Справа № П/811/3178/14
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
Справа № П/811/3178/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Притули К.М.
розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Кіровограді справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Титан ХХІ» до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,?

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Титан ХХІ» (далі по тексту -
позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі по
тексту - відповідач), в якому просить
суд визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
29.08.2014 року № та №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті за
результатами позапланової
документальної невиїзної перевірки
від 14.08.2014 року, акт №20/11-23-22-04/38802627.

29.08.2014 року, на підставі акта перевірки
відповідачем були прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Позивач не погоджуючись із
встановленими у акті перевірки
висновками зазначає, що відповідачем
невірно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
висновки акту не відповідають чинному
законодавству (бухгалтерському та
податковому обліку), а отже оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду надійшла
заява про розгляд справи в письмовому
проваджені.

Представник відповідача подав
заперечення проти адміністративного
позову, в якому просить суд у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю, посилаючись на те, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем в межах наданих йому
повноважень, з дотриманням вимог
чинного законодавства, а отже не можуть
бути скасовані з підстав, визначених
позивачем в позовній заяві.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС
України), якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив
провести судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими
особами відповідача проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Титан ХХІ» з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість та доходів
та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «Фест-Груп» та
ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» за період з
01.01.2014 року по 28.02.2014 року, ТОВ
«Левиском» за період з 01.12.2013 року по
31.12.2013 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 14.08.2014 року №20/11-23-22-04/38802627.

В акті зазначено, що в ході перевірки
встановлено порушення:

- п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за
перевіряєммий період всього в сумі 115560
грн., у тому числі: за 2013 рік в сумі 115560
грн.;

- п.198.2, п.198.3, 198.6 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість за перевіряє мий
період у сумі 634681 грн., у тому числі за
грудень 2013 року на суму 121642 грн., січень
2014 року на суму 254031 грн., лютий 2014 року
на суму 259008 грн.

29 серпня 2014 року на підставі Акту
перевірки, відповідачем прийнято
наступні податкові
повідомлення-рішення: №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем 115560 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями 28890 грн. та
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем 634681 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
317341 грн.

В Акті перевірки посилаючись на акти
перевірок: ДПІ у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 08.04.2014 року №1103/26-55-22-08/38866020
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Фест-Груп» щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період з 01.01.2014
р. по 28.02.2014 р.»; ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області від 02.04.2014 р.
№1868/15-53-22-3/38350912 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ЛЕВИСКОМ» з питань підтвердження
взаємовідносин з контрагентами за
період грудень 2013 року»; ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві від 21.05.2014 року №394/3/26-50-22-03/10-3894859
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ
«Сервіс-Трейд-Груп» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій за
період з 01.12.2013 року по 30.04.2014 року»
зроблено висновок, що первинні
документи отриманні ТОВ «Титан ХХІ»
від ТОВ «Фест-Груп» та ТОВ
«Сервіс-Трейд-Груп» за період з 01.01.2014 р.
по 28.02.2014 року, ТОВ «Левиском» за період
з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 року не мають
юридичної сили та доказовості в зв'язку
з тим, що діяльність
контрагентів-постачальників була
спрямована на надання податкових вигод
та проведення безтоварних операцій.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
понесених витрат, у зв'язку з
придбавання товарів (робіт, послуг), до
складу валових витрат та сплачених сум
ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг),
до складу податкового кредиту. До таких
підстав віднесено: наявність
господарської операції, понесення
витрат, у зв'язку з господарської
діяльністю платника, сплата податку на
додану вартість у вартості товарів
(робіт, послуг), факт сплати податку на
додану вартість має підтверджуватися
відповідними податковими накладними.

Крім того, відповідно до п.п.134.1 п. 134.1 ст.
134 ПК України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу;

Згідно п.135.2 ст.135 ПК України доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач протягом перевіреного періоду
мав господарські взаємовідносини з ТОВ
«Фест-Груп», ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» та
ТОВ «Левиском».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Матеріалами справи встановлено, що між
ТОВ «Левиском» ( виконавець) та ТОВ
«Титан ХХІ» (замовник) укладено договір
№2122013 від 02 грудня 2013 року. Предметом
договору є виготовлення та розміщення
сюжету в телепрограмі. Також, між ТОВ
«Титан ХХІ» (замовник) та ТОВ
«Фест-Груп» (виконавець) укладено
договір №0201214 від 02 січня 2014 року.
Предметом договору є виготовлення та
розміщення сюжету в телепрограмі. 03
лютого 2014 року між ТОВ «Титан ХХІ»
(замовник) та ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп»
(виконавець) укладено договір №03022014
«Про надання фізкультурно-оздоровчих
послуг особового складу працівників».
Відповідно до п.1.1. договору виконавець
зобов'язується надати у строк та на
умовах договору
фізкультурно-оздоровчі послуги, а саме:
надання фізкультурно-оздоровчих
послуг в тренажерному залі для 25 осіб, а
замовник - прийняти та оплати їх.

Долучені до матеріалів копії первинних
документів, а саме: податкові накладні,
акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг), акт звірки взаєморозрахунків
свідчать про фактичне виконання
сторонами умов договорів.

Оплата за послуги підтверджується
долученими до справи копіями
платіжних доручень.

З огляду на викладене, судом
встановлено, що позивачем правомірно
сформовано валові витрати у спірному
періоді фінансово-господарських
операціях, а також, позивач мав право
віднести до складу податкового кредиту
суму ПДВ сплачену у складі вартості
товарів (робіт, послуг) по даних
взаємовідносинах.

Посилання відповідача на акти
перевірки контрагентів, складених
посадовими особами податкових органів
за місцем їх реєстрації, як на доказ
безтоварності операцій, суд до уваги не
приймає, оскільки вказаними актами
жодним чином не спростовується факт
здійснення господарських операцій між
позивачем та контрагентами, а зібрані у
справі докази повністю спростовують як
висновки акту перевірки позивача так і
акту перевірки контрагентів.

Крім того, висновки акту перевірки не
можуть вважатись беззаперечним
доказом безтоварності операцій між
позивачем та вказаними підприємствами,
оскільки є суб'єктивною точкою зору
посадових осіб податкового органу і
носять лише характер припущень.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 6
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984 та
зареєстрованого в Мін'юсті України 12
січня 2011 р. за № 34/18772, факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

В даному випадку акт перевірки
відповідача не містить посилань на
первинні або інші документи, які
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку позивача та можуть
підтвердити наявність виявлених
порушень.

Отже, відповідачем безпідставно,
всупереч фактичним обставинам справи
зроблено висновок про безтоварність
операцій позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, про
неправомірність прийняття
Кіровоградською ОДПІ податкових
повідомлень-рішень від від 29.08.2014 року
№ та №, а тому позовні
вимоги, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати в розмірі
487,20 грн. здійснені позивачем,
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь ТОВ «Титан
ХХІ».

Керуючись ст.ст. 162, 163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Титан ХХІ» -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 29.08.2014 року
№ та №.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Титан ХХІ» судовий
збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення
строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Притула К.М.