Справа № 806/2163/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"29" жовтня 2014 р.
Справа № 806/2163/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Моніча Б.С.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"22" травня 2014 р. у справі за позовом
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області до Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області звернулась до
суду з позовом до Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, в якому просила визнати
неправомірними дії державного
виконавця по винесенню постанови №ВП
29824279 від 06.12.2013 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
скасувати постанову, зобов'язавши
відповідача прийняти до виконання
виконавчий лист №3590/11 Житомирського
окружного адміністративного суду від
05.10.2011 року про стягнення з ПП
Будівельна компанія "Сітал-В" 13800,96 грн.
податкового боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області зазначала, що винесена
державним виконавцем постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 06.12.2013 року, яка
обґрунтована тільки інформаційним
листом Вищого адміністративного суду
України № 148/12/13 від 24.10.2011 року, є
незаконною та суперечить вимогам п. 9 ч.
1 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки даний лист лише
роз'яснює адміністративним судам
подальший порядок розгляду справ про
стягнення податкового боргу.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову державного
виконавця Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції про повернення виконавчого
документа стягувачеві № ВП 29824279 від
06.12.2013 року.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у позові
відмовити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2011 року,
на виконання постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від 09
березня 2011 року в справі №2а-6149/09/0670,
судом видано виконавчий лист №3590/11 про
стягнення з приватного підприємства
Будівельна компанія "Сітал-В" на
користь держави в особі Державної
податкової інспекції в м.Житомирі
податкового боргу в сумі 13800,96 грн., який
в подальшому подано до Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції для виконання.

Постановою державного виконавця
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції від 06
грудня 2013 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві (ВП
№29824279) виконавчий лист №3590/11, виданий
05.10.2011 р. Житомирським окружним
адміністративним судом, повернуто
стягувачу.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
Корольовським відділом державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції жодних
доказів у обґрунтування підстави для
повернення вищевказаного виконавчого
листа, а саме доказів на підтвердження
наявності встановленої законом
заборони щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника, суду надано не
було.

Інформаційний лист №1484/12/13-13 від 24.10.2013
року Вищого адміністративного суду
України, на який посилається державний
виконавець при винесені оспорюваної
постанови про повернення виконавчого
листа, містить роз'яснення порядку
стягнення податкового боргу, однак
носить лише інформаційний характер.

Жодним законом не встановлена заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника. У державного виконавця
були відсутні правові підстави для
повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження",
відтак посадова особа Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, повертаючи виконавчий
документ стягувачеві та приймаючи
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві діяла у спосіб,
що не передбачений положеннями Закону
України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-XIV (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту оскаржуваної постанови
видно, що підставою для її прийняття
слугував інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України №
1484/12/13-13 від 24.10.2013 року, в якому
роз'яснено, що Податковим кодексом
України, який набрав чинності 01.01.2011
року, встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платників податків у рахунок
погашення податкового боргу, а саме
вказано, що органами стягнення за
такими рішеннями є контролюючі органи
в розумінні Податкового кодексу
України. Органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються. У зв'язку з цим
Корольовський відділ державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції дійшов
висновку, що виникли обставини, що
виключають можливість подальшого
виконання рішення суду органами
державної виконавчої служби та як
наслідок подальшого здійснення
виконавчого провадження. Посилаючись
на п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавчий
документ повернуто стягувачу.

Отже, вичерпні підстави повернення
виконавчого документа стягувачеві
визначено статтею 47 Закону України "Про
виконавче провадження". Зокрема,
пунктом 9 частини 1 цієї статті Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Про наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт (ч. 2 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження", про
повернення стягувачу виконавчого
документа та авансового внеску
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

В абзаці другому пункту 3.15 розділу 3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5 (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
вказано, що при поверненні виконавчого
документа стягувачу необхідно
враховувати, що підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника. Якщо заборона випливає
із норми закону, наприклад така
заборона встановлена судом, який
відповідно до закону має право
заборонити звернення стягнення на
майно боржника, необхідно керуватися
пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону.

У свою чергу, Корольовським відділом
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції жодних доказів у обґрунтування
підстави для повернення вищевказаного
виконавчого листа, а саме доказів на
підтвердження наявності встановленої
законом заборони щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
суду надано не було.

Жодним законом не встановлена заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що у державного виконавця були
відсутні правові підстави для
повернення виконавчого документа
стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження",
відтак посадова особа Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, повертаючи виконавчий
документ стягувачеві та приймаючи
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві діяла у спосіб,
що не передбачений положеннями Закону
України "Про виконавче провадження".

В іншій частині постанова суду першої
інстанції не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським
окружним адміністративним судом
винесено з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права й суд дав правильну оцінку
обставинам справи, то колегія суддів
апеляційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до зміни
чи скасування рішення суду першої
інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "22" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
Б.С. Моніч

К.С. Франовська

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

3- відповідачу Корольовський відділ
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції вул.Довженка,64,м.Житомир,10002

- ,