Справа № 241/793/14-а
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2014 року
смт. Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду
Донецької області Демочко Д.О.
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та сплатити щомісячне
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2014 рік», суд -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та сплатити щомісячне
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за 2014 рік.

Ухвалою Першотравневого районного
суду Донецької області від 21.07.2014 року у
відкритті провадження за вказаною
позовною заявою було відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28.08.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а
ухвалу Першотравневого районного суду
Донецької області від 21.07.2014 року -
скасовано та справу направлено до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. 30.09.2014 року Першотравневим
районним судом було відкрито
провадження по даній справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 вказав наступне. Відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», позивач має статус дитини
війни, оскільки на 02.09.1945 року йому не
виповнилося 18 років (даний статус мають
усі особи, народжені з 03.09.1927 року по
02.09.1945 року).

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, у
редакції що діє на теперішній час,
дітям війни пенсії або щомісячне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Однак, вищевказане підвищення до
пенсії органами Пенсійного фонду
України, позивачу нараховувалося та
сплачувалося не у повному обсязі.
Розмір підвищення до пенсії становить
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком. Мінімальна пенсія за віком
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Також встановлено
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, в розмірі 949
гривень.

Таким чином, розмір підвищення до
пенсії дітям війни у період часу з
01.01.2014 року складає 949 гривень * 30% = 284,70
гривень.

Проте відповідачем позивачу
сплачується підвищення до пенсії не
відповідно до Закону. На час подачі
позову до суду сума підвищення до
пенсії, що йому фактично сплачується,
складає 949 гривень * 7% = 66,43 гривень.

Будь-які обмеження (зупинення дії) щодо
виплати у 2014 році підвищення до пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» чи іншими Законами
України не передбачалися. Тобто, у 2014
році підвищення до пенсії повинно
виплачуватись в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене,
виплата позивачу підвищення до пенсії
не в повному обсязі, передбаченому ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», є протиправною та такою,
що суперечить Конституції та Законам
України.

У своїх позовних вимогах позивач
просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області щодо не нарахування та
невиплати йому з 01.01.2014 року підвищення
до пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком
(прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність).

- Визнати право позивача на отримання
підвищення до пенсії, встановленого ст.
6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
(прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність) з 01.01.2014 року,
зобов'язавши Управління Пенсійного
фонду України в Першотравневому районі
Донецької області з 01.01.2014 року
провести позивачу нарахування та
виплату підвищення до пенсії,
встановленого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком (прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність). А
також стягнути з відповідача на його
користь судовий збір.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку скороченого провадження, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідач належним чином
повідомлений про відкриття
провадження по справі, надав письмові
заперечення на позов, в яких просив
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог з таких підстав.

Так, Першотравневим районним судом
Донецької області вже була винесена
постанова від 23.09.2010 року по справі
№2-а-3198/10 з порушеного у позові питання,
що набрала законної сили та якою було
визнано неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного Фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області щодо не нарахування на користь
ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 6 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року
та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року
та з 1 січня 2010 року та подальшої
виплати в межах дії в часі Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а також зобов'язано:
управлінню Пенсійного Фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області провести на користь ОСОБА_1
нарахування та виплату соціальної
допомоги, встановленої ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з 6 вересня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2009 року та з 1 січня 2010 року та подальшої
виплати в межах дії в часі Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням фактично
отриманих сум. Відповідно до вказаної
постанови суду та зазначених Законів
України, управлінням проведено
нарахування та здійснюються виплати
підвищення пенсії позивачу.

Враховуючи, що Кабінет Міністрів
України визначає розмір соціальної
доплати, передбачений ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в межах фінансових ресурсів на
2014 бюджетний рік на підставі постанови
КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381, то
підстав для підвищення пенсії позивачу
немає. На підтвердження наведених
доводів також посилались на Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року та Закон України від 27
березня 2014 року, яким було внесені
зміни до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», що набули
чинності 3 квітня 2014 року.

Управління, в межах своїх владних
повноважень, виплачує пенсію позивачу
в розмірах, встановлених діючим
законодавством України та
переглянутих Конституційним Судом
України.

Органи Пенсійного фонду України на
підставі ст.5 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року №3674
звільняються від судового збору. У
зв'язку із викладеним, представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Суддя за результатами розгляду справи
в порядку скороченого провадження,
оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини справи, вважає
їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
віднесений до соціальної групи «Дитина
війни» відповідно до вимог ст. 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», що не заперечується
відповідачем.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
№2195- IV від 18.11.2004 року (далі - Закон №2195)
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про внесення змін в
Закон України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік " № 3491-УІ від 14.06.2011
року встановлено, що в 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (далі -
Закон № 2195) застосовуються в порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат вказаній категорії громадян
було делеговано Кабінету Міністрів
України.

На виконання п. 7 даного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" (була чинною з 23.07.
по 31.12.2011 року), якою визначені, у тому
числі, розміри надбавок, передбачені
статтею 6 Закону № 2195, а саме: до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 грн.

Відповідно до прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що норми і положення
статі 5 і 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються в порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України і
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік та 2013 рік.

28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято постанову № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення». Пунктом 4 цієї постанови (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних відносин) встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі №
3-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України (далі - Рішення).

Резолютивною частиною Рішення
встановлено, що:

1. однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2. повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

3. суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

У мотивувальній частині Рішення, яка є
обов'язковою до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною сьомою статті 20
Бюджетного кодексу України за
бюджетними програмами, здійснення
заходів за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджетних
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Посилання позивача на той факт, що у 2014
році постанова Кабінету Міністрів
України № 1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верст населення» (далі -
постанова № 1381) суперечить Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в частині розміру підвищення до
пенсії дітям війни, є хибним.

В преамбулі постанови № 1381 було
зазначено: «з метою здійснення у 2012
році заходів поетапного до 2015 року
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення»,
тобто, дія даної постанови була
розрахована на певний проміжок часу.

Законом України № 1165 від 27.03.2014 року
«Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік", який набрав чинності з 03.04.2014
року, розділ «Прикінцеві положення»
був доповнений п. 7, що надав Кабінету
Міністрів України» право:

за результатами щоквартального
виконання Державного бюджету України у
2014 році вносити пропозиції щодо
підвищення соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення;

за результатами вжитих заходів щодо
забезпечення позитивних зрушень у
розвитку економіки у першому півріччі
2014 року внести пропозиції щодо
відновлення обсягів видатків на
виконання першочергових соціальних та
економічних програм з урахуванням
затверджених Кабінетом Міністрів
України державних цільових програм;

привести свої нормативно-правові
акти у відповідність із цим Законом.

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України з 24.04.2014 року
запровадив у дію постанову № 112 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету міністрів України з питань
пенсійного забезпечення», якою вніс
зміни до постанови № 1381.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги не
знайшли свого обґрунтування в судовому
засіданні та не відповідають приписам
чинного законодавства України.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.
8-11, 17, 71, 86, 159-163, 183-2 КАС України, Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та сплатити щомісячне
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2014 рік - відмовити у
повному обсязі.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною і виконується негайно.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку апеляційного оскарження.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Першотравневий районний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя:
Д.О. Демочко