Справа № 826/6898/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/38198/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М. Бившевої Л.І.
Шипуліної Т.М. за участю секретаря
Титенко М.П.за участю представників
позивача:Радутного
О.С.,відповідача:Пироженка
С.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2014

та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2014

у справі № 826/6898/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша інвестиційна
компанія по управлінню нерухомістю»

до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Перша інвестиційна
компанія по управлінню нерухомістю»
(надалі - позивач, ТОВ «Перша
інвестиційна компанія по управлінню
нерухомістю») звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби (надалі - відповідач, ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС), у
якому просило суд визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 08.11.2012 №
.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2014, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2014,
адміністративний позов ТОВ «Перша
інвестиційна компанія по управлінню
нерухомістю» задоволено: скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС від
08.11.2012 № .

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Письмових заперечень позивача на
касаційну скаргу відповідача до Вищого
адміністративного суду України не
надходило.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, представниками податкового
органу проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Перша інвестиційна
компанія по управлінню нерухомістю» з
питань обчислення податкового кредиту
з податку на додану вартість за квітень
2008 року, січень - червень 2010 року,
листопад 2010 року, у зв'язку з поданням
додатку 5 (розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів) до податкової
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2010 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 19.10.2012 №
874/22-04/33831040, яким встановлено порушення
позивачем приписів: п.п. 7.2.8 п. 7.2, п.п. 7.4.5
п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України, що
призвело до завищення суми зарахування
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного періоду у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 9 899 929,00 грн.

На підставі акта 08.11.2012 відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
зменшено позивачу розмір залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту у
розмірі 9 899 929,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження податкового
повідомлення-рішення від 08.11.2012 №,
рішенням Міністерства доходів та
зборів України від 04.04.2013 № 201/6/99-99/10-15,
скарга позивача залишена без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення без змін.

Не погодившись із податковим
повідомленням-рішенням від 08.11.2012 №
, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем необґрунтовано
встановлено факт порушення позивачем
п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, а також з того, що відповідачем
безпідставно встановлений факт
подвійного декларування позивачем
податку на додану вартість за
податковими накладними, отриманими від
ТОВ «Залізничний ринок», ТОВ «Мега Мол
Інвест», ТОВ «БК Імпульс Інвест Буд».

Суд апеляційної інстанції погодився із
такими висновками суду першої
інстанції, посилаючись на те, що під час
вирішення справи останнім не було
допущено порушень норм матеріального
та процесуального права, які б призвели
до неправильного вирішення справи.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова або
ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Часиною другою статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05.09.2013 у справі №
826/12784/13-а про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17.11.2010 №
/0, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2013,
встановлено факт правомірності
формування податкового кредиту
позивача за податковими накладними,
отриманими від контрагентів ТОВ
«Залізничний ринок», ТОВ «Мега Мол
Інвест», ТОВ «БК Імпульс Інвест Буд».

Враховуючи це, суди попередніх
інстанцій обґрунтовано вказали, що
факт наявності у позивача правових
підстав для формування податкового
кредиту за податковими накладними,
отриманими від контрагентів ТОВ
«Залізничний ринок», ТОВ «Мега Мол
Інвест», ТОВ «БК Імпульс Інвест Буд» є
встановленим та не підлягає
доказуванню.

При цьому, оскільки станом на 18.01.2011
податок на додану вартість за
зазначеними накладними у складі
податкового кредиту позивача не
обліковувався, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про відсутність в даному випадку факту
подвійного декларування позивачем
податку на додану вартість за
відповідними податковими накладними,
отриманими від ТОВ «Залізничний
ринок», ТОВ «Мега Мол Інвест», ТОВ «БК
Імпульс Інвест Буд».

Крім того, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про те, що
позивачем не було допущено порушень
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України,
оскільки податок на додану вартість за
податковою накладною від 30.04.2008 № 5,
виписаною ТОВ «ВК ЗАПОРІЖЖЯ», було
відображено у складі податкового
кредиту за листопад 2010 року, тобто в
тому періоді, коли діяв Закон України
«Про податок на додану вартість» та
Закон України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що судами попередніх інстанцій
обґрунтовано визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача від
08.11.2012 № .

Оскільки суди попередніх інстанцій під
час розгляду справи повно і правильно
встановили обставини справи, та при
ухваленні судових рішень не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, зазначена
обставина, відповідно до частини
першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для залишення
касаційної скарги без задоволення, а
судових рішень - без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210, 214, 215, 220, 223,
224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2014 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2014 у справі № 826/6898/13-а залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М.
ЛосєвСудді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис)
Т.М. Шипуліна