом і
підтверджено матеріалами справи, всі
зазначені особи (за винятком ОСОБА_5)
мають більший, порівняно із позивачем,
як загальний стаж в органах податкової
служби, так і стаж роботи на
інспекторсько-ревізорських посадах.
Крім того, посади, на яких залишено
ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, є тимчасовими -
на час відпусток по догляду за дитиною
основних працівників.

Крім того, матеріалами справи
підтверджено, що за результатами
комплексної внутрішньої перевірки
стану організації роботи ДПІ у
Радехівському районі й на підставі
подання прокурора наказом ДПІ у
Радехівському районі за № 164 від 07.08.2013
року завідувачу сектором погашення
податкового боргу ОСОБА_2 було
оголошено догану. Вказане
дисциплінарне стягнення на час її
звільнення не було скасоване (і не
оскаржене).

Натомість, зазначені вище особи
дисциплінарних стягнень не мають, а
мають лише заохочення за результатами
роботи.

Що стосується ОСОБА_5, то її залишено на
посаді згідно із вимогами статті 184
КЗпП України, яка забороняє звільнення
вагітних жінок з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу і
обов'язкове працевлаштування
зазначених жінок. Вагітність ОСОБА_5
підтвержено довідкою жіночої
консультації Радехівської ЦРЛ від
02.08.2013 року.

Крім того, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зауважити, що переважне
право на залишення на роботі не тотожне
переважному праву на працевлаштування
на іншу посаду.

Як зазначив суд першої інстанції, на
виконання вимог статті 43 КЗпП України,
якою передбачено, що розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених пунктами 1 (крім випадку
ліквідації підприємства, установи,
організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і
3 статті 41 цього Кодексу, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника) первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник,
за зверненням голови комісії з
проведення реорганізації, першого
заступника начальника ДПІ у
Радехівському районі Багнюка М.О. про
отримання попередньої згоди на
розірвання трудового договору з
ОСОБА_2, 22.07.2013 р. профспілковий комітет
працівників ДПІ у Радехівському районі
таку згоду надав.

Разом з тим, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зауважити, що за приписами
статті 43-1 КЗпП України розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
без згоди виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається, зокрема, у випадку
звільнення службових осіб митних
органів, державних податкових
інспекцій, яким присвоєно персональні
звання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із судом першої інстанції
в тому, що наказ голови комісії з
проведення реорганізації, першого
заступника начальника ДПІ у
Радехівському районі Багнюка М.О. № 14-0
від 15.08.2013 р. виданий з дотриманням
вимог законодавства України та з
урахуванням усіх обставин, що мали
значення для його прийняття, тобто є
правомірним, а позивач не підлягає
поновленню на роботі.

Частиною першою статті 237-1 КЗпП України
встановлено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Оскільки судом не встановлено
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, не підлягають до
задоволення й вимоги позивача про
відшкодування їй моральної шкоди.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно та повно встановив
обставини справи, ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
суду колегія суддів не вбачає і вважає,
що апеляційну скаргу на неї слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 09
січня 2014 року в адміністративній
справі № 813/7907/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 27
жовтня 2014 року.