Справа № 804/14098/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 р. Справа № 804/14098/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кальника В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «ЛАПА» до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2014 року Приватне
підприємство «ЛАПА» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить:

- визнати протиправними дії
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області () щодо викладення в Акті перевірки
висновків про те, що приватне
підприємство «ЛАПА» порушило:

- п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 розд. III Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ
(із змінами та доповненнями), в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток на загальну суму 1
292 886 грн., у тому числі за 2 квартал 2012
року в сумі 49 794 грн., за 3 квартал 2012 року
в сумі 440 808 грн., за 4 квартал 2012 року в
сумі 44 088 грн. та за 1-4 квартали 2013 року в
сумі 758 196 грн.;

- встановлено нереальність
господарських операцій по
взаємовідносинам із наступними
контрагентами: - постачальниками: ТОВ
«Хорс-Енерджи» (); ТОВ
«Юмас» (); ПП
«Фаворит-запчастина» ();
ТОВ «Макрос-ОПТ» ();

- покупцями: ДП спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» (); ТОВ
«Титан» (); ПАТ
«Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат» (); ДП
«Рава-Руський шпалопросочувальний
завод» (); Центр медичної
реабілітації та санаторного лікування
«Алупкінський» (); ПП
«Юг-Ойл» ();

- визнати протиправними дії
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області () щодо коригування показників
податкової звітності Приватного
підприємства «ЛАПА» за період: з 01.01.201
р. по 31.12.2013р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.201 р. по
31.12.2013р.

- зобов'язати Новомосковську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області () відновити показники податкової
звітності Приватного підприємства
«ЛАПА» за період: з 01.01.2011 р. по 31.12.2013р.,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з 18.03.2014 року по 07.04.2014 року
Новомосковською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП «ЛАПА» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р. За результатами перевірки
відповідачем складено Акт № 132/223/35595184
від 14.04.2014 року «Про результати
позапланової виїзної перевірки ПП
«Лапа», з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2013 р. Позивач вважає, що у
підприємства наявні всі необхідні
первинні документи, на підставі яких
задекларовано грошові зобов'язання з
ПДВ, валові витрати. Придбаний товар в
подальшому був використаний у власній
господарській діяльності. Складені
контрагентом податкові накладні
відповідають вимогам законодавства
України стосовно форми і порядку їх
оформлення, що не заперечується актом
перевірки. На думку позивача,
податковим органом не доведено
правомірності висновків акту
перевірки про те, що підприємством
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з контрагентами, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки. Позивач не
погоджується з результатами перевірки,
а також з висновками акту перевірки,
вважає викладені в акті перевірки дані
незаконними та необґрунтованими.
Враховуючи наведене, дії відповідача
по проведенню коригувань сум
податкових зобов'язань та податкового
кредиту позивача суперечать вимогам
чинного законодавства, показники
податкової звітності підприємства
підлягають відновленню.

03.10.2014 року від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника та про
підтримання позовних вимог в повному
обсязі.

07.10.2014 року від представника
відповідача надійшло клопотання про
розгляд справи без його участі та про
закриття провадження у зв'язку з
відсутністю спірних відносин.

У судовому засіданні 07 жовтня 2014 року
судом ухвалено здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження з урахуванням вимог статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про наступне.

Приватне підприємство «ЛАПА»
зареєстроване Державним реєстратором
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області 24.12.2007 р., включено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за
ідентифікаційним кодом 35595184 та
перебуває на обліку в Новомосковській
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

З 18.03.2014 року по 07.04.2014 року
Новомосковською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП «ЛАПА» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт № 132/223/35595184
від 14.04.2014 року «Про результати
позапланової виїзної перевірки ПП
«Лапа», , з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2013р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2013 р.».

В акті перевірки встановлені наступні
порушення, допущені ПП «Лапа»:

- п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 розд. III Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ
(із змінами та доповненнями), в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток на загальну суму 1
292 886 грн., у тому числі за 2 квартал 2012
року в сумі 49 794 грн., за 3 квартал 2012 року
в сумі 440 808 грн., за 4 квартал 2012 року в
сумі 44 088 грн. та за 1-4 квартали 2013 року в
сумі 758 196 грн.;

- встановлено нереальність
господарських операцій по
взаємовідносинам із наступними
контрагентами: - постачальниками: ТОВ
«Хорс-Енерджи» (); ТОВ
«Юмас» (); ПП
«Фаворит-запчастина» ();
ТОВ «Макрос-ОПТ» ();

- покупцями: ДП спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» (); ТОВ
«Титан» (); ПАТ
«Ізмаїльський целюлозно-картонний
комбінат» (); ДП
«Рава-Руський шпалопросочувальний
завод» (); Центр медичної
реабілітації та санаторного лікування
«Алупкінський» (); ПП
«Юг-Ойл» ().

Порушення законодавства позивачем
обґрунтовано в акті перевірки тим, що у
ході проведення перевірки з'ясовано, що
операції реалізації не мали реальний
товарний характер, товар не
перевозився і не зберігався,
перевіркою не виявлено наявність
розумних економічних або інших причин
(ділової мети). Такі причини можуть бути
наявними лише за умови, що платник
податку має намір одержати економічний
ефект у результаті підприємницької або
іншої економічної діяльності, а не
виключно чи переважно за рахунок
формування податкового кредиту та
валових витрат для інших суб'єктів
підприємницької діяльності.

Таким чином, перевіркою встановлено, що
операції з продажу, приймання-передачі
товарів не проводились, та, як наслідок,
у ході перевірки не виявлено факту
передачі товарів від продавця до
покупця, в зв'язку з його відсутністю.

Отже, ТОВ «Хорс-Енерджи», ТОВ «Юмас», ПП
«Фаворит запчастина» та ТОВ
«Макрос-ОПТ» надавались, а ПП «Лапа»
отримувались видаткові та податкові
накладні без мети реального настання
правових наслідків, з метою заниження
об'єкту оподаткування, несплати
податків, в зв'язку з чим, дії
підприємства призвели до втрат
дохідної частини Державного бюджету
України.

Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на органи
державної податкової служби.

Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83
Податкового кодексу України для
посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є:
документи, визначені цим Кодексом;
податкова інформація; експертні
висновки; судові рішення; інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державно їподаткової служби.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п.135.1 ст.135 ПК України, доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Пункт 135.2 ст.135 Податкового кодексу
України вказує, що доходи визначаються
на підставі первинних документів, що
підтверджують отримання платником
податку доходів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.п.135.5.4, 135.5.5 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України, до інших
доходів включають: вартість товарів,
робіт, послуг, безоплатно отриманих
платником податку у звітному періоді,
визначена на рівні не нижче звичайної
ціни, суми безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному податковому періоді,
безнадійної кредиторської
заборгованості, крім випадків, коли
операції з надання/отримання
безповоротної фінансової допомоги
проводяться між платником податку та
його відокремленими підрозділами, які
не мають статусу юридичної особи; суми
поворотної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, що залишаються
неповерненими на кінець такого
звітного періоду, від осіб, які не є
платниками цього податку (в тому числі
нерезидентів), або осіб, які згідно із
цим Кодексом мають пільги з цього
податку, в тому числі право
застосовувати ставки податку нижчі,
ніж установлені пунктом 151.1 статті 151
цього Кодексу.

Положеннями п.44.1 ст.44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Таким чином, підставою для ведення
бухгалтерського обліку господарських
операцій та надання юридичної сили і
доказовості є первинні документи, що
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Суд зазначає, що відповідно до приписів
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України предметом
розгляду по суті в порядку
адміністративного судочинства є не
будь-які рішення, дії або бездіяльність
суб'єкта владних повноважень, а лише ті,
що породжують права та обов'язки
учасників спірних відносин.

Акт перевірки та викладені в ньому
факти та висновки не є рішенням
суб'єкта владних повноважень, а є
засобом документування дій
контролюючого органу під час
проведення перевірки та носієм
доказової інформації про виявлені під
час перевірки порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства. Зазначений документ не
породжує правових наслідків, не
спрямований на регулювання тих чи
інших відносин та не має обов'язкового
характеру для платника податків. На
підставі акта перевірки приймається
відповідне рішення контролюючого
органу. Податковий орган має право
викладати в акті перевірки певні
висновки щодо встановлених обставин.
При цьому, оцінка дій посадових осіб
податкового органу щодо викладення
висновків в акті перевірки та щодо
змісту висновків надається при
вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі акту.

Правова позиція Верховного Суду
України щодо оскарження певних
положень акту перевірки викладена в
постанові від 10.09.2013 р. № 21-237а13.

Згідно з ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Позивачем не надано суду доказів на
підтвердження того, що дії відповідача
по формуванню в Акті перевірки
висновків, викладених в ньому, стали
підставами для виникнення у позивача
будь-яких прав та обов'язків, які є
обов'язковими для виконання.

Окрім того, слід зазначити, що
обґрунтовуючи свої позовні вимоги про
визнання протиправними дій
відповідача щодо висновків, викладених
в акті перевірки, позивач у
відповідності до вимог ст.69-71 Кодексу
адміністративного судочинства України
жодних доказів на підтвердження своєї
правової позиції суду не надав.

На підставі викладеного, суд відмовляє
у задоволенні вимог позивача щодо
визнання протиправними дій
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
викладення в Акті перевірки висновків.

Також, не підлягають задоволенню і
позовні вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача вчинити дії
шляхом відновлення та відображення
показників податкової звітності
інформації, викладеної в акті
перевірки, у зв'язку з тим, що вказані
позовні вимоги є непідтвердженими
належними та допустимими доказами
згідно ст.69-71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Суду не надано жодних доказів
коригування відповідачем податкових
зобов'язань та податкового кредиту
позивача у системі «Податковий блок»
за результатами проведення перевірки,
а відтак, не доведено зміни фактично
задекларованих позивачем показників
податкової звітності та їх
корегування.

Відповідно до частини 1
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що викладені у позовній заяві
доводи позивача є необґрунтованими, а
його вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства «ЛАПА»
до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя В.В. Кальник