Справа № 2-а-387/11
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р.Справа № 2-а-387/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві
на ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтава від 11.07.2014р. по справі №
2-а-387/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.
Полтаві, за участю Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області,

про стягнення пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

24.01.2011 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві, про
стягнення пенсії, в якому просив
зобов'язати Головне управління в
Полтавській області Управління
Ленінського району в м. Полтаві
перерахувати щомісячну додаткову
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до статей 51, 67 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян постраждавши
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
розміру 30 процентів мінімальної пенсії
за віком з 15.07.2010 року визначеної ч. 1 ст.
28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтави від 24.03.2011 року, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25.01.2012 року, позовні вимоги
задоволені. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Полтави перерахувати ОСОБА_1
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до
статей 51, 67 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з розміру 30 процентів
мінімальної пенсії за віком з 15.07.2010
року визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

13.06.2014 року Відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області звернувся до суду із поданням
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтава від 11.07.2014 року задоволено
подання Відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Полтави, на підставі якої видано
виконавчий лист №2а-387/11 від 08.02.2013р., а
саме: стягнуто з Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Полтави на користь ОСОБА_1 нарахованої
але не сплаченої пенсії відповідно до
розпорядження від 22.05.2014р. №139933.

Не погодившись з ухвалою Ленінського
районного суду м. Полтава від 11.07.2014
року, Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Полтави
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу,
та прийняти нову ухвалу, якою відмовити
в задоволенні подання.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши ухвалу суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про зміну способу
і порядку виконання постанови
Ленінського районного суду м. Полтави
від 24.03.2011 року суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність підстав
для зміни способу і порядку виконання
судового рішення у справі №2а-387/11.

Колегія суддів такий висновок судді
першої інстанції вважає помилковим
виходячи з наступного.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтави від 24.03.2011 року, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25.01.2012 року, позовні вимоги
задоволені. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Полтави перерахувати ОСОБА_1
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до
статей 51, 67 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з розміру 30 процентів
мінімальної пенсії за віком з 15.07.2010
року визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Ленінського районного суду м. Полтава
від 11 липня 2014 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

В поданні від 03.06.2014 року державний
виконавець просив суд змінити спосіб і
порядок виконання судового рішення
шляхом стягнення з відповідача
відповідних коштів.

За таких обставин, держаний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. ст.198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Із листа управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві
від 28.05.2014 року за вих. № 3741/06-10
вбачається, що на виконання рішення
суду здійснено перерахунок додаткової
пенсії ОСОБА_1 ( а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що
проведення виплати перерахованої суми
додаткової пенсії неможливе через
відсутність коштів.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Оскільки судом першої інстанції
невірно застосовано норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення заяви
державного виконавця, тому оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню, з
прийняттям нової ухвали про відмову в
задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про зміну способу
і порядку виконання виконавчого листа
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві про
зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 6 ч.1 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтава від 11.07.2014 року по справі №
2-а-387/11скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про зміну способу
і порядку виконання виконавчого листа
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві про
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.