Справа № 872/16826/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 жовтня 2014 рокусправа № 2а/0470/4917/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
П'ятихатському районі
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 р. по справі № 2а/0470/4917/12 за
позовом управління Пенсійного фонду
України в П'ятихатському районі
Дніпропетровської області до ОСОБА_1,
третя особа: управління Пенсійного
фонду України в м. Жовті Води
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2012 року управління Пенсійного
фонду України в П'ятихатському районі
Дніпропетровської області звернулося
до суду з позовом, в якому просило
стягнути з відповідача борг по
переплаті пенсії в розмірі 63174,30 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З позовної заяви суд апеляційної
інстанції вбачає, що предметом спору у
цій справі є правовідносини, які
виникли внаслідок переплати позивачем
пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
сума пенсії, яка надміру виплачена,
може бути повернута лише у двох
випадках: коли вона виплачена
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних відомостей.

Відповідно до п. 3 Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України №
6-4 від 21 березня 2003 року, повернення
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо.

Суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку, стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії
(додаток 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Водночас, суд апеляційної інстанції
зазначає, що згідно ч.2 ст.2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій

Згідно ч.4 ст. 21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Проаналізувавши вищенаведені норми
права, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

В той же час, матеріали справи свідчать,
що позивачем у справі є суб'єкт владних
повноважень, спірні відносини не
пов'язані із шкодою, заподіяною
суб'єктом владних повноважень, а
навпаки пов'язані з діями відповідача,
які на думку органу пенсійного
забезпечення свідчать про надання
недостовірних відомостей про
заробіток.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 50 КАС України,
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Закон України «Про пенсійне
забезпечення» та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не містять положень, на
виконання яких орган пенсійного
забезпечення, як суб'єкт владних
повноважень може звернутися до
адміністративного суду щодо стягнення
переплаченої пенсії у зв'язку з
наданням відповідачем недостовірних
відомостей.

Враховуючи викладене колегія суддів
дійшла висновку, що зазначений спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, а його
належить розглядати у цивільному
судочинстві.

Пункт 1 частини 1 статті 157 КАС України,
передбачає, що суд закриває
провадження у справі якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС
України постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і провадження у
справі закривається з підстав,
встановлених ст. 157 цього Кодексу.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 198, 203, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
П'ятихатському районі
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
серпня 2013 року - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена
14.10.2014 року.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим