Справа № 2а-6597/10/0870
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року м. Київ
К/800/54089/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Сороки
М.О., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу Запорізької митниці на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 лютого 2011 року у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» до
Запорізької митниці Державної митної
служби України про визнання
неправомірними дій, - в с т а н о в и л
а:Відкрите акціонерне товариство
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь

ім. A.M. Кузьміна» звернулось до суду з
позовом до Запорізької митниці
Державної митної служби України про
визнання неправомірними дій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2010
року позов задоволено частково.

Визнані протиправними та скасовані
рішення Запорізької митниці від 27
липня 2010 року №112000006/2010/001266/2, від 03
серпня 2010 року №112000006/2010/001296/1,
№112000006/2010/001276/2, №112000006/2010/001297/1, від 10
серпня 2010 року №112000006/2010/001370/2 про
визначення митної вартості товарів.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 лютого 2011 року постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2010
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, Запорізька
митниця звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів
попередніх інстанцій скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що між позивачем та
компанією «INTERCOMMODITIES SA» (продавець) 11
лютого 2008 року укладено контракт
№, відповідно до умов якого
продавець зобов'язаний поставити
позивачу товар відповідно до
специфікацій на умовах DDU Запоріжжя.

Для здійснення митного оформлення
поставленого товару (електролітичні
катоди нікелю не різані) позивачем до
Запорізької митниці 27 липня 2010 року
подана вантажна митна декларація
№112030000/2010/018433 з відповідною
документацією: зовнішньоекономічним
договором № від 11 лютого 2008 року,
специфікацією №103 від 19 липня 2010 року,
інвойсом/рахунком №N1-10-051 від 19 липня 2010
року, сертифікатом якості, листом №121-555

від 26 липня 2010 року та іншими
документами.

Митну вартість задекларованого товару
позивачем визначено за ціною договору.

Митним органом витребувані додаткові
документи для підтвердження
задекларованої позивачем митної
вартості: договір з третіми особами, що
пов'язані з контрактом

від 11 лютого 2008 року №; розрахунки
про здійснення платежів третім особам
на корить продавця; розрахунки про
сплату комісійних; відповідна
бухгалтерська документація;
прейскуранти, (прайс-листи) фірми
виробника товару; копія вантажної
митної декларації про відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством,
про що зроблено відповідний запис на
звороті декларації митної вартості.

Листом від 03 серпня 2008 року позивач
повідомив Запорізьку митницю про те, що
договір з третіми особами, пов'язаними
з договором про поставку нікелю за
комерційним інвойсом

№N1-10-051 від 19 липня 2010 року, митна
вартість якого визначається,
надавався; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця надавались; рахунки про
сплату комісійних, брокерських послуг
не надавались, бо такі організації не
залучені під час виконання зобов'язань
ані продавцем, ані покупцем; банківське
платіжне доручення, що підтверджує
факт оплати за нікель по ціні, що
зазначена в рахунку фактурі, на момент
декларування не надавалось, оскільки
оплата має бути здійсненна впродовж 60
днів з моменту поставки матеріалу;
каталоги, прейскуранти (прайс-листи
фірми-виробника товару) не надавалися
за умов того, що дана інформація не є
доступною для підприємства,
постачальник товару не є його
виробником, тому одержати таку
інформацію неможливо; висновки про
якісні характеристики товару
приведені в сертифікаті якості
виробника, який був наданий на момент
декларування; інформація
зовнішньоторговельних організацій про
вартість товару не надавалась, серед
інформації біржових організацій були
надані котировки Лондонської Біржі
Металів; надати експортну декларацію
на товар можливості не має, замість неї
надався транзитний документ Т-1,
оскільки товар знаходиться на
території Голландії у режимі транзиту.

Запорізькою митницею 27 липня 2010 року
прийнято рішення №112000006/2010/001266/2 про
визначення митної вартості товару,
ввезеного за вантажною митною
декларацією №112030000/2010/018433, за шостим
(резервним) методом.

Позивач 03 серпня 2010 року подав до
митного органу нову митну декларацію
№112030000/2010/019137 відповідно до рішення
Запорізької митниці від 27 липня 2010
року, яку прийнято до митного
оформлення.

02 серпня 2010 року з метою митного
оформлення товару (електролітичні
катоди нікелю не різані « 4*4») позивачем
подана вантажна митна декларація
№112030000/2010/019020 з відповідною
документацією: зовнішньоекономічним
договором від 11 лютого 2008 року №,
специфікацією №105 від 19 липня 2010 року,
інвойсом/рахунком №N1-10-052

від 21 липня 2010 року, сертифікатом
якості, листом №121-566 від 29 липня 2010
року, рахунком за автопослуги №66442 від
29 липня 2010 року, комерційною
пропозицією від 14 липня 2010 року №0163,
рахунком третіх осіб №81263, контрактом з
третіми особами №S10-53887-120, тендером на
закупку №0171 від 28 липня 2010 року та
іншими документами.

Митну вартість задекларованого товару
позивачем визначено за ціною договору.

Запорізькою митницею витребувані
додаткові документи для підтвердження
задекларованої позивачем митної
вартості: договір з третіми особами,
які пов'язані з контрактом щодо
поставки товарів митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; каталоги, каталоги,
прейскуранти (прайс-листи
фірми-виробника товару); калькуляція
фірми виробника товару; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини; висновки про якісні та
вартісні характеристики товару,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством.

Листом від 02 серпня 2010 року позивач
повідомив Запорізьку митницю про
надання деяких додаткових
витребуваних документів та
неможливість надання додатково
витребуваних документів для
підтвердження митної вартості, а саме:
договір з третіми особами, що повязані
з договором про поставку нікелю за
комерційним інвойсом № NI10-052 від 21
липня 2010 року надавався; рахунки про
здійснення платежів третіми особами на
користь продавця надавались;
банківське платіжне доручення, що
підтверджує факт оплати за нікель по
ціні, що зазначена в рахунку-фактурі, на
момент декларування не надавався,
оскільки оплата має бути здійсненна в
продовж 60 днів з моменту поставки
матеріалу; каталог, прейскурант
(прайс-листи фірми-виробника товару) та
калькуляції фірми-виробника не
надавалися у зв'язку з тим, що дана
інформація не є доступною для покупця;
висновки про якісні характеристики
товару приведені в сертифікаті якості
виробника, який наданий на момент
декларування; інформація
зовнішньоторговельних організацій про
вартість товару не надавалась, серед
інформації біржових організацій
надані котировки Лондонської Біржі
Металів.

Запорізькою митницею 03 серпня 2010 року
прийнято рішення №112000006/2010/001296/1 про
визначення митної вартості товару,
ввезеного за вантажною митною
декларацією №112030000/2010/019020, за шостим
(резервним) методом.

Позивач 03 серпня 2010 року подав до
митного органу нову митну декларацію
№112030000/2010/019126 відповідно до рішення
Запорізької митниці від 03 серпня 2010
року, яку прийнято до митного
оформлення.

Також 02 серпня 2010 року з метою митного
оформлення товару (електролітичні
катоди нікелю не різані) позивачем
подана вантажна митна декларація
№112030000/2010/018538 з відповідною
документацією: зовнішньоекономічним
договором від 11 лютого 2008 року №,
специфікацією №102 від 09 липня 2010 року,
інвойсом/рахунком №N1-10-049

від 09 липня 2010 року, сертифікатом
якості, листом №121-552 від 26 липня 2010
року, листом №0161 від 01 липня 2010 року,
контрактом № 08-2008-IC/NOR, рахунком №10/243 та
іншими документами.

Митну вартість задекларованого товару
позивачем визначено за ціною договору.

Запорізькою митницею витребувані
додаткові документи для підтвердження
задекларованої позивачем митної
вартості: розрахунки про сплату
комісійних; відповідна бухгалтерська
документація; прейскуранти
(прайс-листи фірми-виробника товару);
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством.

Листом від 03 серпня 2010 року позивач
повідомив митний орган про
неможливість надання додаткових
документів.

Запорізькою митницею 03 серпня 2010 року
прийнято рішення №112000006/2010/001276/1 про
визначення митної вартості товару,
ввезеного за вантажною митною
декларацією №112030000/2010/018538, за шостим
(резервним) методом.

Позивач 03 серпня 2010 року подав до
митного органу нову митну декларацію
№112030000/2010/019136 відповідно до рішення
Запорізької митниці від 03 серпня 2010
року, яку прийнято до митного
оформлення.

02 серпня 2010 року з метою митного
оформлення товару (електролітичні
катоди нікелю не різані) позивачем
також подана вантажна митна декларація
№112030000/2010/019018 з відповідною
документацією: зовнішньоекономічним
договором від 11 лютого 2008 року №,
специфікацією №88 від 26 травня 2010 року,
інвойсом/рахунком №NI-10-034

від 26 травня 2010 року , сертифікатом
якості, листом №121-446 від 04 липня 2010
року, листом

№0172 від 29 липня 2010 року, рахунком №137630,
ордером на продаж №S103431, рахунком

№9, експортною декларацією
№MRN10NL5665101BDF8C10 та іншими документами.

Для підтвердження задекларованої
позивачем митної вартості Запорізькою
митницею витребувані додаткові
документи: договір з третіми особами,
які пов'язані з контрактом щодо
поставки товарів митна вартість яких
визначається; відповідна
бухгалтерська документація; каталоги,
прейскуранти (прайс-листи
фірми-виробника товару); калькуляція
фірми виробника товару; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини, висновки про якісні та
вартісні характеристики товару,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством.

Листом від 02 серпня 2010 року позивач
повідомив Запорізьку митницю про
надання деяких додаткових
витребуваних документів та
неможливість надання додатково
витребуваних документів для
підтвердження митної вартості, а саме:
договір з третіми особами, що пов'язані
з договором про поставку нікелю за
комерційними інвойсом №NI-10-034 від 26
травня 2010 року, надавався; рахунки про
здійснення платежів третіми особами на
користь продавця надавались;
банківське платіжне доручення, що
підтверджує факт оплати за нікель по
ціні, що зазначена в рахунку-фактурі, на
момент декларування не надавався,
оскільки оплата має бути здійсненна
впродовж 60 днів з моменту поставки
матеріалу; каталог, прейскурант
(прайс-листи фірми-виробника товару) та
калькуляції фірми-виробника не
надавалися у зв'язку з тим, що дана
інформація не є доступною для покупця;
висновки про якісні характеристики
товару приведені в сертифікаті якості
виробника, який був наданий на момент
декларування; інформація
зовнішньоторговельних організацій про
вартість товару не надавалась, серед
інформації біржових організацій були
надані котировки Лондонської Біржі
Металів.

Запорізькою митницею 03 серпня 2010 року
прийнято рішення №112000006/2010/001297/1 про
визначення митної вартості товару,
ввезеного за вантажною митною
декларацією №112030000/2010/019018, за шостим
(резервним) методом.

Позивач 03 серпня 2010 року подав до
митного органу нову митну декларацію
№112030000/2010/019139 відповідно до рішення
Запорізької митниці від 03 серпня 2010
року, яку прийнято до митного
оформлення.

10 серпня 2010 року позивачем з метою
митного оформлення товару
(електролітичні катоди нікелю не
різані) подана вантажна митна
декларація №112030000/2010/019704 з відповідною
документацією: зовнішньоекономічним
договором від 11 лютого 2008 року №,
специфікацією №104 від 19 липня 2010 року,
інвойсом/рахунком №N1-10-050

від 19 липня 2010 року, сертифікатом
якості, листом №0163 від 14 липня 2010 року,
контрактом з третіми особами № S103435,
рахунком №1391001, рахунком на
автотранспортні послуги №66440 від 28
липня 2010 року, експортною декларацією
№MRN10NL5665101BDВ0705 та іншими документами.

Митну вартість задекларованого товару
позивачем визначено за ціною договору.

Для підтвердження задекларованої
позивачем митної вартості Запорізькою
митницею витребувані додаткові
документи: відповідна бухгалтерська
документація; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи
фірми-виробника товару); калькуляція
фірми виробника товару; копія вантажне
митної декларації, картка
відправлення; інформація
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару та/або
сировини; сертифікат про походження
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством.

Листом від 10 серпня 2010 року позивач
повідомив Запорізьку митницю про
надання деяких додаткових
витребуваних документів та
неможливість надання додатково
витребуваних документів для
підтвердження митної вартості, а саме:
банківське платіжне доручення, що
підтверджує факт оплати за нікель по
ціні, що зазначена в рахунку фактурі, на
момент декларування не надавався,
оскільки оплата має бути здійсненна
впродовж 60 днів з моменту поставки
матеріалу; каталог, прейскурант
(прайс-листи фірми-виробника товару) та
калькуляції фірми-виробника не
надавалися у зв'язку з тим, що дана
інформація не є доступною для покупця;
висновки про якісні характеристики
товару приведені в сертифікаті якості
виробника, який був наданий на момент
декларування; інформація
зовнішньоторговельних організацій про
вартість товару не надавалась;
сертифікат про походження товару не
надавався; надати експорту декларацію
на товар можливості не має, оскільки
товар знаходиться на території
Голландії у режимі транзиту і
оформлювався транзитний документ Т-1,
який надавався на момент декларування
замість експортної декларації.

Запорізькою митницею 10 серпня 2010 року
прийнято рішення №112000006/2010/001370/2 про
визначення митної вартості товару,
ввезеного за вантажною митною
декларацією №112030000/2010/019704, за шостим
(резервним) методом.

Позивач 11 серпня 2010 року подав до
митного органу нову митну декларацію
№112030000/2010/019839 відповідно до рішення
Запорізької митниці від 10 серпня 2010
року, яку прийнято до митного
оформлення.

Задекларований позивачем товар
оформлений Запорізькою митницею та
випущений у вільний обіг.

Не погоджуючись з прийнятими
відповідачем рішеннями про визначення
митної вартості товару за шостим
(резервним) методом, позивач оскаржив
їх до суду.

Задовольняючи позов, суди виходили з
того, що при винесенні оскаржуваних
рішень про визначення митної вартості
відповідач діяв протиправно та
всупереч вимогам чинного
законодавства.

З таким висновком судів погоджується
колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу
України (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) заявлена
декларантом митна вартість товарів і
подані ним відомості про її визначення
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У разі виникнення потреби в уточненні
заявленої митної вартості товарів або
в разі незгоди декларанта з митною
вартістю, визначеною митним органом,
декларант має право звернутися до
митного органу з проханням випустити
товари, що декларуються, у вільний обіг
під гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною митним органом.

Згідно зі статтею 265 Митного кодексу
України митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм, у тому
числі відповідно до статей 60 і 69 цього
Кодексу, після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Статтею 266 Митного кодексу України
встановлені методи визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну: за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
установлених статтею 273 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 339

від 9 квітня 2008 року (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин),
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом
відповідно до статті 41 Митного кодексу
України шляхом проведення перевірки
документів, поданих для підтвердження
заявленої митної вартості товарів, і
відомостей, що необхідні для
здійснення митного контролю, згідно з
Порядком декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 року
№ 1766 (чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 7 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року № 1766 (чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин)для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт); рахунок-фактуру (інвойс);
банківські платіжні документи (якщо
рахунок сплачено), а також інші
платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Відповідно до пункту 13 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1766 від 20 грудня 2006 року, декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи, визначені у пункті 11 цього
Порядку, протягом 10 календарних днів
після ознайомлення із записом митного
органу про їх подання. У разі відмови
подати додаткові документи декларант
робить відповідний запис із
зазначенням дати, прізвища та
проставляння свого підпису на
зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості.

Так, судами встановлено, що для
підтвердження визначеної митної
вартості товарів позивачем разом із
деклараціями митної вартості додано
усі документи, передбачені чинним
законодавством, на її підтвердження, а
також надавались додаткові документи
на вимогу відповідача.

При цьому, Запорізькою митницею
рішення щодо визначення митної
вартості товару за шостим (резервним)
методом прийняті без дотримання вимог
статті 266 Митного кодексу України щодо
послідовності методів визначення
митної вартості, а також без
обґрунтування неможливості
застосування попередніх п'яти методів.

Крім того, витребування митним органом
додаткових документів має відбуватися
у випадку наявності обґрунтованого
сумніву у достовірності поданих
декларантом відомостей, який може бути
зумовлений неповнотою поданих
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товарів,
невідповідністю характеристик
товарів, зазначених у поданих
документах, митному огляду цих товарів,
порівнянням рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
товарів, митне оформлення яких уже
здійснено тощо.

При цьому, витребовуючи додаткові
документи, відповідачем не зазначено,
які саме відомості ці документи мають
підтвердити або які розбіжності у
поданих для митного оформлення товару
документах усунути, з огляду на те, що
позивачем для митного оформлення
товару разом з вантажною митною
декларацією надані усі необхідні для
підтвердження заявленої ним митної
вартості документи.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку щодо протиправності
винесених Запорізькою митницею рішень
про визначення митної вартості товарів
від 27 липня 2010 року №112000006/2010/001266/2, від 03
серпня 2010 року №112000006/2010/001296/1,
№112000006/2010/001276/2, №112000006/2010/001297/1 та

від 10 серпня 2010 року №112000006/2010/001370/2.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів попередніх інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів
першої та апеляційної інстанцій є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Запорізької митниці
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 лютого 2011 року у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь

ім. A.M. Кузьміна» до Запорізької митниці
Державної митної служби України про
визнання неправомірними дій - залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: