Справа № К/9991/26220/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/26220/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної служби геології та
надр України на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
20.12.2011р. та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012р. у справі № 2а/0270/5280/11 за
позовом ВАТ "Сабарівський кар'єр" до
Державної служби геології та надр
України про визнання протиправним та
скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство
"Сабарівський кар'єр" звернулось з
позовом до Державної служби геології
та надр України про визнання
протиправним та скасування п.2 наказу
№59 від 26.08.2011 року, яким було зупинено
дію спеціального дозволу на
користування надрами.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що оскаржуваний
пункт наказу прийнято безпідставно та
всупереч вимог чинного законодавства
України.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.12.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012р. позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано п.2 наказу №
59 Держаної служби геології та надр від
26.08.2011 року про зупинення дії
спеціального дозволу на користування
надрами ВАТ "Сабарівський кар'єр".

На постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.12.2011р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012р.
надійшла касаційна скарга Державної
служби геології та надр України, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державним комітетом
України по геології та використанню
надр позивачу видано ліцензію
(спеціальний дозвіл на користування
надрами) № 926 від 25.06.1993 року. Метою
користування надрами є видобування
гранітів, придатних для виробництва
щебеню для будівельних робіт та каменю
бутового, строк дії спеціального
дозволу на користування надрами - 20
років.

23.12.2010 року комісією ДО "Кіровська
територіальна інспекція державного
контролю за веденням робіт по
геологічному вивченню та використанню
надр" було проведено планову перевірку
дотримання ВАТ "Сабарівський кар'єр"
вимог законодавства про надра. За
результатами вищезазначеної перевірки
ДО "Кіровська ТІДГК" складено акт № 331
від 32.12.2010 року. Директор підприємства
позивача з актом перевірки не
погодився, про що зазначив у акті.

Позивач оскаржив результати перевірки,
подавши 13.01.2011 року свої заперечення до
ДО "Кіровська ТІДГК", якими спростував
усі факти порушень.

Однак 26.08.2011 року Державною службою
геології та надр України винесено
наказ № 59, яким у зв'язку з порушенням
ВАТ "Сабарівський кар'єр" умов
користування надрами, передбачених
дозволом на користування ділянкою
надр, відповідно до п.1 ч.2 ст. 51 Кодексу
України про надра та п.п. 2 п. 16, п.п. 4, 9 п.
22 Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.06.2010 року №596 (далі - Порядок), дія
спеціалізованого дозволу на
користування надрами від 25.06.1997 року №
926 зупинена. Згідно додатку № 2 до
наказу Держгеонадр України № 59 від
26.09.2011 року надрокористувачу надано 21
календарний день, з моменту
відправлення повідомлення, для
усунення порушень.

31.08.2011 року Державна служба геології та
надр України листом №3493/01/14-11
повідомила ВАТ "Сабарівський кар'єр"
про зупинення дії спеціального дозволу
на користування надрами № 926 від 25.06.1997
року.

Позивач, 09.09.2011 року звернувся до Голови
Державної служби геології та надр
України із листом № 1436, в якому надав
пояснення з приводу зазначених у акті
порушень та щодо їх усунення. Проте,
відповідач ніяким чином не відреагував
на звернення позивача, свій наказ не
скасував, повторної перевірки не
здійснив, не прийняв жодного рішення за
наслідками винесеного ним же наказу №
59 від 26.08.2011 року.

Статтею 16 Кодексу України "Про надра"
встановлено, що спеціальні дозволи на
користування надрами в межах
конкретних ділянок надаються
спеціалізованим підприємствам,
установам і організаціям, а також
громадянам, які мають відповідну
кваліфікацію, матеріально-технічні та
економічні можливості для
користування надрами. Ці дозволи
надаються спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
геологічного вивчення та забезпечення
раціонального використання надр за
погодженням з Міністерством, як
правило, на конкурсних засадах у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до положень статті 24
Кодексу України "Про надра" користувачі
надр зобов'язані: 1) використовувати
надра відповідно до цілей, для яких їх
було надано; 2) забезпечувати
повноту геологічного вивчення,
раціональне, комплексне використання
та охорону надр; 3) забезпечувати
безпеку людей, майна та навколишнього
природного середовища; 4) приводити
земельні ділянки, порушені при
користуванні надрами, в стан, придатний
для подальшого їх використання у
суспільному виробництві; 5) виконувати
інші вимоги щодо користування надрами,
встановлені законодавством України.

Згідно статті 57 Кодексу України "Про
надра" у разі порушення статті 56 та
інших вимог цього Кодексу користування
надрами може бути обмежено, тимчасово
заборонено (зупинено) або припинено
органами Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України, державного гірничого нагляду,
державного геологічного контролю або
іншими спеціально уповноваженими на те
державними органами в порядку,
встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 22 "Порядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами" затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 615 від
30.05.2011 року (далі - Порядок) передбачено,
що дія дозволу може бути зупинена
Держгеонадрами безпосередньо або за
поданням органів державного гірничого
та санітарно-епідеміологічного
нагляду, державного геологічного і
екологічного контролю, органів
місцевого самоврядування, органів
державної податкової служби у разі: 1)
порушення надрокористувачем умов
користування надрами, передбачених
дозволом або угодою про умови
користування ділянкою надр; 2)
виникнення внаслідок проведення робіт,
пов'язаних з користуванням ділянкою
надр, безпосередньої загрози життю чи
здоров'ю працівників або населення; 3)
проведення гірничих робіт без
геологічного та маркшейдерського
обслуговування; 4) наявності
заборгованості з плати за користування
надрами; 5) порушення надрокористувачем
вимог законодавства у сфері
надрокористування та охорони
навколишнього природного середовища;
6) проведення на наданій у
користування ділянці надр робіт, не
передбачених дозволом; 7) відсутності у
надрокористувача під час проведення
робіт ліцензії на провадження
господарської діяльності, що підлягає
ліцензуванню відповідно до закону; 8)
невиконання в установлений строк
приписів уповноважених органів щодо
усунення порушень законодавства у
сфері надрокористування; 9)
непереоформлення дозволу у випадках,
передбачених пунктом 16 цього Порядку.

Як вірно встановлено судами,
оскаржувани наказ № 59 від 26.08.2011 року не
містить обґрунтування підстав щодо
його винесення. Разом з тим, у додатку №
2 до цього наказу зазначено про
порушення позивачем п.1 ч.2 ст.28 , ст.51
Кодексу України «Про надра» та п.п.2 п.16
"Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами".

Статтею 51 Кодексу України "Про надра"
встановлено, що розробка родовищ
твердих, рідких і газоподібних
корисних копалин та переробка
мінеральної сировини провадяться
згідно з затвердженими проектами та
планами робіт, правилами технічної
експлуатації та охорони надр.

Станом на момент проведення перевірки,
у позивача були в наявності план
розвитку гірничих робіт по
Сабарівському кар'єру на 2010 рік,
погоджений протоколом №40 від 14.12.2009
року, техно-робочий проект розробки і
рекультивації Сабарівського родовища
за 1978 рік, Техно-робочий проект доробки
Сабарівського родовища гранітів за 2005
рік, лист №5424/08 від 27.09.2010 року
Держуправління охорони навколишнього
природного середовища у Вінницькій
області, про що було повідомлено ДО
«Кіровська ТІДГК". Крім того, 25.07.2011
року, на час винесення оскаржуваного
наказу, Техно-робочий проект доробки
Сабарівського родовища гранітів за 2005
рік, пройшов відповідну експертизу у ДП
«Вінницький експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України».

Ще однією підставою для винесення
оспорюваного наказу, стало порушення
позивачем п.п.2 п.16 "Порядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами".

Відповідно до п. 16 цього ж Порядку,
підставами для переоформлення дозволу
є зміна найменування юридичної особи
(надрокористувача), зміна прізвища,
імені та по батькові фізичної особи -
підприємця (надрокористувача) та зміна
місцезнаходження юридичної особи
(надрокористувача) або місця
проживання фізичної особи - підприємця
(надрокористувача).

Однак, як встановлено судами, ліцензія
від 25.06.1997 року була видана товариству
за місцезнаходженням м.Вінниця, вул.
Карбишева 55. Відповідно до свідоцтва
серії А01 №675687 про державну реєстрацію
ВАТ «Сабарівський кар'єр» від 14.01.2011
року, Товариство зареєстровано за тією
ж адресою, яка зазначена у ліцензії -
м.Вінниця, вул. Карбишева 55.

Ще однією підставою для винесення
оспорюваного наказу, стало порушення
позивачем п.1 ч.2 ст.28 Кодексу України
про надра, у частині сплати платежів за
користування надрами.

Відповідно до п.28 "Порядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами", контроль та нагляд за
дотриманням умов дозволу здійснюють у
межах своїх повноважень
Держгеонадра, Держекоінспекція,
Держгірпромнагляд, Міненерговугілля,
МОЗ, органи ДПС, а також органи
місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Положенням про
державний геологічний контроль за
веденням робіт по геологічному
вивченню та використанню надр України,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів від 30.11.1994 № 801 (чинним на
момент проведення перевірки) головним
завданням органів державного
геологічного контролю є забезпечення
дотримання всіма міністерствами,
іншими центральними органами
виконавчої влади, підприємствами, їх
об'єднаннями , установами та
організаціями незалежно від форм
власності встановленого порядку,
норм і правил ведення
геологозйомочних, пошукових,
розвідувальних, гідрогеологічних,
геохімічних, інженерно-геологічних,
геофізичних та інших робіт, пов'язаних
з геологічним вивченням надр,
включаючи континентальний шельф
України і виключну (морську)економічну
зону; правил користування надрами з
метою геологічного вивчення та
використання, вимог у галузі охорони
надр у частині повного і комплексного
їх вивчення.

Відповідно до п.5 вищезазначеного
Положення, органи державного
геологічного контролю відповідно до
покладених на них завдань здійснюють
державний контроль за: а) виконанням
державних програм
геологорозвідувальних робіт,
геологічних завдань і замовлень; б)
обґрунтованістю напрямів пошукових,
розвідувальних та інших робіт по
геологічному вивченню надр; в)
виконанням рішень з питань методичного
забезпечення робіт по геологічному
вивченню та використанню надр; г)
обґрунтованістю застосування методик
і технологій, якістю, комплексністю,
ефективністю робіт по геологічному
вивченню та використанню надр;
д) ефективністю та цільовим
використанням державних коштів, що
спрямовуються на геологічне вивчення
надр; е) повнотою й вірогідністю
вихідних даних про кількість та якість
запасів основних і спільно залягаючих
корисних копалин і компонентів, що
містяться в них; є) своєчасністю і
правильністю державної реєстрації
робіт по геологічному вивченню та
використанню надр, наявністю
спеціальних дозволів на користування
надрами та виконанням передбачених
ними умов; ж) дотриманням
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади,
підприємствами, їх об'єднаннями,
установами та організаціями
нормативів, стандартів та інших вимог
геологічного вивчення та використання
надр; з) відповідністю
геологорозвідувальних робіт і
наукових досліджень державним
контрактам і замовленням, а також
проектам з проведення таких робіт; и)
повнотою вивчення геологічної будови
надр, гірничо-технічних,
гідрогеологічних,
інженерно-геологічних,
геолого-екологічних та інших умов
родовищ корисних копалин; і)
використанням технічних засобів і
методів ведення робіт по геологічному
вивченню та використанню надр, що
виключають невиправдані втрати
корисних копалин і погіршення їх
якості; ї) виконанням рішень Державної
комісії України по запасах корисних
копалин; й) дотриманням під час
дослідної експлуатації родовищ
корисних копалин технологій, які б
забезпечували необхідне їх вивчення,
не знижуючи при цьому промислову
цінність; к) збереженням
розвідувальних гірничих виробок і
свердловин для розроблення родовищ
корисних копалин, а також геологічної
документації , зразків порід ,
дублікатів проб, що можуть бути
використані при подальшому вивченні
надр.

Отже, законодавством чітко окреслено
повноваження відповідача щодо
здійснення ним своїх функцій у сфері
геологічного контролю, у зв'язку з чим
суди дійшли вірного висновку, що
відповідач, зробив висновки щодо
своєчасності, правильності обчислення
плати за надра, тим самим перебравши на
себе повноваження іншого суб'єкта
владних повноважень, до сфери контролю
якого належить дані правовідносини.

Крім того, відповідно до п. 22 "Порядку
надання спеціальних дозволів на
користування надрами" передбачено, що
дія дозволу може бути зупинена
Держгеонадрами безпосередньо або за
поданням органів державної податкової
служби у разі наявності заборгованості
з плати за користування надрами.

Таким чином, органи ДПС також мають
повноваження щодо звернення з поданням
до Державної служби геології та надр
України про зупинення дії дозволу у
разі наявності заборгованості по
сплаті за надра.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач на протязі 2007-2010 років подавав
до органів ДПС розрахунки за
геологорозвідувальні роботи та
здійснював відповідні перерахування,
що підтверджується платіжними
дорученнями. Крім того, позивача надав
акти звірки із Вінницькою міжрайонною
податковою інспекцією, з яких
вбачається, що у підприємства позивача
відсутня будь-яка заборгованість перед
бюджетом

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної служби
геології та надр України відхилити, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.12.2011р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: