Справа № 2а/1770/2294/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/28318/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Мойсюка М.І.,

секретар судового засідання Борілло
Ю.В.,

за участю представника відповідача -
Ільчук Ю.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Рівненській області

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до
Територіального управління Державної
судової адміністрації (далі - ТУ ДСА)
України в Рівненській області про
визнання дій протиправними та
відшкодування вартості
санаторно-курортного лікування,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_5 до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дій та відшкодування
вартості санаторно-курортного
лікування. В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що працює суддею Корецького
районного суду Рівненської області і у
період щорічної відпустки з 25 жовтня по
08 листопада 2010 року придбав у
Державного підприємства (далі - ДП)
Санаторій «Сонячне Закарпаття»
путівку на санаторно-курортне
лікування вартістю 8100,00 грн.
Посилаючись на те, що в супереч
положень Закону України від 15 грудня 1992
року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі
- Закон № 2862-ХІІ) відповідач відмовився
компенсувати йому її вартість, просив
суд визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати ТУ ДСА
України в Рівненській області
відшкодувати вартість путівки на
санаторно-курортне лікування №55124 в
розмірі 8100,00 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року, яку залишено без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2012 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ТУ
ДСА України в Рівненській області щодо
не відшкодування ОСОБА_5 вартості
путівки від 25 жовтня 2010 року № 55124 на
санаторне-курортне лікування в ДП
Санаторій «Сонячне Закарпаття».
Зобов'язано ТУ ДСА України в
Рівненській області відшкодувати
ОСОБА_5 вартість путівки від 25 жовтня
2010 року № 55124 на санаторне-курортне
лікування в ДП Санаторій «Сонячне
Закарпаття» в розмірі 4176,00 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТУ ДСА України в
Рівненській області порушує питання
про скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суди не взяли до уваги
положення Бюджетного кодексу України
та неправильно застосували норми
статті 44 Закону № 2862-ХІІ та статті 126
Закону України «Про судоустрій
України», згідно з якими у органів ДСА
України відсутні повноваження
виплачувати компенсації вартості
путівок на санаторно-курортне
лікування. Вказує, що суди не дали
належної оцінки доводам відповідача
щодо розбіжностей у документах ОСОБА_5,
поданих на відшкодування вартості
санаторно-курортного лікування.

Відповідно до частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами встановлено, що згідно із
постановою Верховної Ради України від
16 жовтня 2003 року № 1232-IV ОСОБА_5
безстроково обрано на посаду судді
Корецького районного суду Рівненської
області.

Наказом Корецького районного суду
Рівненської області від 11 жовтня 2010
року № 24-в позивачу надано щорічну
додаткову оплачувану відпустку за 2009
рік з 25 жовтня 2010 року, у період якої
ОСОБА_5 придбав путівку на
санаторно-курортне лікування в ДП
Санаторій «Сонячне Закарпаття» с.
Поляна, Свалявський р-н Закарпатської
області вартістю 8100,00 грн.

25 березня 2011 року позивач звернувся до
ТУ ДСА України в Рівненській області з
заявою про відшкодування коштів за
санаторно-курортне лікування, проте
листом від 29 квітня 2011 року №04-518/11
відповідач відмовив йому у виплаті
такої компенсації у зв'язку з поданням
неналежним чином оформлених
документів та відсутністю коштів.

За умовами частини 13 статті 44 Закону №
2862-ХІІ, яка діяла до 01 січня 2011 року
суддям за рахунок державного бюджету, а
членам їх сімей за власний рахунок
щорічно надавалась путівка на
санаторно-курортне лікування. Ці права
зберігались за ними і після виходу
судді у відставку або на пенсію.

Згідно із Законом України від 07 липня
2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус
суддів» (далі - Закон № 2453-VІ)
фінансування всіх судів в Україні
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Функції
головного розпорядника коштів
Державного бюджету України щодо
фінансового забезпечення діяльності
судів здійснює, зокрема, Державна
судова адміністрація України, що діє на
підставі положення затвердженого
Радою суддів України.

Відповідно до підпункту 25 пункту 4
Положення, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 22 жовтня 2010 року № 12,
ДСА України відповідно до покладених
на неї завдань забезпечує у межах своїх
повноважень медичне обслуговування та
санаторно-курортне лікування суддів, у
тому числі суддів у відставці,
працівників апарату судів, уживає
заходів щодо забезпечення їх
благоустроєним житлом.

Отже, за змістом наведеної норми,
вирішення питань, пов'язаних з
організацією санаторно-курортного
лікування суддів покладено на органи
ДСА України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів про те,
що відповідач зобов'язаний був
прийняти до виконання документи,
надані позивачем, для реалізації
передбачених Законом України «Про
статус суддів» соціальних гарантій
діяльності суддів.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Рівненській
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський М.І. Мойсюк