Справа № 826/16216/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нава Груп" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій, зобо'язати
22 жовтня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нава-Груп» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) в якому просить:
- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Головного
управління Міндоходів у місті Києві
щодо не визнання як податкової
звітності податкову декларацію з
податку на додану вартість за серпень
2014 року, з додатком № 5 «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» та
реєстром отриманих та виданих
податкових накладних;
- вважати податкову звітність -
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 року №
№ 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних прийнятою та зареєстрованою
30 вересня 2014 року в 16:44:01,
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року
відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 30 жовтня 2014 року.
У судовому засіданні 30 жовтня 2014
року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нава Груп», код
будинок 139, офіс 343, перебуває на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції у Печерському
районі міста Києва Головного
управління Міндоходів у місті Києві.
26 травня 2014 року між ТОВ «Нава Груп» та
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві укладено договір № 260520141
про визнання електронних документів.
30 вересня 2014 року ТОВ «Нава Груп»
засобами електронного зв'язку
надіслало до ДПІ у Печерському районі
м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 року, з
додатком № 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстром
отриманих та виданих податкових
Згідно квитанції № 2 податкова
декларація з податку на додану
вартість за серпень 2014 року, з додатком
№ 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних доставлена та прийнята
контролюючим органом 30 вересня 2014 року
Разом з тим, відповідачем
вищезазначеній податковій звітності
надано стан «До відома», тобто
податкова звітність не прийнята
контролюючим органом, що свідчить про
невизнання податкової декларації як
податкової звітності та її
Як зазначає позивач, ТОВ «Нава Груп» не
було поінформовано про підстави та
обґрунтованість прийняття ДПІ
Печерському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві саме такого
рішення.

У судовому засіданні 30 жовтня 2014 року
встановлено, що відповідачем
відмовлено у прийнятті спірної
податкової звітності у зв'язку з
незнаходженням позивача за юридичною
адресою. Зокрема, на підтвердження
такої позиції відповідачем надано акт
№ 1964/15-04 від 26 вересня 2014 року про
незнаходження ТОВ «Нава Груп» за
юридичною адресою.

Матеріали справи місять лист ДПІ у
Печерському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві від 02 жовтня 2014
року № 49255/10, за змістом якого ТОВ «Нава
Груп» повідомлено про встановлення
заповнення податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2014 року № від 30 вересня 2014 року,
додатку № 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних із порушеннями вимог
оформлення податкової звітності,
зазначених в Наказі Державної
податкової адміністрації України від 14
червня 2012 року № 516 «Про затвердження
методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України», а саме:
невідповідність заповнення податкової
звітності.

У зв'язку з вищевикладеним, податкову
звітність позивача не визнано,
запропоновано подати нову податкову
звітність, заповнену відповідно до
норм чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що відповідачем не
надано доказів направлення на адресу
позивача вищезазначеного листа ДПІ у
Печерському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві від 02 жовтня 2014
року № 49255/10, факт отримання позивачем
заперечується.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який
подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по
батькові) платника податків згідно з
реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України або податковий
номер;

- реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серію та номер
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби і мають відмітку у
паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання)
платника податків;

- найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність;

- дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків;

- підписи платника податку - фізичної
особи та/або посадових осіб платника
податку, визначених цим Кодексом,
засвідчені печаткою платника податку
(за наявності).

Відповідно до пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Водночас п. 49.11 ст. 49 ПК передбачено, що у
разі подання платником податків до
органу державної податкової служби
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48
цього Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Порядок подання платниками податків
податкової звітності до органів
державної податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису
встановлюється Інструкцію з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від 10
квітня 2008 №233 (далі - Інструкція).

Відповідно до 7.5 Інструкції
підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

У разі, якщо надіслані податкові
документи сформовано з помилкою, то
платнику податків надсилається друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі про неприйняття
податкових документів в електронному
вигляді із зазначенням причин. На цю
квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Наявна в матеріалах справи квитанції №
2 не містить інформації про заповнення
податкової звітності із порушенням
вимог оформлення податкової звітності,
зазначених в Наказі Державної
податкової адміністрації України від 14
червня 2012 року № 516 «Про затвердження
методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України», про її
невідповідність або про допущення
помилок, які перешкоджають прийняттю
та реєстрації податкової звітності.

Обґрунтовуючи правомірність відмови у
прийнятті спірної податкової
звітності, відповідач зазначає, що
підставою для відмови у визнанні
податкової звітності є відсутність за
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Нава-Груп».

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців
регулює Закон України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

За визначенням частини 1 статті 1 цього
Закону, Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - це автоматизована
система збирання, накопичення, захисту,
обліку та надання інформації про
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців; місцезнаходження
юридичної особи - адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Згідно пункту 45.2. статті 45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Матеріали справи містять Витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 21 жовтня 2014 року, згідно якого
місцезнаходженням юридичної особи -
ТОВ «Нава Груп» є 03150, місто Київ,
Печерський район, вул.
Червоноармійська, будинок 139, офіс 343.
Будь-яка інформація про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
відсутня.

При цьому, відповідачем на
спростування вищезазначеного доказів
не надано. Наданий акт № 1964/15-04 від 26
вересня 2014 року про незнаходження ТОВ
«Нава Груп» за юридичною адресою не
підтверджує відсутність ТОВ «Нава
Груп» за місцезнаходженням, а саме: за
адресою: 03150, місто Київ, Печерський
район, вул. Червоноармійська, будинок
139, офіс 343.

Також, контролюючим органом не надано
доказів отримання інформації про
відсутність позивача за
місцезнаходженням від органів
Державної реєстраційної служби
України. Доказів перевірки
місцезнаходження позивача із
відповідним виїздом на адресу також не
надано суду.

Примірник податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2014 року № від 30 вересня 2014 року, з
додатком № 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних, які містяться в матеріалах
справи підтверджують наявність
необхідних реквізитів, передбачених
пунктом 43.8 статті 43 Податкового
кодексу України, водночас, квитанція №
2 свідчить про прийняття зазначеної
декларації з ПДВ за серпень 2014 року.
Вказана квитанція № 2 не містить
посилань на неприйняття податкової
декларації.

Суд звертає увагу, що у листі ДПІ у
Печерському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві від 02 жовтня 2014
року № 49255/10 контролюючим органом
зазначено підставу неприйняття
податкової декларації -
невідповідність заповнення податкової
звітності, при цьому про відсутність
позивача за місцезнаходженням у
вказаному листі не зазначено.

Також, відповідачем не наведено яка
саме невідповідність заповнення
податкової звітності слугувала
підставою для відмови у її прийнятті.

Позиція відповідача про
невідповідність поданої декларації
вимогам Податкового кодексу України є
необґрунтованою і суперечить наданими
позивачем доказам. Посилання
відповідача на присвоєний позивачу
стан - "відсутній за своїм
місцезнаходженням" не відповідають
дійсності і спростовуються наданими
позивачем випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців та іншими
матеріалами справи, які свідчать, що
офіційним зареєстрованим
місцезнаходженням позивача є адреса,
вказана ним у податковій декларації.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що
наявність чи відсутність посадових
осіб за місцезнаходження ТОВ «Нава
Груп» не впливає на розгляд справи,
оскільки дана обставина не стосується
порядку подання податкових декларацій
і не визначена законом як підстава для
її не прийняття.

Таким чином, доводи позивача і надані
ним докази підтверджують зазначені в
позовній заяві обставини, та свідчать
про правильність оформлення
податкової декларації з ПДВ за серпень
2014 року і відсутність законних підстав
для її не прийняття.

При цьому, з аналізу викладених
законодавчих норм та обставин справи,
суд дійшов висновку, що суб'єктом
владних повноважень, що, серед інших,
має нести відповідальність за відмову
у реєстрації податкової декларації
позивача є Державна податкова
інспекція у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві.

Отже, захист прав позивача має
відбуватися шляхом пред'явлення
позовних вимог про зобов'язання
зареєструвати декларацію, у визнанні
якої відмолено податковим органом.

З огляду на викладене, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нава-Груп» є
обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність дій у
відповідності до вимог, встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нава-Груп» підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Нава-Груп» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Головного
управління Міндоходів у місті Києві
щодо не визнання як податкової
звітності податкову декларацію з
податку на додану вартість за серпень
2014 року № від 30 вересня 2014 року, з
додатком № 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних;

3. Вважати податкову звітність -
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2014 року №
від 30 вересня 2014 року, з додатком
№ 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстром
отриманих та виданих податкових
накладних прийнятою та зареєстрованою
30 вересня 2014 року в 16:44:01, реєстраційний
номер документу: .

4. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Нава-Груп» за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник