Справа № 808/2931/13-а
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

29 вересня 2014 року (17 год. 50 хв.) Справа №
808/2931/13-а м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Прудивуса О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисяк
Н.В.,

представника
позивача:Фролової-Гутарової І.А., дов. №
233 від 20.12.2013,

представників відповідача: Харламової
О.О., дов. № 17/28-04-10-017 від 26.06.2014,

Златопольської
Є.О., дов. № 89/10 від 11.08.2014,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовною заявою:Публічного
акціонерноготовариства "ДТЕК
ДНІПРОЕНЕРГО"

до:Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування виликих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про: визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

14.03.2013 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
ДНІПРОЕНЕРГО» (далі - позивач) до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби (далі -
відповідач), у якому позивач просить
визнати неправомірними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
відповідача № від 18.12.2012, №
від 18.12.2012, № від 18.12.2012, №
від 18.12.2012 та стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 2 294,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
наступним.

Відповідачем проведено перевірку
позивача, за результатами якої ним
складено Акт документальної
позапланової виїзної перевірки від
30.11.2012 № 528/28-1/00130872 по взаємовідносинам
позивача із контрагентами ПрАТ
«Техенерго» за період з 01.12.2010 по 31.12.2011,
ТОВ «ВКП «Промінвестресурс» за період
вересень 2009 року, березень 2010 року та
ТОВ «Альтаир - ЛТД» за липень 2011 року та
податку на прибуток за період з 01.09.2009
по 30.09.2012. Позивачем було подано
заперечення на зазначений акт
перевірки, проте заперечення залишені
відповідачем без уваги.

На підставі вказаного вище Акту
перевірки відповідачем винесені
податкові повідомлення-рішення від
18.12.2012 № , № , № , №
.

Позивач вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
такими, що не ґрунтуються на реальних
обставинах, оскільки, на думку
позивача, відповідач не мав підстав
вважати правочини, що досліджувались в
ході перевірки нікчемними.

На підтвердження своєї правової
позиції позивач наводить пояснення
щодо вірності ведення ним
бухгалтерського обліку та щодо
первинних документів по господарським
операціям, що перевірялись.

Ухвалою судді Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.03.2014
відкрито провадження у справі та
призначено попереднє судове засідання.

04.04.2013 до суду надійшли заперечення
відповідача на позовну заяву, у яких
він просить відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
оскільки вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення правомірними та
обґрунтованими.

У запереченнях відповідач наводить
обгрунтування своєї позиції по
контрагентам позивача. У більшості,
обгрунтування відповідача збігаються
із обґрунтуваннями, викладеними ним у
Акті перевірки.

У ході попереднього судового засідання
представниками сторін надані
додаткові докази а також додаткові
пояснення та заперечення на
обґрунтування їх правових позицій.

У попередньому судовому засіданні суд
допустив заміну Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби її правонаступником
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування виликих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - відповідач).

Ухвалою суду від 29.09.2014 закінчено
підготовче провадження і справу
призначено до судового розгляду у той
самий день.

У судовому засіданні 29.09.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, представник
відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечив у повному
обсязі, з підстав, викладених у
запереченнях.

У судовому засіданні 29.09.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
заслухавши пояснення представників
позивача і відповідача та дослідивши
інші наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки АА № 554860 з
Єдиного Державного Реєстру
підприємств та організацій України (т.
1, а.с. 22) позивача зареєстровано, як
юридичну особу 08.04.1998.

З 29.10.2012 по 23.11.2012 відповідачем
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, щодо повноти
декларування податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами ПрАТ «Техенерго» (код за
ЕДРПОУ 23891483) за період з 01.12.2010 по 31.12.2011,
ТОВ «ВКП «Промінвестресурс» (код за
ЕДРПОУ 23788255) за період вересень 2009 року
- березень 2010 року та ТОВ «Альтаир-ЛТД»
(код за ) за липень 2011 року та
податку на прибуток за період з 01.09.2009
по 30.09.2012 (далі - Перевірка).

За результатами Перевірки
відповідачем складено Акт від 31.11.2012 №
528/28-1/00130872 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, щодо повноти
декларування податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентами ПрАТ «Техенерго» (код за
ЕДРПОУ 23891483) за період з 01.12.2010 по 31.12.2011,
ТОВ «ВКП «Промінвестресурс» (код за
ЕДРПОУ 23788255) за період вересень 2009 року
- березень 2010 року та ТОВ «Альтаир-ЛТД»
(код за ) за липень 2011 року та
податку на прибуток за період з 01.09.2009
по 30.09.2012» (т. 1 а.с. 29-77, далі - Акт
перевірки).

Перевіркою повноти декларування
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з контрагентами ПрАТ
«Техенерго» (код за ЕДРПОУ 23891483) за
період з 01.12.2010 по 31.12.2011, ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс» (код за ЕДРПОУ 23788255)
за період вересень 2009 року - березень 2010
року та ТОВ «Альтаир-ЛТД» (код за ) за липень 2011 року встановлено
його заниження всього на суму 5 247 404
грн., та встановлено завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у березні 2010 року на суму 10 692
грн., що призвело до заниження податку
на додану вартість у квітні 2010 року,
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкових зобов'язань та
податкового кредиту на загальну суму 590
000 грн. - за грудень 2011 року.

Окрім того, перевіркою встановлено
порушення позивачем п.п. 8.1.1, п.п. 8.1.2 п. 8.1
ст. 8 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.1994 №
334/94-ВР (далі - Закон № 334/94-ВР), п. 144.1 ст.
144, п. 146.2, п. 146.3 ст. 146 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся на загальну суму 9 211
грн., порушення п. 144.1 ст. 144, п. 146.1, п. 146.2,
п. 146.3 ст. 146 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
податковому періоді 3 квартали 2012 року
на суму 9 832 грн., порушення абз. «е» п.п.
7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
№ 334/94-ВР, п. 192.1 ст. 192, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10, п. 201.11 ст.
201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість всього на суму 5 247 404
грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення від 18.12.2012 №
(далі - перше податкове
повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 92), № №
(далі - друге податкове
повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 89), №
(далі - третє податкове
повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 91), №
(далі - четверте податкове
повідомлення-рішення).

Першим податковим
повідомленням-рішенням позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 6 769 421 грн., що складає 5 235
124,00 грн. за основним платежем та 1 534 297,00
грн. за штрафними санкціями.

Оцінюючи правомірність першого
податкового повідомлення-рішення суд
виходить з наступного.

Згідно Розрахунку грошових зобов'язань
до першого податкового
повідомлення-рішення, в його склад
увійшли податкові зобов'язання, які
занижено позивачем у звітних
податкових періодах квітень 2010 року,
грудень 2010 року, січень 2011 року, лютий
2011 року, березень 2011 року, червень 2011
року, липень 2011 року, серпень 2011 року,
вересень 2011 року, листопад 2011 року.

Так, на думку відповідача, позивачем
неправомірно включено до податкового
кредиту березня 2010 року (Податкова
декларація № від 19.04.2010 за
березень 2010 року (т. 1, а.с. 154-162)) 10 692,00
грн. податку на додану вартість по
взаємовідносинам із ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс». Із акту перевірки
вбачається, що відповідачем отримано
Акт перевірки ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс», якою встановлено,
що підприємство за період з 01.07.2009 по
17.09.2012 здійснювало операції з
постачальниками, що є нікчемними по
ланцюгу до підприємств-покупців, також
відповідачем не надані до перевірки
товарно-транспортні накладні та
подорожні листи.

На обгрунтування реальності
здійснення правочину позивачем суду
надані копія договору поставки від
11.12.2009 № 1873 (далі - договір поставки, т. 2,
а.с. 77-81), укладеного між позивачем та
ТОВ «ВКП «Промінвестресурс» на
придбання цегли шамотної ША-1 (М-460) на
загальну суму 64 152,00 грн., в т.ч. ПДВ у
сумі 10 692,00 грн., копія податкової
накладної від 25.03.2010 № 196 (т. 2, а.с. 81) на
цеглу шамотну ША-1 (М-460) на загальну суму
64 152,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 10 692,00 грн.,
копія видаткової накладної від 25.03.2010 №
ПР-0000178 (т. 2, а.с. 82) на зазначений вище
товар у зазначеній вище кількості.
Також позивачем суду надані копії
платіжних доручень від 11.05.2010 № 9366 та №
9367 (т. 2, а.с. 84) про сплату позивачем ТОВ
«ВКП «Промінвестресурс» за цеглу
шамотну, в т.ч. ПДВ у розмірі 10 692,00 грн.,
копія прибуткового ордеру № 106 від
26.03.2010 (т. 2, а.с. 83) про отримання
позивачем від ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс» 18 тон цегли
шамотної, копія аркушу журналу видачі
довіреностей (т. 2, а.с. 85). Окрім того,
позивачем суду надані рішення
Господарського суду Запорізької
області та витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що свідчать про те, що
на час здійснення досліджуваної
господарської операції ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс» не було визнано
банкрутом.

Із договору поставки, укладеного між
позивачем та ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс» вбачається, що
поставка товару здійснюється
транспортом постачальника, вартість
доставки входить до ціни товару. Таким
чином, відсутність
товарно-транспортних накладних, на яку
вказує відповідач, у даному
конкретному випадку не свідчить про
нереальність господарської операції.
Також, про реальність господарської
операції свідчать зазначені вище
докази отримання та оприбуткування 18
тонн цегли шамотної, надані позивачем.

В податковому кредиті грудня 2010 року
(Податкова декларація від 19.01.2011 №
6 (т. 2, а.с. 55-64)) відповідачем знято
позивачу 833 333,00 грн. ПДВ, сформовані на
підставі господарських відносин
позивача із ПрАТ «Техенерго».

Так, контрагентом позивача виписано
податкову накладну № 24 від 28.12.2010 (т. 3,
а.с. 153) на суму авансового платежу,
здійсненого позивачем ПрАТ
«Техенерго», податкова накладна
містить назву послуги «Технічне
переоснащення енергоблоку ст. 1». В
Акті перевірки відповідач зазначає, що
позивачем до перевірки не надано
первинних документів, що підтверджують
надання послуги, зазначеної у
податковій накладній. Водночас, ПрАТ
«Техенерго» здійснено
розрахунок-коригування № 11 від 21.10.2011
(т. 3, а.с. 154). На думку відповідача,
розрахунок-коригування фактично
виписано не за фактом зміни кількісних
або вартісних показників, а у зв'язку із
зміною номенклатури поставки товару
(послуги). Також відповідач зазначає, що
розрахунок-коригування № 11 від 21.10.2011
не зареєстровано в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Із аналогічних підстав відповідачем
зменшено податковий кредит позивача
січня 2011 року (Податкова декларація від
18.02.2011 № (т. 2, а.с. 48-54)) на суму 833
333,00 грн., червня 2011 року (Податкова
декларація від 19.07.2011 № (т. 1, а.с.
235-250)) на суму 83 333,00 грн., липня 2011 року
(Податкова декларація від 19.08.2011 №
(т. 1, а.с. 222-234)) на суму 416 667,00 грн.,
серпня 2011 року (Податкова декларація
від 20.09.2011 № (т. 1, а.с. 198-209)) на суму
166 667,00 грн.

Оцінюючи правомірність зменшення
відповідачем податкового кредиту
позивача із зазначених вище підстав
суд виходить з наступного.

28.12.2010 позивачем укладено із ПрАТ
«Техенерго» договір № 1722 (т. 2, а.с. 124-133)
на виконання робіт на об'єкті ВАТ
«Дніпроенерго» Запорізька ТЕС
«Технічне переоснащення енергоблока
ст. № 1». Договором передбачене надання
замовником (позивачем) підряднику (ПрАТ
«Техенерго») передоплати - авансового
платежу у розмірі до 50 % від загальної
ціни договору.

Відповідно до п. 1.2 т. 1 зазначеного
договору найменуванням робіт
зазначено «Модернізація газоочисного
обладнання та впровадження
екологічних заходів, у тому числі:
розробка проектно-кошторисної
документації стадія «Робоча
документація» з конструкторською
документацією для виготовлення
обладнання, відповідно до
затвердженого замовником завдання на
проектування, виготовлення та
постачання обладнання, виконання
комплексу будівельно-монтажних
робіт.». Таким чином вказаний договір
за правовою природою є змішаним,
оскільки передбачає як надання послуг
ПрАТ «Техенерго» позиачу, так і
постачання товару.

Платіжними дорученнями від 28.12.2010 № 30386,
№ 30388 ( т. 3, а.с. 156, 157) позивач
перерахував ПрАТ «Техенерго» 4 166 666,67
грн. та 833 333,33 грн. (усього 5 000 000 грн.).

ПрАТ «Техенерго» виписано податкову
накладну від 28.12.2010 № 24 (т. 3, а.с. 153) на
загальну суму 5 000 000 грн., в т. ч. ПДВ 833
333,33 грн. На підставі зазначеної
податкової накладної позивачем
сформовано податковий кредит у грудні
2010 року.

Відповідно до платіжних доручень від
26.01.2011 № 01337, № 1339 (т. 3, а.с. 161,162)
позивачем сплачено ПрАТ «Техенерго» 4
166 666,67 грн. та 833 333,33 грн. (усього 5 000 000
грн.), до зазначеного авансоваго
платежу ПрАТ «Техенерго» виписано
податкову накладну від 26.01.2011 № 8 (т. 3,
а.с. 158) на загальну суму 5 000 000 грн., в т. ч.
ПДВ 833 333,33 грн., на підставі вказаної
податкової накладної позивачем
сформовано податковий кредит у січні
2011 року.

24.06.2011 позивачем перераховано ПрАТ
«Техенерго» авансовий платіж у сумі 500
000,00 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями від 24.06.2011 № 13615, № 13616 (т. 3,
а.с. 171,172). ПрАТ «Техенерго» виписано
податкову накладну від 24.06.2011 № 7 ( т. 3,
а.с. 169) на загальну суму 500 000,00 грн. в т. ч.
ПДВ 83 333,00 грн., на підставі якої
позивачем сформовано податковий
кредит червня 2011 року.

У липні 2011 року у рамках договору № 1722
позивачем здійснено авансові платежі у
сумі 500 000,00 грн. (платіжні доручення від
06.07.2011 № 14493, № 14494 (т. 3, а.с. 175,176)), 500 000,00
грн. (платіжні доручення від 21.07.2011 №
15801, № 15803 (т. 3, а.с. 180,181)), 500 00,00 грн.
(платіжні доручення від 21.07.2011 № 15823, №
15824 (т. 3, а.с. 184,185)), 1 000 000,00 грн. (платіжні
доручення від 26.07.2011 № 16131, № 16132, № 16133,
№ 16135 (т. 3, а.с. 189,190,191,192)). Загальна сума
авансових платежів у липні 2011 року
склала 2 500 000 грн. до авансових платежів
липня 2011 року ПрАТ «Техенерго»
виписано податкові накладні № 3 від
06.07.2011 ( т. 3, а.с. 173) на загальну суму 500
000,00 грн., в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн., № 11 від
21.07.2011 (т. 3, а.с. 177) на загальну суму 500 000,00
грн., в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн., № 12 від 21.07.2011 (
т. 3, а.с. 182) на загальну суму 500 000,00 грн., в
т.ч. ПДВ 83 333,33 грн., № 16 від 26.07.2011 (т. 3, а.с.
186) на загальну суму 1 000 000,00 грн., в т.ч.
ПДВ 166 666,67 грн. На підставі зазначених
податкових накладних позивачем
сформовано податковий кредит липня 2011
року.

Платіжними дорученнями від 30.08.2011 №
19021,№ 1902 (т. 3, а.с. 195,196) та від 25.08.2011 № 18702,
№ 18704 (т. 3, а.с. 200,201) позивачем
перераховано ПрАТ «Техенерго» 1 000 000,00
грн., під ці авансові платежі ПрАТ
«Техенерго» виписано податкові
накладні № 16 від 30.08.2011 (т. 3, а.с. 192) на
загальну суму 500 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 83
333,33 грн. та № 14 від 25.08.2014 (т. 3, а.с. 197) на
загальну суму 500 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 83
333,33 грн.

На підставі зазначених податкових
накладних позивачем сформовано
податковий кредит серпня 2011 року.

28.12.2010 між позивачем та ПрАТ
«Техенерго» укладено додаткову угоду
№ 1722 від 28.12.2010 (т.6, а.с. 163). Відповідно до
додаткової угоди сторони дійшли згоди,
що призначення платежу «Технічне
переоснащення енергоблоку № 1» за
авансами, що були здійснені позивачем
на користь ПрАТ «Техенерго» підлягає
уточненню після виконання проектних
робіт за Договором. Також у додатковій
угоді зазначено, що вона вступає в силу
26.09.2011.

10.10.2011 позивачем направлено ПрАТ
«Техенерго» листа (т. 3, а.с. 152), яким
позивач просить вважати авансові
платежі за договором, укладеним між
позивачем та ПрАТ «Техенерго»
платежами за поставку обладнання на
підставі договору та надати йому
розрахунки-коригування.

21.10.2011 ПрАТ «Техенерго» виписано
Розрахунок-коригування № 11 (т. 3, а.с. 154)
до податкової накладної № 24 від 28.12.2010,
яким ПраТ «Техенерго» зменшено ціну
постачання послуги «Технічне
переоснащення енергоблоку № 1» у
розмірі 4 166 666,67 грн., та збільшено ціну
постачання 12 видів товару у розмірі 4 166
666,67 грн. Причиною коригування
зазначена зміна призначення платежу,
сума коригування податкового
зобов'язання та податкового кредиту
складає 0.

Аналогічні
розрахунки-коригування виписані ПрАТ
«Техенерго» на податкову накладну № 8
від 26.01.2011 (Розрахунок-коригування № 10
від 21.10.2011 (т. 3, а.с. 159)), податкову
накладну № 7 від 24.06.2011
(Розрахунок-коригування № 3 від 21.10.2011
(т. 3, а.с. 170)), податкову накладну № 3 від
06.07.2011 (Розрахунок-коригування № 4 від
21.10.2011 (т. 3, а.с. 174), податкову накладну №
11 від 21.07.2011 (Розрахунок-коригування № 5
від 21.10.2011 (т. 3, а.с. 178)), податкову
накладну № 12 від 21.07.2011
(Розрахунок-коригування № 6 від 21.10.2011
(т. 3, а.с. 183), податкову накладну № 16 від
26.07.2011 (Розрахунок-коригування № 7 від
21.10.2011 (т. 3, а.с. 187)), податкову накладну №
16 від 30.08.2011 (Розрахунок-коригування № 9
від 21.10.2011 (т. 3, а.с. 193)), податкову
накладну № 14 від 25.08.2011
(Розрахунок-коригування № 8 від 21.10.2011
(т. 3, а.с. 198)).

Стосовно податкового кредиту грудня 2010
року, січня 2011 року, червня 2011 року,
липня 2011 року та серпня 2011 суд вважає,
що його формування позивачем є
обґрунтованим та відповідає нормам
чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України - датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Першою подією в випадках, обставини
яких проаналізовано судом, є
перерахування позивачем ПрАТ
«Техенерго» авансових платежів за
договором № 1722.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України -
якщо після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно збільшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно збільшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення перерахунку.

Отже, якщо внаслідок вказаного
перерахунку відбувається зменшення
(збільшення) суми компенсації на
користь платника податку -
постачальника, то останнім виписується
лише розрахунок коригування
податкової накладної, що є підставою
для зменшення (збільшення) суми
податкового кредиту з ПДВ покупця.

Згідно до п. 192.3 ст. 192 ПК України -
результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики.

Судом встановлено, що у
розрахунках-коригуваннях, виписаних
ПрАТ «Техенерго» зменшено суму
компенсації послуги «Технічне
переоснащення енергоблоку № 1» та
збільшено суму компенсації товару,
отриманого позивачем у рамках
виконання ПрАТ «Техенерго» договору №
1722. В усих досліджених судом
розрахунках - коригуваннях сума
коригування податкового зобов'язання
та податкового кредиту складає 0.
Нормами податкового права не
визначено, що зміна кількісного
значення податкового кредиту та
зобов'язання є обов'язковою умовою для
здійснення розрахунку-коригування.

Суд вважає, що у даному випадку
відбулася зміна суми компенсації
вартості товарів/послуг, яка не
призвела до змін у податкових
зобов'язаннях контрагентів, а тому і не
має бути відображена у податковій
звітності.

Щодо доводів відповідача про
відсутність реєстрації
розрахунків-коригувань у Єдиному
реєстрі податкових накладних, то судом
встановлено, що у випадках, коли
розрахунки-коригування мали були б
зареєстровані у Єдиному реєстрі
податкових накладних, позивачем у
відповідності до норм ст. 201
Податкового кодексу України заповнено
Додаток 8 до податкових декларацій.

З огляду на викладене, на думку суду,
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит за податковими
накладними, на які в подальшому ПрАТ
«Техенерго» виписано
розрахунки-коригування.

Також, судом досліджено первинні
документи, надані позивачем і які
містяться у матеріалах справи, що
підтверджують фактичне виконання ПрАТ
«Техенерго» договору № 1722, а отже і
реальність господарських операцій, які
є підставою для виписки
розрахунків-коригувань.

Відповідачем суду не надано інформації
щодо несплати податкових зобов'язань
ПрАТ «Техенерго» по взаємовідносинах
із позивачем, отже суд вважає, що
контрагентом позивача в повному обсязі
сплачено податкові зобов'язання за
спірними податковими накладними, в
зв'язку з чим збільшення відповідачем
податкового зобов'язання позивачу
призведе до подвійної сплати позивачем
ПДВ.

Відповідачем зменшено податковий
кредит, задекларований позивачем у
лютому 2011 року (податкова декларація №
від 18.03.2011 (т. 2, а.с. 39-47)) на суму 416
533,00 грн.

Так, в Акті перевірки відповідачем
зазначено, що перелік товарів у
Податковій накладній від 15.02.2011 № 3 (т. 3,
а.с. 163) у повному обсязі не відповідає
номенклатурі товарів, відображеної у
видаткових накладних, наданих до
перевірки.

З аналогічних підстав відповідачем
зменшено податковий кредит позивача
березня 2011, сформований на підставі
податкової накладної № 2 від 10.03.2011 (т. 3,
а.с. 166) на суму 833 333,00 грн.

Судом досліджено видаткові та
податкові накладні, надані позивачем і
які містяться у матеріалах справи, та
встановлено наступне.

Відповідно до графи 3 «Номенклатура
постачання товарів/послуг продавця»
податкової накладної № 3 від 15.02.2011 (т. 3,
а.с. 163), ПрАТ «Техенерго» постачає
позивачу наступний товар: Бункера/8,6 т,
вартістю без ПДВ 107 500,00 грн.;
металоконструкції компенсаторів
2-лінзових/0,855 т, вартістю без ПДВ 15 388,86
грн., металоконструкції конфузорів із
листової сталі/42,184 т, вартістю без ПДВ
527 300,00 грн., металоконструкції стінових
панелей/75,332 т, вартістю без ПДВ 941 650,00
грн., металоконструкції хатинки
механізмів/21,416 т, вартістю без ПДВ 267
700,00 грн., металоконструкції панелей
даху/ 17,850 т, вартістю без ПДВ 223 124,26 грн.
Загальна вартість товару за податковою
накладною № 3 від 15.02.2011 складає 2 082 663,12
грн. без ПДВ та 2 499 195,75 грн. з
урахуванням ПДВ.

Бункера/8,6 т, вартістю 107 500,00 грн. без ПДВ
зазначені у видатковій накладній № 5
від 27.09.2011 (т. 3, а.с. 32) пунктом 2;
металоконструкції компенсаторів
2-лінзових/11,922 т, вартістю без ПДВ 214 596,00
грн., металоконструкції конфузорів із
листової сталі/42,184 т, вартістю без ПДВ
527 300,00 грн., зазначені у видатковій
накладній № 1 від 31.01.2012 (т. 2, а.с. 194)
пунктами 6, 4; металоконструкції
стінових панелей/75,332 т, вартістю без
ПДВ 941 650,00 грн. зазначені у видаткових
накладних № 1 від 31.01.2012 пунктом 1 у
кількості 25,6141944 т, вартістю без ПДВ 320
177,43 грн., № 2 від 31.01.2012 (т. 2, а.с. 222) у
кількості 20,7058056 т, вартістю без ПДВ 258
822,57, № 25 від 29.11.2011 (т. 3, а.с. 140) у
кількості 17,612 т, вартістю 220 150,00 грн., №
29 від 20.12.2011 (т. 3, а.с. 143) у кількості 20 т,
вартістю 250 000,00 грн.; металоконструкції
хатинки механізмів/21,416 т, вартістю без
ПДВ 267 700,00 грн. зазначені у видатковій
накладній № 5 від 30.03.2012 (т. 2, а.с. 232)
пунктом 10; металоконструкції панелей
даху/ 17,850 т, вартістю без ПДВ 223 124,26 грн.
зазначені у видатковій накладній № 5
від 30.03.2012 пунком 7.

Щодо податкової накладної № 2 від 10.03.2011
(т. 3, а.с. 166), то відповідно до неї ПрАТ
«Техенерго» постачає позивачу
наступний товар: металоконструкції
панелів даху / 18,6941 т, вартістю без ПДВ 233
675,73 грн., металоконструкції сходів і
майданчиків виробничих/ 26,768 т, вартістю
без ПДВ 334 600,00 грн., металоконструкції
опорного пояса (47,542 т), балансери та
обмежувачі (0,323 т)/42,8072 т, вартістю без
ПДВ 535 090,00 грн., металоконструкції колон
з торца з антикорозійним захистом/ 42,8072
т, вартістю 714 967,69 грн.,
металоконструкції добавок на колон з
антикорозійним захистом/11,216 т,
вартістю 123 735,92 грн., металоконструкції
колон між бункерів з антикорозійним
захистом/31,16 т, вартістю без ПДВ 343 759,92
грн., механізм струшування коронуючих
електродів/ 20,8982 штук, вартістю без ПДВ 1
880 837,41 грн. Загальна вартість товару за
податковою накладною № 2 від 10.03.2011
складає 4 166 666,67 грн. без ПДВ та 5 000 000,00
грн. із ПДВ.

Металоконструкції панелів даху / 18,6941 т,
вартістю без ПДВ 233 675,73 грн. зазначені у
Видатковій накладній № 5 від 30.03.2012 (т. 2,
а.с. 232) пунктом 7; металоконструкції
сходів і майданчиків виробничих/ 26,768 т,
вартістю без ПДВ 334 600,00 грн. зазначені у
Видаткових накладних №1 від 31.01.2012 (т. 2,
а.с. 194) у кількості 10,568 т, вартістю 132 100,00
грн. без ПДВ, № 29 від 20.12.2011 (т. 3, а.с. 143) у
кількості 16,20 т, вартістю 202 500,00 грн. без
ПДВ; металоконструкції опорного пояса
(47,542 т), балансери та обмежувачі (0,323
т)/42,8072 т, вартістю без ПДВ 535 090,00 грн.,
металоконструкції колон з торца з
антикорозійним захистом/ 42,8072 т,
вартістю 714 967,69 грн., металоконструкції
добавок на колон з антикорозійним
захистом/11,216 т, вартістю 123 735,92 грн.,
металоконструкції колон між бункерів з
антикорозійним захистом/31,16 т, вартістю
без ПДВ 343 759,92 грн. зазначені у
Видатковій накладній № 5 від 27.09.2011 (т. 3,
а.с. 32) пунктами 9, 10, 11; , механізм
струшування коронуючих електродів/
20,8982 штук, вартістю без ПДВ 90 000,00 грн.
зазначено у Видаткових накладних № 2
від 31.01.2012 (т. 2, а.с. 222) у кількості 10,00 шт.,
вартістю 900 000,00 грн. без ПДВ, № 20 від
18.11.2011 (т. 3, а.с. 129) у кількості 18 штук,
вартістю 1 620 000,00 грн.

Таким чином, судом встановлена
тотожність номенклатури товару у
видаткових накладних із номенклатурою,
зазначеною у податкових накладних.

Відповідачем зменшено податковий
кредит вересня 2011 року (Податкова
декларація № від 19.10.2011 (т. 1, а.с.
198-208)) на суму 278 233,00 грн., сформований
позивачем на підставі податкових
накладних № 13 від 27.09.2011 (т. 3, а.с. 202) та №
14 від 28.09.2011 (т. 3, а.с. 205) по
взаємовідносинам позивача із ПрАТ
«Техенерго». Так, відповідачем в Акті
перевірки зазначено, що податкова
накладна № 13 від 27.09.2011 містить опис
послуги на загальну суму 669 398,96 грн., у
т.ч. ПДВ - 111 566,49 грн. Водночас фактична
вартість послуги наданої у вересні 2011
та відображеної в акті виконаних робіт
складає 259 722,96 грн., у т.ч. ПДВ - 42 453,83 грн.
Податковий кредит, сформований
позивачем на підставі податкової
накладної № 14 від 28.09.2011 зменшено
відповідачем через ненадання
первинних документів, що підтверджують
надання послуг, зазначених у
податковій накладній.

Судом досліджено зміст Акту № 1 від
27.09.2011 «Здачі-прийняття
проектно-вишукувальної,
науково-технічної продукції за
договором» (т. 3, а.с. 203), та встановлено,
що вартість робіт, виконаних за
договором № 1722 від 28.12.2010 складає 557 832,47
грн. без ПДВ та 669 398,96 грн. з урахуванням
ПДВ (ПДВ 111 566,49 грн.). Тобто вартість
наданої послуги співпадає із вартістю
послуги, опис якої містить податкова
накладна № 13 від 27.09.2011. Стосовно
податкової накладної № 14 від 28.09.2011,
позивачем зазначено, що контрагентом
(ПрАТ «Техенерго» повернуто аванс у
сумі 1 000 000,00 грн., у зв'язку із чим до
зазначеної податкової накладної було
виписано розрахунок-коригування № 3
від 24.05.2013 ( т. 6, а.с. 64), яким суму
постачання зменшено на 833 333,33 грн. без
ПДВ та ПДВ у розмірі 166 666,67 грн. Тобто
позивачем самостійно усунуто
невідповідність у своєму податковому
обліку.

У листопаді 2011 року ( Податкова
декларація № від 20.12.2011 ( т. 1, а.с.
173-183)) відповідачем виявлено заниження
позивачем ПДВ у розмірі 1 363 000,00 грн.

Так, відповідно до позиції відповідача,
неможливо підтвердити факт придбання
ПрАТ «Техенерго» (контрагент позивача)
товарів (електроди коронуючі,
електроди осадительні з балками
встряхування) у підприємства ТОВ
«КАЗБЕГ» та подальшої їх реалізації
позивачу.

Досліджуючи обставини господарських
операцій, що стали піставою формування
позивачем податкового кредиту у
листопаді 2011 року, судом встановлено
наступне.

У рамках договору № 1722 від 28.12.2010 на
виконання робіт на об'єкті ВАТ
«Дніпроенерго» Запорізька ТЕС
«Технічне переоснащення енергоблока
ст. № 1» ПрАТ «Техенерго» виписано
податкову накладну № 11 від 20.10.2011 (т. 3,
а.с. 218) на відвантаження електродів
коронуючих у кількості 300 шт. вартістю 5
040 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 840 000,00 грн. На
підтвердження реальності здійснення
зазначеної поставки позивачем суду
надані видаткова накладна № 11 від
20.10.2011 (т. 3, а.с. 121) на електроди
коронуючі у кількості 300 шт., вартістю 5
040 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 840 000,00 грн.,
платіжні доручення про сплату
позивачем ПрАТ «Техенерго» 4 200 000,00 грн.
(№ 24410 від 28.10.2011 (т. 3, а.с. 219)) та 840 000,00
грн. (№ 24411 від 28.10.2011 (т.3, а.с. 220)),
накладна вимога на відпуск матеріалів
№ 1119 від 20.10.2011 (т. 5, а.с. 131) на електроди
коронуючі у кількості 300 шт., копія
сторінки журналу видачі довіреностей
на отримання товару від ПрАТ
«Техенерго» (т. 3, а.с. 125), Акт №7 від
29.02.2012 Про використання давальних
матеріалів (т. 5, а.с. 222), Акт № 6
приймання виконаних будівельних робіт
за лютий 2012 (т. 5, а.с. 224-229) із додатками
до нього.

На поставки електродів коронуючих у
кількості 50 шт. та електродів
осажувальних у кількості 30 шт. виписано
податкову накладну № 19 від 25.11.2011 (т. 3,
а.с. 212) на загальну суму 1 380 000,00 грн., в
т.ч. ПДВ 230 000,00 грн. Як докази зазначеної
поставки позивачем суду надані
видаткова накладна № 21 від 26.11.2012 (т. 3,
а.с. 132), платіжні доручення № 27887 та №
27891 від 09.12.2011 (т. 3, а.с. 213,214) про
перерахування позивачем ПрАТ
«Техенерго» коштів у загальному
розмірі 1 380 000,00 грн., накладні вимоги на
отримання електродів № 63 від 20.12.2011 (т. 5,
а.с. 156) та № 23 від 29.11.2011 (т. 5, а.с. 144),
копія сторінки журналу видачі
довіреностей на отримання товару від
ПрАТ «Техенерго» (т. 3, а.с. 134), Акт №7 від
29.02.2012 Про використання давальних
матеріалів (т. 5, а.с. 222), Акт № 6
приймання виконаних будівельних робіт
за лютий 2012 (т. 5, а.с. 224-229) із додатками
до нього.

На поставку електродів коронуючих у
кількості 50 шт. виписано податкову
накладну № 04 від 07.11.2011 ( т. 3, а.с. 209),
загальна вартість постачання товару
складає 840 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 140 000,00 грн.
На підтвердження реальності
зазначеної поставки позивачем суду
надано видаткову накладну № 17 від
07.11.2012 (т. 3, а.с. 126), платіжні доручення №
27889 та № 27885 від 09.12.2011 (т. 3, а.с. 210,211) про
перерахування позивачем ПрАТ
«Техенерго» коштів у загальному
розмірі 840 000,00 грн., накладну вимогу на
отримання електродів № 23 від 29.11.2011 (т. 5,
а.с. 144), копію сторінки журналу видачі
довіреностей на отримання товару від
ПрАТ «Техенерго» (т. 3, а.с. 128), Акт №7 від
29.02.2012 Про використання давальних
матеріалів (т. 5, а.с. 222), Акт № 6
приймання виконаних будівельних робіт
за лютий 2012 (т. 5, а.с. 224-229) із додатками
до нього.

На поставки ригельної балки в
комплекті з патрубком монтажним,
електродів осажувальних, гратів
газорозподільних, що відбулися 28.11.2011,
виписано податкову накладну № 23 від
29.11.2011 (т. 3, а.с. 215), загальна вартість
постачання товару складає 1 073 416,51 грн.,
в т.ч. ПДВ 178 902,75 грн. На підтвердження
реальності зазначених поставок
позивачем суду надані видаткова
накладна № 24 від 29.11.2011 (т. 3, а.с. 137)
платіжні доручення № 27892 та № 27893 від
09.12.2011 (т. 3, а.с. 216,217) про перерахування
позивачем ПрАТ «Техенерго» коштів у
загальному розмірі 918 000,00 грн., накладну
вимогу на отримання регельної балки в
комплекті з патрубком монтажним,
електродів осаджувальних та гратів
газорозподільчих № 24 від 29.11.2011 (т. 5,
а.с. 145), копію сторінки журналу видачі
довіреностей на отримання товару від
ПрАТ «Техенерго» (т. 3, а.с. 139), Акт №7 від
29.02.2012 Про використання давальних
матеріалів (т. 5, а.с. 222), Акт № 6
приймання виконаних будівельних робіт
за лютий 2012 (т. 5, а.с. 224-229) із додатками
до нього, Акт № 10 приймання виконаних
будівельних робіт за червень 2012 (т.6, а.с.
2-8) із додатками до нього.

Стосовно податкових періодів березень
2010 року, листопад 2011 року (відповідачем
зменшено податковий кредит через
відсутність доказів здійснення
господарських операцій), суд вважає, що
позивачем спростовано доводи
відповідача, викладені ним в Акті
перевірки та надано достатньо доказів,
що свідчать про реальність здійснення
господарських операцій.

Так, суд дійшов висновку про реальність
здійснення спірних господарських
операцій у березні 2010 року, листопаді
2011 року. Всі докази, проанвлізовані
вище, у їх сукупності, доводять
правильність складання податкових
накладних, що були підставою
формування податкового кредиту.

Щодо твердження відповідача про
нікчемність правочинів, суд вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ст. 204 Цивільного кодексу України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідачем суду не надано доказів
нікчемності правочинів по
господарським операціям в межах яких
ним зменшено податковий кредит
позивачу.

Порядок та підстави формування
податкового кредиту позивачем у
період, що перевірявся, охоплюється
дією Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР
(далі - Закон № 168/97-ВР) та Податкового
кодексу України.

Закон № 168/97-ВР та Податковий кодекс
України передбачають аналогічні
підстави не включення податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №
168/97-ВР не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Так, після дослідження вищезазначених
обставин та правових підстав
формування позивачем податкового
кредиту, суд дійшов висновку, що ПДВ у
загальному розмірі 5 235 124,00 грн.
віднесено позивачем до складу
податкового кредиту правомірно та
обґрунтовано, а отже перше податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню в повному обсязі.

Третім податковим
повідомленням-рішенням позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на суму
590 000,00 грн.

Оцінюючи правомірність третього
податкового повідомлення-рішення суд
виходить з наступного.

Податковою декларацією за грудень 2011
року від 20.01.2012 (т.1, а.с. 163-172) визначено
податковий кредит у розмірі 153 639 709 грн.
Відповідачем встановлено, що позивачем
безпідставно віднесено до складу
податкового кредиту грудня 2011 року 590
000,00 грн. Підставами неврахування
зазначеної суми є аналогічними
підставам неврахування податкового
кредиту у листопаді 2011 року.

Судом досліджено податкову накладну №
12 від 20.12.2011 (т. 3, а.с. 221) на постачання
ПрАТ «Техенерго» електродів
осаджувальних, електродів коронуючих,
шафи контролера в комплекті з
контролером Simantic, грат
газорозподільних на загальну суму 3 881
550,41 грн., в т.ч. ПДВ 646 925,07 грн.
Відповідачем ставиться під сумнів ПДВ
у розмірі 590 000,00 грн., сформоване на
підставі господарських операцій із
придбання електродів осаджувальних та
електродів коронуючих.

На підтвердження реальності
господарських операцій, що є підставою
формування податкового кредиту грудня
2011 року в спірній частині позивачем
суду надано: видаткову накладну № 31 від
20.12.2011 (т. 3, а.с. 147) на товар, зазначений у
податковій накладній № 12 від 20.12.2011,
прибутковий ордер на електроди,
зазначені у податковій накладній,
сторінка журналу видачі довіреностей
(т. 3, а.с. 149), накладна вимога на відпуск
(внутрішнє переміщення) матеріалів № 63
від 20.12.2011 (т. 5, а.с. 156), Акт
приймання-передачі устаткування до
монтажу № 4 від 20.12.2011 (т. 5, а.с. 157-158),
довіреність № ТЕ-000004 від 20.12.2011 (т. 5, а.с.
159-160), вимога про надання в монтаж
обладнання (т. 5, а.с. 161).

Перелік первинних документів, що
супроводжували дану господарську
операцію є тотожнім документам, що
досліджувались судом при встановленні
правомірності формування податкового
кредиту листопада 2011 року.
Обгрунтування відповідачем підстав
зменшення податкового кредиту у
вказаному періоді є аналогічними
підставам зменшення податкового
кредиту листопада 2011 року.

Суд вважає, що доказів, наданих
позивачем і проаналізованих вище,
достатньо для того, щоб дійти висновку
про реальність господарської операції
з придбання електродів осаджувальних у
кількості 150 штук та електродів
коронуючих у кількості 50 штук,
натомість відповідачем не надано суду
доказів нікчемності правочину.

З огляду на викладене, враховуючи
приписи п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, суд вважає, що позивачем
правомірно сформовано податковий
кредит грудня 2011 року, отже третє
податкове повідомлення-рішення не
відповідає обставинам справи та нормам
чинного законодавства, а відтак є
протиправним та підлягає скасуванню.

Другим податковим
повідомленням-рішенням позивачу
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток на загальну суму 12
686,00 грн. (9 211,00 грн. за основним платежем
та 3 475,00 грн. за штрафними санкціями),
четвертим податковим
повідомленням-рішенням позивачу
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податку на
прибуток у розмірі 9 832,00 грн.

Підставою збільшення податкового
зобов'язання за другим та четвертим
податковими повідомленнями-рішеннями
є встановлення, на думку відповідача,
безтоварності господарських операцій
з придбання позивачем цегли у ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс».

Судом досліджувались доводи
відповідача щодо безтоварності
господарських взаємовідносин позивача
із ТОВ «ВКП «Промінвестресурс» під час
оцінки правомірності першого
податкового повідомлення-рішення.
Також суд вважає за необхідне
зазначити таке.

На підтвердження реальності поставок
цегли шамотної у вересні 2009 року
позивачем суду надано Договір поставки
№ 1415 від 21.08.2009 (т. 2, а.с. 65), укладений між
позивачем та ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс», податкову
накладну № 488 від 04.09.2009 (т. 2, а.с. 70) у
кількості 5,495 т на загальну суму 23 738,40
грн., в т. ч. ПДВ 3 956,40 грн., видаткова
накладна № ПР-0000433 від 04.09.2009 (т. 2, а.с. 71)
на цеглу шамотну у кількості 5,495 т на
загальну суму 23 738,40 грн., в тому числі
ПДВ 3 956,40 грн., прибутковий ордер № 301
від 07.09.2009 (т. 2, а.с. 72) про оприбуткування
5,495 т цегли шамотної; податкову
накладну № 486 від 04.09.2009 (т. 2, а.с. 73) на
поставку 11,56 т цегли шамотної загальною
вартістю 49 939,20 грн. в т. ч. ПДВ 8 323,20 грн.,
видаткову накладну № ПР-0000430 від 04.09.2009
(т. 2, а.с. 74) на загальну суму 49 939,20 грн. в
т.ч. ПДВ 8 323,20 грн., прибутковий ордер №
300 від 07.09.2009 (т.2, а.с. 75) про
оприбуткування 11,56 т цегли шамотної,
сторінка журналу видачі довіреностей
(т.2, а.с. 76). Також позивачем суду надані
докази оплати ним 73 6773,60 грн. ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс» за договором № 1415
від 21.08.2009 (т. 2, а.с. 74).

Так, зазначені первинні документи
свідчать про реальний рух активів у
процесі здійснення даної
господарської операції.

Окрім того, доводи відповідача,
викладені в акті перевірки, не
спростовують реальності господарських
відносин між позивачем та ТОВ «ВКП
«Промінвестресурс». Як вже зазначалось
судом, відсутність товаро-транспортних
накладних, в даному випадку не свідчить
про безтоварність господарських
операцій.

Так, проаналізувавши обставини справи,
суд дійшов висновку про протиправність
другого та четвертого податкових
повідомлень-рішень.

При оцінці правомірності оскаржуваних
податкових повідомлень рішень, суд
також керується практикою
Європейського Суду з прав людини.

Так у справах «Інтерсплав проти
України» (2007 р., заява №803/02), «Булвес» АД
проти Болгарії» (2009 р., заява №3991/03) і
«Бізнес Супорт Центр проти Болгарії»
(2010 р., заява №6689/03), у яких визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати.

Між тим, відповідач не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
позивач, як платник податку, діяв без
належної обачності й обережності і
йому було відомо про можливі порушення,
які допускав його контрагент, або що
самостійною діловою метою здійснення
господарських операцій з даним
підприємством було одержання
позивачем податкової вигоди.

Також, суд вважає за необхідне
зазначити, що у випадку зменшення
податкового кредиту, сформованого на
підставі податкових накладних, що в
подальшому коригувались, відповідач
мав застосувати підхід, який був би
сприятливішим для платника податків
(позивача). Зазначену позицію
висловлено у рішеннях Європейського
Суду з прав людини по справах "Серков
проти України" (2011 р., заява № 39766/05) та
"Щокін проти України" (2011 р., заяви №
23759/03 та № 37943/06).

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС
України, зокрема на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів
наявності підстав, передбачених
законодавством України для не
включення позивачем сум ПДВ до складу
податкового кредиту та підстав, що
виключають можливість позивача
збільшення балансової вартості
основних фондів та подальшого
відображення його у податковій
звітності.

Доводи відповідача, зокрема деякі
помилки чи невідповідності у первинних
документах позивача, дані перевірок
контрагентів позивача, спростовуються
при дослідженні доказів у їх
сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, є протиправними,
а відтак - адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Платіжним дорученням № 4676 від
11.03.2013 (т. 1, а.с.2) підтверджується сплата
позивачем судового збору в розмірі 2
294,00 грн. Отже, відповідна сума підлягає
присудженню на користь позивача з
Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування виликих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби № від 18.12.2012, № від
18.12.2012, № від 18.12.2012, № від
18.12.2012.

Судовий збір у розмірі 2 294,00 грн.
(дві тисячі двісті дев'яносто чотири
гривні) присудити на користь
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" (ідентифікаційний
код 000130872) з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.
Прудивус