Справа № 823/1854/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/65094/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання дій протиправними
та скасування вимоги про сплату
недоїмки за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 15
липня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області про визнання
незаконною та скасування вимоги № Ф-317
від 14 травня 2013 року про сплату
недоїмки по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн..

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року залишено без змін постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області звернулось до суду з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 зареєстрований з 14 липня 1997 року
зареєстрований фізичною особою -
підприємцем державним реєстратором
Тальнівської районної державної
адміністрації Черкаської області.

Згідно зі Свідоцтвом платника єдиного
податку (серія НОМЕР_2), фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 здійснює роздрібну
торгівлю з лотків та на ринках іншими
товарами та є платником єдиного
податку.

Водночас, відповідно до пенсійного
посвідчення НОМЕР_1 (серія НОМЕР_3),
виданим 16 березня 2011 року, позивач
отримує пенсію за віком.

Також, позивач є особою, яка постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю у 1986 році,
категорія 4, згідно до посвідчення
(серія НОМЕР_4.

14 травня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області було сформовано
вимогу № Ф-317 про сплату недоїмки по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі 1
194,03 грн. за 2012 рік.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття органом
пенсійного фонду вимоги про сплату
недоїмки.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що відповідач під час винесення вимоги
№ Ф-317 від 14 травня 2013 року діяв з
порушенням норм чинного пенсійного
законодавства та прийняв вимогу, яка не
відповідає вимогам Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки
належними та допустимими доказами у
справі доведено, що позивач, як
пенсіонер за віком, звільняється від
сплати за себе єдиного внеску.

Аналізуючи вказані обставини по справі
та застосовуючи відповідні норми
матеріального права, суд касаційної
інстанції зважає на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464-VI, платниками єдиного внеску
є фізичні особи?підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 вказаного Закону).

Таким чином, за змістом цієї норми
фізичні особи?підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати єдиного внеску
за себе, за умови, якщо такі особи є
пенсіонерами за віком (незалежно від
того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням віку) та отримують
відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-ХІІ застосовуються, зокрема в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено виключний
перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 вказаного
Закону та частиною першою статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Таке право виникало у
чоловіків після досягнення 60 років та
за наявності відповідного стажу. При
цьому, статтею 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на підставі
пункту «а» частини першої якої, як
установили суди, позивач отримує
пенсію, передбачена можливість
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах - із зменшенням віку,
зазначеного у статті 12 цього Закону, та
за наявності відповідного трудового
стажу.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, ураховуючи
закріплені Конституцією України
гарантії громадян на соціальний
захист, суд касаційної інстанції
погоджується з тим, що особи, яким
пенсія за віком призначена відповідно
до пункту «а» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», не є платниками єдиного
внеску за себе згідно з частиною
четвертою статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», так як і особи,
які є пенсіонерами за віком на
загальних умовах, оскільки згадана
норма не містить будь-яких винятків
щодо пенсіонерів за віком.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року та ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року, ґрунтуються на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, доводи
викладені в касаційній скарзі не
спростовують висновків суду, тому
підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець