Справа № 464/8559/14-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8559/14-а
Номер рядка звіту 33
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.10.2014 року Сихівський
районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка
Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Плекана С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді про визнання протиправним та
скасування доручення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до відповідача Львівського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді (ЛМЦСССДМ) про
визнання протиправним та скасування
доручення виконуючого обов'язки
директора Львівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді №73 від 8 серпня 2014 року щодо
переміщення позивача з Сихівського у
Залізничний район м. Львова. Позов
мотивує тим, що з 06.12.2012 р. працював на
посаді провідного фахівця із
соціальної роботи ЛМЦСССДМ та був
закріплений за Сихівським районом м.
Львова. 13.08.2014 р. був ознайомлений з
оскаржуваним дорученням щодо
переміщення в інший структурний
підрозділ - відділ соціальної роботи
Залізничного району м. Львова. Вважає
такий документ неправомірним, оскільки
директор Центру вправі видавати в
межах своїх повноважень лише накази
організаційно-розпорядчого характеру,
а можливість видання доручень з
кадрових питань не передбачено чинним
законодавством.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав із підстав, що
викладені у позовній заяві та
додаткових письмових поясненнях.
Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Плекан С.Г. у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав із підстав, що зазначені у
письмових запереченнях проти позову
від 02.09.2014 р. Вказав, що правомірність
виданого доручення щодо переміщення
позивача підтверджується положенням
ст. 32 КЗпП України, згідно з якою не
вважається переведенням на іншу роботу
і не потребує згоди працівника
переміщення його на тому ж
підприємстві, в установі, організації
на інше робоче місце, в інший
структурний підрозділ у тій же
місцевості, доручення роботи на іншому
механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором.
Вважає, що вищевказаною нормою
законодавства передбачене поняття
„доручення роботи", що стосується
переміщення працівника. Крім цього,
покликається на п.2.5 Тимчасової
посадової інструкції фахівця із
соціальної роботи ЛМЦСССДМ, відповідно
до якого провідний фахівець виконує
інші доручення керівництва. Також
зазначив, що позивач працював на посаді
провідного фахівця з соціальної роботи
ЛМЦСССДМ, а не відділу соціальної
роботи Сихівського району, та в
приміщенні на території Сихівського
району лише знаходилося його робоче
місце. Просив суд у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши інші докази у справі в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов необхідно задовольнити з таких
підстав.

Встановлено, що позивача ОСОБА_1 з 06.12.2012
р. працював на посаді провідного
фахівця із соціальної роботи ЛМЦСССДМ
(а.с.33).

Дорученням в.о. директора ЛМЦСССДМ №73
від 08.08.2014 р. зобов'язано керівництво
відділів соціальної роботи
Сихівського та Залізничного районів м.
Львова перемістити провідного фахівця
із соціальної роботи ОСОБА_1 з 11.08.2014 р. у
Залізничний район м. Львова. При цьому,
зазначено, що останній закріплений за
Сихівським районом м. Львова (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст. 32 КЗпП України не
вважається переведенням на іншу роботу
і не потребує згоди працівника
переміщення його на тому ж
підприємстві, в установі, організації
на інше робоче місце, в інший
структурний підрозділ у тій же
місцевості, доручення роботи на іншому
механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором.

Як видно із оскаржуваного доручення,
пояснень сторін, таким ставилося за
мету перемістити позивача ОСОБА_1 на
інше робоче місце з Сихівського в
Залізничний район м. Львова.

Виходячи із змісту вищевказаного
доручення, останнє жодним чином не може
бути дорученням роботи на іншому
механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором.
Покликання представника відповідача
на те, що оформлення переміщення
працівника дорученням відповідає у
даному випадку положенням ч.2 ст. 32 КЗпП
України, а саме тій частині норми
закону, у якій вжито словосполучення
„доручення роботи на іншому механізмі
або агрегаті у межах спеціальності,
кваліфікації чи посади, обумовленої
трудовим договором" є безпідставним та
відношення до позивача ОСОБА_1,
займаної ним посади та характеру
виконуваної ним роботи не має. У даному
випадку законодавством передбачена
можливість без переведення на іншу
роботу доручити працівнику виконання
обов'язків, передбачених
характеристиками інших посад,
споріднених за змістом робіт,
виконання яких не вимагає іншої
спеціальності, кваліфікації. Суд у
даному випадку погоджується із
доводами з цього приводу позивача та
приходить до висновку, що переміщення
позивача могло відбуватися лише на
інше робоче місце, в інший структурний
підрозділ.

Із змісту норми ч.2 ст. 32 КЗпП України
випливає, що така не містить вимоги
щодо оформлення переміщення
працівника шляхом видання наказу,
розпорядження, доручення чи іншого
документу. При цьому, судом
встановлено, що доручення, про яке
йдеться у ч.2 ст. 32 КЗпП України, не могло
застосовуватися до позивача, як
провідного фахівця із соціальної
роботи.

Відповідно до п.11 Загального положення
про центр соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№573 від 01.08.2013 р. та п.6.4 Положення про
Львівським міський центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді,
директор центру серед іншого видає у
межах своїх повноважень накази
організаційно-розпорядчого характеру,
організовує і контролює їх виконання.

За наявності саме таких повноважень у
директора центру, суд вважає за
необхідне у випадку переміщення
працівника на інше робоче місце, в
інший структурний підрозділ видавати
наказ чи розпорядження з метою чіткої
визначеності у правовідносинах сторін
трудового договору. Оскаржуване
доручення такої функції не виконує та є
дорученням не особисто провідному
фахівцю з соціальної роботи ОСОБА_1, а
керівникам районних відділів
соціальної роботи, які повноважень
вирішувати питання щодо переміщення
працівників не мають. Наказ або
розпорядження щодо переміщення в свою
чергу повинні стосуватися конкретного
працівника, що відповідатиме суті
поняття „переміщення працівника" за
нормами КЗпП України.

Також не заслуговують на увагу доводи
сторони відповідача про те, що пунктом
2.5 Тимчасової посадової інструкції
провідного фахівця із соціальної
роботи Львівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді передбачено обов'язок
виконувати інші доручення керівництва,
оскільки оскаржуване доручення не
стосувалося конкретно позивача.

Крім цього, як встановлено із наданих
позивачем копій документів, керівником
ЛМЦСССДМ видавалися також і накази про
переміщення працівників центру, що на
переконання суду, є правильним.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та такі необхідно
задовольнити.

Крім цього, з Львівського міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді необхідно стягнути в
дохід держави судовий збір у розмірі
73,08 грн., від сплати якого звільнений
позивач, що звернувся до суду із
позовом, який випливає із трудових
правовідносин.

Керуючись ст. 32 КЗпП України, статтями 9,
11, 70, 159 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Львівського міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді про визнання
протиправним та скасування доручення -
задовольнити.

Доручення виконуючого обов'язки
директора Львівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді №73 від 8 серпня 2014 року щодо
переміщення ОСОБА_1 - визнати
протиправним та скасувати.

Стягнути з Львівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді в дохід держави судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Сихівський районний суд м. Львова
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Головуючий
Дулебко Н.І.