Справа № 301/3269/13а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р.
Справа № 876/1457/14
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Іршавському районі
Закарпатської області на постанову
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 17 січня 2014
року у справі № 301/3269/13а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Іршавському районі
Закарпатської області про визнання
протиправним, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Іршавському районі Закарпатської
області, яким просила визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача №13/14/03 від 13 листопада 2013
року про відмову позивачу в
призначенні пенсії за вислугу років та
зобов'язати відповідача призначити
позивачу з 31 жовтня 2013 року пенсії за
вислугу років з зарахуванням до
спеціального стажу періоду роботи в
ТзОВ «Пошук», ТОВ «Фармінтел» з 21
серпня 1997 року до 2 січня 2007 року.

Позов мотивує тим, що відповідачем
безпідставно не зараховано вказані
періоди роботи при вирішенні питання
про призначення пенсії позивачу за
вислугу років.

Постановою Іршавського районного суду
Закарпатської області від 17 січня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Іршавському районі
Закарпатської області №13/14/03 від 13
листопада 2013 року про відмову в
призначенні позивачу пенсії за вислугу
років. Зобов'язано відповідача
призначити позивачу з 31 жовтня 2013 року
пенсію за вислугу років з зарахуванням
до спеціального стажу періоду роботи в
«ТзОВ Пошук», ТОВ «Фармінтел» з 21
серпня 1997 року по 2 січня 2007 року.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що оскільки підприємства, в яких
працював позивач, відсутні в Переліку
закладів охорони здоров'я,
затвердженому наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 28 жовтня
2002 року №385, то для включення періоду
роботи на таких підприємства до стажу
роботи, який дає право на пенсію за
вислугу років, необхідно надати
акредитаційний сертифікат вказаних
підприємств.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, хоч і були повідомлені про
дату, час та місце проведення
засідання, що не перешкоджає розгляду
справи в порядку письмового
провадження відповідно до статті 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до трудової книжки
позивача, останній працював:

з 5 серпня 1981 року до 30 грудня 1983 року -
асистентом аптеки Берегівської
центральної районної лікарні;

з 30 грудня 1983 року до 13 квітня 1984 року -
фармацевтом аптеки №146 в м. Берегово;

з 3 травня 1984 року до 29 червня 1984 року -
фармацевтом в Іршавській центральній
аптеці №22;

з 29 червня 1984 року до 1 червня 1989 року -
завідувачем філіалу аптеки №22;

з 1 червня 1989 року до 20 червня 1997 року -
завідувачем аптеки №173;

з 21 серпня 1997 року до 31 грудня 1998 року -
завідувачем аптечного пункту №5 у ТзОВ
«Пошук»;

з 4 січня 1999 року до 16 червня 2004 року -
фармацевтом аптеки МП «Фармінтел»;

з 16 червня 2004 року до 2 січня 2007 року -
фармацевтом аптеки ТОВ «Фармінтел»

Позивач звернулась до відповідача з
заявою від 31 жовтня 2013 року про
призначення пенсії за вислугу років як
працівнику охорони здоров'я.

Листом від 13 листопада 2013 року №13/14/03
Управління Пенсійного фонду України в
Іршавському районі Закарпатської
області відмовило позивачу у
призначенні пенсії.

Як причину відмови зазначено, що назва
закладу ТзОВ «Пошук», МП «Фармінтел»,
ТзОВ «Фармінтел» не відповідає
Переліку закладів охорони здоров'я,
затверджених наказом міністерства
охорони здоров'я від 28 жовтня 2002 року
№385. Для зарахування стажу роботи, що
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, у цих закладах необхідно
надати акредитаційний сертифікат,
оскільки відповідно до наданого
сертифікату визначається назва
фармацевтичного (аптечного закладу).»

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком.

Статтею 52 цього Закону передбачено, що
працівниками, які мають право на пенсію
за вислугою років є працівники освіти,
охорони здоров'я.

Пунктом «е» частини 1 статті 55
вказаного Закону встановлено, що право
на пенсію за вислугу років мають
працівники охорони здоров'я при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №909 від 4
листопада 1995 року право на призначення
такої пенсії мають працівники аптек,
аптечних кіосків, аптечних магазинів,
контрольно-аналітичних лабораторій,
зокрема провізори, фармацевти
(незалежно від найменування посад),
лаборанти.

Приймаючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції вірно послався на
пункт 2 частини 1 статті 3 Закону України
«Основи законодавства України про
охорону здоров'я», відповідно до якого
заклад охорони здоров'я - юридична
особа будь-якої форми власності та
організаційно-правової форми або її
відокремлений підрозділ, основним
завданням яких є забезпечення
медичного обслуговування населення на
основі відповідної ліцензії та
професійної діяльності медичних
(фармацевтичних) працівників.

На підтвердження того, що ТзОВ «Пошук»,
МП «Фармінтел», ТзОВ «Фармінтел» є
закладами охорони здоров'я позивачем
подано копії ліцензій вказаних
підприємств.

Це зокрема ТОВ «Пошук» - ліцензія від 14
липня 1995 року №12425-ЮР та 23 липня 1998 року
№23416-ЮР на роздрібну реалізацію
медикаментів, МП «Фармінтел» - ліцензія
від 28 січня 2002 року серія АА №181184 на
роздрібну торгівлю лікарськими
засобами, ТОВ «Фармінтел» - ліцензія
від 28 грудня 2004 року серія АБ №116820 на
роздрібну торгівлю лікарськими
засобами.

Факт здійснення діяльності з
реалізації лікарських засобів також
підтверджується статутами вказаних
підприємств.

Проаналізувавши наведені законодавчі
положення та надані докази колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що ТзОВ «Пошук», МП
«Фармінтел», ТзОВ «Фармінтел» мають
усі ознаки закладу охорони здоров'я в
розумінні Закону України «Основи
законодавства України про охорону
здоров'я».

Відтак призначення пенсії позивачу не
може ставитись в залежність від
проходження акредитації переліченими
підприємствами, а отже вимоги позивача
щодо призначення йому пенсії за
вислугу років як працівнику закладу
охорони здоров'я необхідно задоволити.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Іршавському
районі Закарпатської області залишити
без задоволення, а постанову
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 17 січня 2014
року у справі № 301/3269/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.