Справа № 2а-5056/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Справа № 177704/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга
О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

секретар судового засідання Дутка І.С.

за участю представників:

від відповідача Скрипник С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Золочівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
12.10.2012 року у справі № 2а-5056/12/1370 за
позовом ТзОВ «Інвест» до Золочівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О
В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвест» звернулось
з адміністративним позовом до
Золочівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень №
та № від 02.03.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступне.
Оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки право позивача на податковий
кредит підтверджується всіма
необхідними первинними документами, а
висновки відповідача стосовно
безтоварності господарських операцій
позивача з контрагентом ТзОВ «Металбуд
Центр» є необґрунтованими та не
підтвердженими доказами. На
підтвердження розміру понесених
позивачем валових витрат під час
проведення перевірки були надані всі
первинні документи, які відповідачем
не були взяті до уваги. Відтак позивач
вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
12.10.2012 року Позовні вимоги задовольнити
повністю. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Золочівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
від 02.03.2012 року; визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Золочівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
від 02.03.2012 року.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції Золочівська об'єднана
Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Львівській області подала апеляційну
скаргу. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на той
факт, що під час проведення перевірки
позивачем не доведена реальність
операцій з контрагентом ТзОВ «Металбуд
Центр», не підтверджується наявність
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань, відтак
позивачем занижено податок на прибуток
у сумі 227607 грн. Стосовно податкового
кредиту, наявність у позивача лише
отриманої податкової накладної без
фактичного здійснення господарської
операції не може бути підставою для
включення визначених у такій накладній
сум податку на додану вартість до
податкового кредиту.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримує вимоги
апеляційної скарги. Просить таку
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати, та прийняти нову,
якою у задоволені позову відмовити
повністю.

Інші особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання на виклик
суду не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи в їх відсутності
згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України у справі здійснено заміну
відповідача Державну податкову
інспекцію у Перемишлянському районі
Львівської області правонаступником -
Золочівська об'єднана Державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Серії ААВ № 387205.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги виходячи з наступного.

Предметом документальної перевірки є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами). Така
перевірка здійснюється на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків, а тому органи
державної податкової служби мають
право вимагати надання вказаних
документів під час перевірки.

ДПІ у Перемишлянському районі (
правонаступником якої є Золочівська
об'єднана Державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Львівській області)
проведено виїзну документальну
позапланову перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інвест»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства у сфері оподаткування
під час здійснення
фінансово-господарських
взаєморозрахунків з ТзОВ «Металбуд
Центр» за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011
року.

В акті перевірки зазначено, що ТзОВ
«Інвест» (Покупець) уклало з ТзОВ
«Металбуд Центр» (Продавець) договір
№ 110621 від 21.06.2011 року, на виконання умов
якого ТзОВ «Інвест» придбало у ТзОВ
«Металбуд Центр» фрезу дубову та
пиломатеріали дубові розпилені
загальною вартістю 2309000,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 384833,33 грн. Суми ПДВ, згідно
податкових накладних, включені ТзОВ
«Інвест» до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість:
у червні 2011 року у сумі 8300,00 грн.; у
липні 2011 року в сумі 166500,00 грн.; у
серпні 2011 року у сумі 135333,33 грн.
Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, визнані
витратами по коду рядка 05.1 «витрати
операційної діяльності, в тому числі
вартість придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг)»
податкової декларації з податку на
прибуток за П-Ш квартами 2011 року на
суму 932699,00 грн. Придбання продукції
ТзОВ «Інвест» у ТзОВ «Металбуд Центр»
підтверджується лише видатковими
накладними. В ході проведення
перевірки податковим органом не
встановлено факту передачі товарів
від продавця до покупця, в зв'язку з
відсутністю (не наданням для
перевірки) актів приймання-передачі
товару, довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товару. Окрім зазначеного
матеріалами справи підтверджено
відсутність ТзОВ «Металбуд Центр» за
адресою, вказаною у довідці ЄДРПОУ, та
анульовано свідоцтво такого платника
ПДВ 14.09.2011 року.

Проведеною податковим органом
перевіркою встановлено, що ТзОВ
«Інвест», в порушення пп. 138.1.1 п. 138.1,
п.138.2, п.138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України занижено
податок на прибуток за П-ІУ квартали
2011 року на суму 227607,00 грн. та п. 198.1, п.198,3
ст. 198 Податкового кодексу України
занижено податок на додану вартість у
червні, липні, серпні 2011 року на 384833,33
грн.

З врахуванням викладеного податковим
органом прийнято податкові
повідомлення-рішення від 02.03.2012 року №
, яким збільшено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 535751,00 грн. та № 00000323,21,
яким збільшено грошове зобов'язання
по податку на прибуток в сумі 227607,00
грн. - основний платіж.

У п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу
України встановлено, що витрати, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються, зокрема, із
витрат операційної діяльності та інших
витрат.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1, п.138.6 наведеної
статті витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати. Собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.

За приписами п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Відповідно до п. 138.4 та п. 138.5 ст. 138
Податкового кодексу України витрати,
що формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг. Інші
витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, з урахуванням
того, що датою здійснення витрат,
нарахованих платником податку у
вигляді сум податків та зборів,
вважається останній день звітного
податкового періоду, за який
проводиться нарахування податкового
зобов'язання з податку та збору.

У п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.198.2 ст.198 цього Кодексу).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» передбачено, що
підприємство самостійно визначає
облікову політику; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановленим цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; розробляє систему і
форму внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів.

Відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №
996-XIV, обґрунтування відображення
господарських операцій в податковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку.

У статті 2 вказаного Закону зазначено,
що сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності (далі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. З Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Згідно з п. 1.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
податковий кредит і валові витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість і податку
на прибуток підприємств має бути
фактично підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

До матеріалів справи не було надано
оригіналів (належно звірених копій)
письмових документів, а саме: первинних
документів, що дають змогу
ідентифікувати товар; факту
декларування контрагентом зобов'язань
по операції; товаро-транспортних
накладних, актів здачі-прийняття
робіт, не доведено факт використання
придбаного товару у господарській
діяльності позивача. Відтак, позивачем
не підтверджено реальності здійснення
господарських операцій з контрагентом.

Слід зазначити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість податкового кредиту
первинною документацією покладений на
платника-покупця товарів (робіт,
послуг), оскільки саме він виступає
суб'єктом, який обчислює кінцеву суму
податку, що підлягає сплаті до бюджету.
Отже, обов'язок довести правомірність
та обґрунтованість зменшення бази
оподаткування ПДВ, у тому числі шляхом
подання документів, які відповідають
критеріям статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пункту 201.1 статті
201 Податкового кодексу України
належить саме позивачу у справі. При
цьому підтверджувальні документи
повинні відображати достовірну
інформацію та підтверджувати
реальність виконаної операції.

Задовольняючи даний позов, суд виходи з
того, що подані позивачем первинні
документи (договори, накладні,
видаткові накладні) оформлені з
дотриманням вимог чинного
законодавства та підтверджують
реальний характер розглядуваних
операцій.

Водночас суд не взяв до уваги те, що за
відсутності у спірного постачальника
об'єктивних умов для виконання
розглядуваних операцій (основних
фондів, транспортних засобів, трудових
ресурсів тощо) наведені документи не є
достатніми для підтвердження як
існування активу, так і його фактичного
руху на шляху до платника
податків-набувача. Під час розгляду
цієї справи податкова інспекція
неодноразово наголошувала на тому, що
позивач не подав доказів
транспортування товару у процесі його
поставки позивачеві, його зберігання,
прийняття за кількістю та якістю
уповноваженими особами. Виявлені
податковою інспекцією у рамках
здійснення заходів з податкового
контролю факти у сукупності з фактом
відсутності у цього постачальника
власних або орендованих складських
приміщень, транспортних засобів
підтверджує неможливість реального
виконання цих поставок ТзОВ «Металбуд
Центр».

Власне ж факт використання позивачем
придбаного товару у ході провадження
своєї господарської діяльності не є
підтвердженням отримання цих товарів
саме від ТзОВ «Металбуд Центр».

Відтак, операції що здійснюються
фактично самим платником податків, але
документально оформлюються як послуги,
надані сторонньою особою, є різновидом
нереальної господарської операції, яка
не може обумовлювати право платника на
податкову вигоду (зокрема, на
податковий кредит та на валові
витрати).

Оскільки подані позивачем докази на
підтвердження реального характеру
правовідносин зі спірним контрагентом,
не спростовують висновків
Золочівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, зафіксованих в акті перевірки,
колегія суддів вважає за необхідне
скасувати ухвалену постанову та
відмовити у позові.

Відповідно до вимог ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4
ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст.
207,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу Золочівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12.10.2012 року
у справі № 2а-5056/12/1370 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.