Справа № 568/780/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"03" листопада 2014 р.
Справа № 568/780/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області на постанову Радивилівського
районного суду Рівненської області від
"26" вересня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області про визнання
дій протиправними і зобов'язання
вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Радивилівського районного
суду Рівненської області від 26 вересня
2014 року задоволено позовні вимоги
ОСОБА_4

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
щодо не зарахування до спеціального
стажу роботи ОСОБА_4 - 7 років 5 місяців 9
днів, що дає право на пенсію за вислугою
років відповідно до ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру".

Зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_4 за вислугою
років в органах прокуратури в порядку і
розмірах, визначених відповідно до
вимог ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" та провести обчислення
пенсії за вислугою років з 25 березня 2014
року, зарахувавши до стажу роботи час
роботи в органах прокуратури - (11 років
6 місяців), з урахуванням половини
строку навчання у Харківському
юридичному інституті ім.
Ф.Е.Дзержинського (1 рік 10 місяців),
періоду роботи в Добровеличківському
районному виконавчому комітеті
Кіровоградської області (2 роки 4
місяці 2 дні), частково оплачувані
відпустки по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-х років - (1 рік 5
місяців 5 днів та 2 роки 10 місяців 2 дні).

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову - про відмову у
задоволенні позову. Зокрема, апелянт
посилається на те, що висновки суду
першої інстанції щодо перерахунку
пенсії позивачу не узгоджуються з
вимогами Закону України "Про
прокуратуру" та Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування".

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 11.09.2013 року ОСОБА_4 перебуває на обліку
та отримує пенсію за вислугою років в
управлінні Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі відповідно до
ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" ( в редакції Закону від
08.07.2011р.), хоча фактично звільнена із
посади прокурора 05.03.2014 року.

25.03.2014 року позивачка звернулася до
відповідача із запитом щодо
нарахування їй пенсії.

07.04.2014 року отримала з управління
Пенсійного фонду в Радивилівському
районі відповідь з додатком по
розрахунку та дізналася, що періоди її
роботи, навчання та перебування в
декретній відпустці не було враховано
до спеціального стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії. Також,
відповідачем зазначено, що пенсію
призначено згідно наданих документів
та у позивача відсутній необхідний
спеціальний стаж, передбачений ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру».

Суд першої інстанції надаючи правову
оцінку відмові відповідача дійшов
висновків, що вона носить протиправний
характер.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" ( в редакції
Закону від 08.07.2011) - прокурори і
слідчі мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на
день звернення вислуги років не менше:
з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року -
21 рік, у тому числі стажу роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років.

Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед
місяцем звернення за призначенням
пенсії.

Працівникам, які не мають вислуги
років, передбаченої частиною першою
цієї статті, за наявності необхідного
стажу роботи на посадах прокурорів та
слідчих прокуратури, а також
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", після
досягнення чоловіками 57 років, а
жінками віку, що на п'ять років
менше, ніж пенсійний вік,
установлений статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", пенсія
призначається в розмірі,
пропорційному кількості повних
років роботи на прокурорських
посадах, з розрахунку 80 відсотків
місячного заробітку за відповідну
вислугу років, передбачену частиною
першою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст. 50-1 Закону України
"Про прокуратуру" до вислуги років, що
дає право на пенсію за вислугою років,
зараховується половина строку
навчання у вищих юридичних навчальних
закладах та час роботи на посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою,
частково оплачувана відпустка жінкам
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, є вірними висновки суду
першої інстанції, що позивачці невірно
зараховано період навчання в
Харківському юридичному інституті ім.
Ф.Е. Дзержинського (запис в трудовій
книжці за номером 3-4 - зарахування на
навчання та відрахування з числа
студентів у зв'язку з закінченням
учбового закладу), оскільки враховано
один рік, а необхідно було врахувати 1
рік 10 місяців.

Окрім того, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем
безпідставно не було зараховано до
вислуги років позивачу, що дає право на
пенсію згідно зі ст. 50-1 Закону України
"Про прокуратуру" час роботи на посаді
інструктора в Добровеличківському
райвиконкомі Кіровоградської області
(запис в трудовій книжці за номером 5-6 -
прийняття на роботу та звільнення, а
саме період роботи з 26.08.1983 року по
28.12.1985 року), що повністю
підтверджується записами трудової
книжки, змістом архівної довідки
Кіровоградської обласної державної
адміністрації від 15.05.2014 року за
№Б-32/1/0/1/04-28 та довідкою про заробітну
плату ОСОБА_4 за № 01-33/313/4 від 04.09.2014року.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивачка належними доказами,
відповідно до статті 62 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" довела
факт роботи в Добровеличківському
райвиконкомі Кіровоградської області
після закінчення Харківського
юридичного інституту
ім.Ф.Е.Дзержинського, а тому до
спеціального стажу слід зарахувати 2
роки 4 місяці два дні.

Також, є безспірним і той факт, що в
період роботи в Добровеличківському
районному виконавчому комітеті,
позивачка знаходилася в декретній
відпустці по догляду за дитиною до 3-х
років, а саме сина ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_1,
а тому до стажу за вислугу років, до
спеціального стажу слід врахувати
період -1 рік 5 місяців 5 днів (період
перебування у відпустці по догляду за
дитиною).

Окрім того, є вірними висновки суду
першої інстанції, що період
перебування у відпустці по догляду за
дитиною до 3-х років з 20.08.1992 року по
22.06.1995 року під час роботи на Державному
підприємстві «Радивилівський комбінат
хлібопродуктів» Рівненської області,
також має входити до спеціального
стажу (наказ № 73 від 12.08.1992 року та № 45
від 14.06.1994 року. Довідка № 55 від 15.04.2014 ДП
«Радивилівський комбінат
хлібопродуктів» - 2 роки 10 місяців 2 дні).

Зазначені висновки суду першої
інстанції узгоджуються з нормами
статей 1 та 2 Закону України «Про
державну службу» від16 грудня 1993 року №3
723 - ХП визначено, що державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Разом з тим, статтею 56 Закону України
"Про пенсійне Забезпечення"
передбачено, що час догляду
непрацюючої матері за малолітніми
дітьми, але не довше ніж до досягнення
кожною дитиною 3-річного віку
зараховується до стажу роботи.

Відповідно до статті 181 Кодексу
законів про працю України відпустка
для догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку та відпустка без
збереження заробітної плати (у разі
якщо дитина потребує домашнього
догляду, на підставі медичного
висновку, але не більш як до досягнення
дитиною шестирічного віку)
зараховуються як до загального, так і
до безперервного стажу роботи і до
стажу роботи за спеціальністю.

Згідно з частиною 16 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування" положення Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, до спеціального й
пільгового стажу, що дає право на
пенсію за вислугу років і на пільгових
умовах, зараховується час догляду
працюючої особи за дитиною до
досягнення нею 3- ох і 6-ти річного віку
(у разі оформлення відповідної
відпустки), а тому доводи відповідача
щодо безпідставності вимог у названій
частині є безпідставними.

Також, є безпідставним доводи апелянта
щодо відсутності у позивача права на
зарахування до спеціального стажу
навчання в інституті та роботу на
посадах державного службовця, оскільки
такі доводи не узгоджуються з
приписами ст.43 Закону України "Про
освіту", ст.25 Закону України "Про вищу
освіту" та ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру".

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Радивилівського районного
суду Рівненської області від "26"
вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,35500

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області вул. Почаївська,
28,м. Радивилів,Рівненська область,35500

- ,