Справа № 821/3895/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3895/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Кузьменко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом прокурора м. Нова Каховка
Херсонської області до Новокаховської
міської ради Херсонської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

19 вересня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява прокурора м.
Нова Каховка Херсонської області (далі
- позивач, Прокурор) до Новокаховської
міської ради Херсонської області (далі
- відповідач, Міська рада) з позовними
вимогами про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії. З урахуванням заяви від 09
жовтня 2014 року про уточнення позовних
вимог просить:

- визнати протиправними дії
Новокаховської міської ради
Херсонської області щодо надмірного
нарахування площі, яка передана ОСОБА_1
за договором використання міської
території;

- визнати протиправними дії
Новокаховської міської ради
Херсонської області щодо невиконання
вимог ст.24 Закону України "Про оренду
землі" та ч.1 ст. 288 Податкового кодексу
України, в частині направлення
інформації про договори оренди землі
до Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області з порушенням
встановленого законодавством строку;

- визнати протиправною бездіяльність
Новокаховської міської ради
Херсонської області, в зв'язку з
відсутністю ініціювання питання
розірвання договорів оренди земельних
ділянок, у випадках систематичної
несплати орендарями орендної плати.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
позивач зазначив, що за наслідками
проведеної прокурорської перевірки
встановлено порушення міською радою
вимог Закону України «Про
благоустрій», Закону України «Про
оренду землі», Податкового кодексу
України. В користування ОСОБА_1
передано земельну ділянку площею 37 кв.
м., але фактично йому передано 31,3 кв. м.
(решта запланований в перспективі
пандус), отже останній повинен
сплачувати кошти за фактично передану
ділянку. Відповідач 21 лютого 20114 року
направив до Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області перелік орендарів
земельних ділянок з якими укладено
договори оренди на 2014 рік, що є
порушенням ст.24 Закону України «Про
оренду» та ч.1 ст.288 ПК України.
Орендарями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 орендна
плата не сплачується понад 5 місяців, що
є підставою для ініціювання розірвання
договору оренди, однак питання про
розірвання договорів з даними особами
не вирішено. З посиланням на норми
Закону України «Про прокуратуру»,
Закону України «Про благоустрій»,
Закону України «Про оренду землі»,
Податкового кодексу України
обґрунтовує правомірність своїх вимог.
З наведеного позивач робить висновок
про наявність підстав для
постановлення судового рішення про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.

Представник позивача 24 жовтня 2014 року
заявив клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача у відзиві на
позовну заяву від 15 жовтня 2014 року
проти позову заперечує та просить суд
відмовити в задоволенні позову.
Пунктами 34 та 35 статті 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що до виключної
компетенції сільських, міських рад
належить вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин, а також затвердження
відповідно до закону ставок земельного
податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами, що
є у власності відповідних
територіальних громад. Статтею 27
Закону «Про плату за землю» визначено,
що органи державної податкової служби
здійснюють контроль за правильністю
обчислення і справляння орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності. В 2011 році в
місті Нова Каховка була введена в дію
нова нормативна грошова оцінка землі.
Виникнення права власності на об'єкти
нерухомого майна не є безумовною
підставою для укладення договору щодо
земельної ділянки відповідно до
положень ст. 120 ЗК, ст. ЦК. Згідно з
вимогами ст. 116 ЗК та п. 34 ст. 26 3акону
України "Про місцеве самоврядування"
обов'язковою умовою передачі у
власність земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, є наявність
позитивного рішення сесії відповідної
ради про передачу земельної ділянки у
власність (постанова Верховного Суду
України від 14 листопада 2011 р. у справі N
3-119гс11). З посиланням на постанову
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин ", рішення Конституційного
суду України від 26 березня 2002 року N
6-рп/2002, рішення Конституційного суду
України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010,
Земельний кодекс України, Закон
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» обґрунтовує помилковість
позиції позивача. Все це на думку
відповідача є підставами для залишення
адміністративного позову без
задоволення. Представник відповідача 24
жовтня 2014 року заявив клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Згідно ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Отже, згідно вимог ч.4 ст. 122 КАС України,
справа розглянута в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши надані позивачем та
відповідачем документи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі
постанови від 31 липня 2014 року позивачем
проведено перевірку у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
Міською радою.

За результатами проведеної перевірки
внесено подання «Про усунення порушень
Порядку використання території міста
Нова Каховка фізичними та юридичними
особами, які є власниками або
користувачами нежитлових приміщень у
житлових будинках» №74/3330 вих.14 від 19
серпня 2014 року (отримано відповідачем 26
серпня 2014 року за вхід. №3-2793-17).

Міська рада листом «Про розгляд
подання про усунення порушень» від 29
серпня 2014 року №17/3205 в задоволенні
подання відмовила, зазначивши, серед
іншого, що «… Будівництво передбачає
використання комунальної власності,
тобто включення додаткової площі до
договору є обґрунтованим. Крім того
звертаємо Вашу увагу, що термін дії
договору про використання міської
території від 23.07.2013 року №125-13 сплив
31.12.2013 року, а у 2014 році підприємець не
звертався для укладання нового
договору… Стосовно невиконання умов
ч.1 ст. 288 Податкового кодексу України
виконавчим комітетом було надано
перелік всіх орендарів на території
міста Нова Каховка станом на 01.01.2014
року, але з об'єктивних причин а
погодженням з Державною податковою
інспекцією листа було направлено лише
21.02.2014 року…в статті 143 Земельного
кодексу України «Підстави для
примусового припинення права на
земельну ділянку» не визначено, що
несплата земельного податку є
підставою для припинення прав на
земельні ділянки у судовому порядку.
Виходячи з наведеного, зменшення площі
земельної ділянки, яка знаходиться у
користуванні особи, яка є боржником по
сплаті земельного податку, може бути
здійснено тільки за її власним
бажанням… До того ж, що стосується
орендарів земельних ділянок, то якщо на
цих ділянках знаходяться об'єкти
нерухомості, що належать на правах
власності то вилучити таку земельну
ділянку можливо тільки по рішенню
суду.».

Наведений лист став підставою для
звернення Прокурора з
адміністративним позовом про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії.

Міською радою надано лист «Про
оформлення та припинення прав на
земельні ділянки» від 10 січня 2014 року
№17/115 адресований начальнику
Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області (докази отримання
листа адресатом в справі відсутні), як
доказ виконання вимог ст.24 Закону
України «Про оренду» та ч.1 ст.288 ПК
України.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про оренду землі», Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та Законом України «Про благоустрій
населених пунктів».

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Преамбула до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
зазначає, що цей Закон відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування в Україні
здійснюється, серед інших, на принципі
законності (ст.4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі ст.24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Стосовно правовідносин в сфері оренди
землі суд зазначає наступне.

Спеціальним нормативно-правовим актом
в даній сфері є Закон України «Про
оренду землі», що відображено в ч.1 ст.2
даного закону.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі (ч.1 ст.2 Закону
України «Про оренду землі»).

Об'єктами оренди є земельні ділянки, що
перебувають у власності громадян,
юридичних осіб, комунальній або
державній власності (ст.3 Закону
України «Про оренду землі»).

Орендодавцями земельних ділянок є
громадяни та юридичні особи, у
власності яких перебувають земельні
ділянки, або уповноважені ними особи
(ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду
землі»).

Орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності, є
сільські, селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом (ч.2 ст.4
Закону України «Про оренду землі»).

В поєднанні дані норми визначають
відповідача в якості орендодавця для
певного об'єкта оренди - земельних
ділянок, які перебувають у комунальній
власності.

Орендарями земельних ділянок є
юридичні або фізичні особи, яким на
підставі договору оренди належить
право володіння і користування
земельною ділянкою (ч.1 ст.5 Закону
України «Про оренду землі»).

Як передбачено в ч.2 ст. 21 Закону України
«Про оренду землі» розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Орендодавець має право вимагати від
орендаря: використання земельної
ділянки за цільовим призначенням
згідно з договором оренди; дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил; дотримання режиму
водоохоронних зон, прибережних
захисних смуг, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон, зон особливого
режиму використання земель та
територій, які особливо охороняються;
своєчасного внесення орендної плати
(ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду
землі»).

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого надавати органу
доходів і зборів за місцезнаходженням
земельної ділянки переліки орендарів,
з якими укладено договори оренди землі
на поточний рік, та інформувати
відповідний орган доходів і зборів про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни (ч.3 ст.24 Закону України «Про
оренду землі»).

Дана норма є імперативною та
встановлює обов'язок для органу
місцевого самоврядування (відповідач)
надавати до податкового органу чітко
визначену інформацію в чітко
визначений строк без встановлення
виключень. Посилання на узгодженість
дій з податковим органом є помилковим,
оскільки в даному випадку слід
керуватись нормами спеціального
закону. Надіславши до ОДПІ відповідну
інформацію 21 лютого 2014 року відповідач
порушив дану норму, доказів
протилежного сторони суду не надали.

Строки внесення орендної плати та її
мінімальні розміри встановлені в ПК
України, а контроль за дотриманням умов
договору оренди покладено на
орендодавця.

Орендарі не сплачують орендну плату за
землю понад 5 місяців (по одному з
орендарів 1 рік 6 місяців), але
відповідач посилається на відсутність
підстав для розірвання договорів
оренди в односторонньому порядку
передбачених ст.143 Земельного кодексу
України.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору, в разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також на
підставах, визначених Земельним
кодексом України та іншими законами
України (ч.1 ст.32 Закону України «Про
оренду землі»).

Стаття 141 Земельного кодексу України
визначає підстави припинення права
користування земельною ділянкою, серед
яких є систематична несплата
земельного податку або орендної плати.

За умовами договору оренди земельної
ділянки від 10.12.2013 року (орендар - ФОП
ОСОБА_3 ) орендна плата вноситься
щомісячно у розмірі 1/12 частини річної
орендної плати (п.11 договору). В
матеріалах справи знаходиться
розрахунок податкового боргу ФОП
ОСОБА_3 по платежу 13050500 - орендна плата з
фізичних осіб, згідно якого орендар не
сплачував орендну плату за період з
березня 2014 року по серпень 2014 року (не
здійснив 5 платежів поспіль).

Суд вважає, що в даному випадку є
підстави для застосування ч.1 ст.32
Закону України «Про оренду землі» в
поєднанні з п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного
кодексу України.

За таких обставин дії відповідача по
ухиленню від розірвання договорів
оренди не ґрунтуються на нормах
спеціального законодавства.

Оцінюючи правомірність дій
відповідача при нарахуванні плати за
користування міською територією за 37
кв.м. при користуванні 31,39 кв. м. (решта
запланований в перспективі пандус) суд
виходить з наступного.

За договором про використання міської
території від 17.07.2013 року в
користування ФОП ОСОБА_1 передається
земельна ділянка загальною площею 37
кв.м. (п.2.1.) міська територія
передається в користування для
розміщення та обслуговування
вбудованого приміщення магазину (п.5.1.).

Фактично в користуванні знаходилась
(строк дії договору до 31.12.2013 року)
земельна ділянка площею 31,39 кв.м.,
пандус не збудовано, що не
заперечується сторонами.

До об'єктів благоустрою населених
пунктів належать: …прибудинкові
території (п.2 ч.1 ст.13 Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»).

Об'єкти благоустрою повинні бути
обладнані пандусами, характеристики та
порядок їх зведення визначено в пункті
9.7. «Сполучення поверхонь» розділу 9
«Вимоги до проектування елементів
благоустрою» ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій
територій».

З огляду на викладене, суд вважає, що
пандус відноситься до прибудинкової
території та, в подальшому, є її
частиною, а тому не є міською
територією в розумінні договору від
17.07.2013 року, відповідно сплата за дану
площу перебуває поза межами
спеціального законодавства.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» визнана джерелом
права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі «Бендерський проти України»
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив
правомірність своїх вимог, натомість
наявні в матеріалах справи докази не
дають суду підстав для висновку про
правомірність дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94, 122, 158 -
163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов прокурора м.
Нова Каховка Херсонської області до
Новокаховської міської ради
Херсонської області про - задовольнити.

Визнати протиправними дії
Новокаховської міської ради
Херсонської області щодо надмірного
нарахування площі, яка передана
фізичний особі-підприємцю ОСОБА_1 за
договором використання міської
території від 17 липня 2013 року, в частині
врахування в даному договорі до
загальної площі земельної ділянки під
зведення пандусу.

Визнати протиправними дії
Новокаховської міської ради
Херсонської області щодо невиконання
вимог ст.24 Закону України "Про оренду
землі" та ч.1 ст. 288 Податкового кодексу
України, в частині направлення
інформації про договори оренди землі
до Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області з порушенням встановленого
законодавством строку.

Визнати протиправною бездіяльність
Новокаховської міської ради
Херсонської області, в зв'язку з
відсутністю ініціювання питання
розірвання договорів оренди земельних
ділянок, у випадках систематичної
несплати орендарями орендної плати.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Кузьменко
Н.А.

кат. 6.2.1.