Справа № 130/2783/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 130/2783/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сенько Л.Ю.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м.Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області на постанову
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 03 жовтня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у м.Жмеринці та Жмеринському
районі Вінницької області про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області про зобов'язання
відповідача провести перерахунок
пенсії.

Постановою Жмеринського районного
суду Вінницької області від 03.10.2014 року
позов задоволено.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України і м. Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області з 03.04.2002 року і одержувала
пенсію по інвалідності ІІІ групи
загального захворювання призначену
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з 01.01.2004 року
перераховану за нормами згідно Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне стархування» З 04.07.2008
року позивачці встановлена ІІ група
інвалідності загального захворювання.
Відповідно до поданої позивачкою заяви
до Управління Пенсійного фонду
України і м. Жмеринці та Жмеринському
районі Вінницької області від 19.12.2008
року про перехід на пенсію по
інвалідності ІІ групи у період
перебування на державній службі
позивачці проведено розрахунок пенсії
як державному службовцю відповідно до
Закону України « Про державну службу» (
в редакції Закону України «Про
державну службу» до 01.10.2011 року).

В серпні 2014 року позивач звернувся із
заявою до відповідача про проведення
перерахунку йому пенсії.

Проте, 15.08.2014 року позивач отримав
відповідь із відмовою у проведенні
перерахунку пенсії.

18.09.2014 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Жмеринці та Жмеринському районі про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії з 19.12.2008 року.

Постановою Жмеринського районного
суду Вінницької області від 03.10.2014 року
позов задоволено: зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону
України «Про державну службу» з 18
березня 2014 року з включенням до
розрахунку заробітної плати для
обчислення пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань згідно
довідки Жмеринської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області від 22.08.2014 року про складові
заробітної плати

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Ухвалою від 19.09.2014 року позов в частині
зобов'язання провести перерахунок
пенсії за період з 19 грудня 2008 року по
17 березня 2014 року залишено без
розгляду.

Згідно з ст. 37 Закону України "Про
державну службу" від 16 грудня 1993 року
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 33 цього Закону
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону, встановлені постановою
Кабінету Міністрів України №268 від 09
березня 2006 року "Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівникам апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів". До них
відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання "заслужений", доплата
за науковий ступень.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
"Про оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією
зі статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати, у
тому числі компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, суми
виплат, пов'язані з індексацією
заробітної плати, матеріальна
допомога, яка надається всім або
більшості працівників, та виплати
соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсі, і статтею 66 Закону України від 5
листопада 1991 року "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини першої цієї
статті, до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяли на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року
визначаються виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати у
відповідності до наведених вище
нормативно-правових актів є складовою
заробітної плати. На їх суми
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що відображено у
вищенаведеній довідці форми 5-1, наявній
в матеріалах справи.

Отже колегія суддів вважає доведеним
висновок суду першої інстанції, щодо
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у м. Жмеринці та
Жмеринському районі Вінницької
області здійснити перерахунок та
виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 18 березня 2014 року.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.Жмеринці
та Жмеринському районі Вінницької
області, -залишити без задоволення, а
постанову Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 03 жовтня 2014
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Сушко О.О.

Смілянець Е. С.