Справа № 344/3889/13-а,2а-344/381/13
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Справа № 876/6903/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Івано-Франківській області
на постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 29 березня 2013 року в
адміністративній справі за позовом
заступника прокурора м.
Івано-Франківська в інтересах ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Івано-Франківській
області про стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни,

встановив:

У грудні 2010 року заступник прокурора м.
Івано-Франківська звернувся в суд в
інтересах ОСОБА_1 з позовом до
відповідача ГУ ПФУ в
Івано-Франківській області, в якому
просив стягнути з відповідача на
користь позивача невиплаченого
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 01.07.2007 р.
по 31.12.2007 р. та з 01.05.2008 р. по 31.12.2010 р. в
сумі 4711 грн..

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
29.03.2013 р. залишено без розгляду
адміністративний позов за період з
01.07.2007 р. по 24.06.2010 р..

Постановою цього ж суду від 29.03.2013 р.
позов задоволено частково. Зобов'язано
відповідача провести позивачу
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 24.06.2010 р.
з урахуванням вже виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

З цією постановою суду не погодився
відповідач і оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає апелянт,
що постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому підлягає скасуванню з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не враховано, що 19.06.2011 р.
набув чинності Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
яким передбачено, зокрема, у 2011 р.
положення ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМУ, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011
р.. На виконання вимог зазначеного
Закону, КМУ прийняв постанову від 06.07.2011
р. № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011 р.. Крім
цього суд першої інстанції в
оскарженому рішенні вказав початкову
дату проведення перерахунку пенсії без
зазначення кінцевої дати проведення
такого перерахунку, що є порушенням
вимог ч. 1 ст. 2 КАС України.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 29.03.2013 р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що таку
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач,
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», має
статус дитини війни і перебуває на
відповідному обліку у відповідача (а.с.
5).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
№ 107-VІ від 28 грудня 2007 року, який набрав
чинності з 01 січня 2008 року, зокрема
пунктом 41 розділу ІІ цього Закону,
внесено зміни до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
статтю 6 цього Закону викладено в такій
редакції: «дітям війни (крім тих на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується
замість пенсії, відповідно до цього
Закону та Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» таке підвищення
провадиться за їх вибором згідно з
одним із законів.

Однак, згідно з рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року (справа щодо
предмета та змісту закону про
Державний бюджет України), визнано
такими, що не відповідають Конституції
України і є неконституційними
вищевказані зміни щодо розміру
підвищень до пенсії дітям війни.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, поновили
свою дію положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у редакції цього Закону від 18
листопада 2004 року, тобто з 22 травня 2008
року відновлено право дітей війни на
підвищення пенсії на 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Однак, судом першої інстанції
безпідставно не враховано, що пунктом 7
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 р.» від 14.06.2011 р.
(Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011 р.»
доповнено п. 4), який набрав законної
сили 19.06.2011 р., встановлено, що у 2011 р. ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України,
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету УПФ України на 2011 р..

На виконання даної норми закону КМ
України 06.07.2011 р. прийнято постанову №745
«Про постановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011 р..

Крім цього, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що відповідно до ч.
1 ст. 2 КАС України судовому захисту не
підлягає позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача здійснювати
подальшу виплату перерахованої пенсії,
оскільки така не стосується спірних
відносин, а носить перспективний, на
думку позивача - ймовірний
протиправний характер поведінки
відповідача у відносинах із позивачем,
у яких право останнього не є порушеним.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку що позовні вимоги слід
задоволити за період з 24.06.2010 року по
22.07.2011 року.

Суд апеляційної інстанції також вважає
за необхідне зазначити, що ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» хоча і
передбачено, що мінімальний розмір
пенсії за віком встановлений аб.1 ч.1
цієї статті застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
однак, чинним законодавством України
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за цими правилами ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не може бути підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційних
прав і гарантій на підвищення до
пенсії, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, як це встановлено ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відповідно до ст. 9 ч.7 КАС України, у
разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищенаведене, вихідним
критерієм обчислення розміру
підвищення до пенсії дітям війни є
розмір мінімальної пенсії за віком,
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції від 29.03.2013 року
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому,
оскаржену постанову суду слід
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задоволити
частково.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області -
задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 29 березня 2013 року в
адміністративній справі за позовом
заступника прокурора м.
Івано-Франківська в інтересах ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Івано-Франківській
області про стягнення підвищення до
пенсії як дитині війни - скасувати та
прийняти нову постанову.

Визнати протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області щодо не
нарахування та невиплати підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 24.06.2010 року по 22.07.2011 року
включно.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_1 в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», з
врахуванням частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період із 24.06.2010 року по 22.07.2011 року
включно, та з врахуванням виплачених
сум за цей період.

У задоволенні решта позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24.10.2014 року.