Справа № 2а-5702/12/1470
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5702/12/1470

Категорія: 8.1.5 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Приватного підприємства «НІКІ»
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2013
року по справі за адміністративним
позовом Первомайської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Миколаївської області до Приватного
підприємства «НІКІ» про стягнення
податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

02.11.2012 року Первомайська ОДПІ
Миколаївської області звернулася до
Миколаївського окружного
адміністративного суду із позовом до
ПП «НІКІ», у якому, з урахуванням
збільшення позовних вимог, просила
стягнути з підприємства відповідача
податковий борг в сумі 1056449,59 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що відповідач має податкову
заборгованість з податку на додану
вартість та з податку на прибуток, що не
сплачена в установлений законом строк.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2013
року позов Первомайської ОДПІ
Миколаївської області задоволений
повністю. Стягнуто з Приватного
підприємства «НІКІ» на користь
державного бюджету заборгованість в
сумі 1056449,59 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, директор
ПП «НІКІ» 02.04.2013р. подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що судом, при
винесенні оскаржуваної постанови
порушено норми матеріального і
процесуального права та просив
скасувати постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
14.01.2013 року і прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову ОДПІ
відмовити.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Відповідач - Приватне підприємство
«НІКІ» зареєстроване Кривоозерською
РДА Миколаївської області 26.09.1992 року,
взято на облік в органах державної
податкової служби 26.09.1992 року за №106 та
є платником ПДВ.

За відповідачем рахується податковий
борг з податку на додану вартість.

В січні 2011 року працівниками ОДПІ була
проведена планова виїзна перевірка ПП
«Нікі» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2009 року по 30.09.2010 року, валютного та
іншого законодавства з період з 01.01.2009
по 30.09.2010 року, за результатами якої
складено акт від 18.01.2011 року №
4/23-10/13871274, яким, в свою чергу, були
виявлені численні порушення
податкового законодавства.

В подальшому, на підставі вказаного
акту перевірки уповноваженою особою
ОДПІ було винесено податкове
повідомлення рішення від 01.02.2011 року
№/0, яким підприємству
відповідача збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на 466576 грн., яке
отримано відповідачем 01.02.2011 року.

Не погодившись із зазначеним вище
податковим повідомленням-рішенням
відповідач оскаржив його до
Миколаївського окружного
адміністративного суду, який своєю
постановою від 12.12.2011 року (по справі
№2а-5113/11/1470) задовольнив позов ПП «Нікі»
та скасував зазначене податкове
повідомлення-рішення. Проте,
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду України від
19.06.2012 року вказана постанова суду 1-ї
інстанції скасовано та ПП «Нікі»
відмовлено у задоволенні позову щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.02.2011 року
№/0.

Тобто, в зв'язку з набранням рішення
суду 2-ї інстанції законної сили з
моменту проголошення, спірне податкове
повідомлення-рішення ОДПІ від 01.02.2011
року №/0 на даний час є чинним та
вважається узгодженим, а тому,
відповідно, підлягає сплаті
відповідачем в установленому ПК
України порядку, а в іншому випадку -
стягненню в судовому порядку.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов податкового
органу, суд першої інстанції,
посилаючись на вимоги ч.1 ст.72 КАС
України, виходив з того, що податкове
повідомлення-рішення від 01.02.2011 року
№/0, на підставі якого ОДПІ
просить стягнути з відповідача суму
податкового боргу, є чинним і не
виконаним відповідачем, в зв'язку із
чим, є усі законні підстави для її
стягнення в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, цілком
погоджується з вказаними висновками
суду 1-ї інстанції і вважає їх
обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку та розмірах,
встановлених законом.

Пунктом 20.1.18. ст. 20 ПК України
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Згідно ж із ст.95 ПК України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Так, відповідно до
приписів ПК України та ч.3 п.1 ст.9 Закону
України «Про систему оподаткування»
№1251-ХІІ, платник податків зобов'язаний
сплачувати усі належні суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) у
встановлені законом строки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем вказаний вище та
визначений діючим законодавством
обов'язок не виконано.

Як встановлено судами обох інстанцій,
Первомайською ОДПІ за результатами
проведеної перевірки на адресу ПП
«Нікі» було винесено податкове
повідомлення-рішення ОДПІ від 01.02.2011
року №/0, яким підприємству було
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на 466576 грн.

Зазначене вище рішення податкового
органу було оскаржено ПП «Нікі» до
суду, однак, постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
України від 19.06.2012 року підприємству
відповідача було відмовлено у
задоволенні позову щодо скасування
цього податкового
повідомлення-рішення від 01.02.2011 року
№/0, яке, відповідно, на даний час є
чинним та вважається узгодженим.

Так, п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що
при зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.254 КАС
України, постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення.
Тобто, постанова ОААС від 19.06.2012 року по
справі № 2а-5113/11/1470 про відмову у
задоволенні адміністративного позову
ПП «Нікі» щодо визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.02.2011 року
№/0 набрала законної сили 19.06.2012
року.

Як слідує з приписів ч.1 ст.72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, згідно з ч.2 ст.255 КАС України,
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, в зв'язку з зазначеними
обставинами, на думку апеляційного
суду, у позивача на даний час є усі
законні підстави для стягнення з
підприємства відповідача вже
узгодженої суми грошового зобов'язання
та штрафних санкцій, застосованих
податковим повідомленням-рішенням від
01.02.2011 року №/0, що, в свою чергу, і
було правильно встановлено судом 1-ї
інстанції.

Що ж стосується тверджень відповідача
щодо подачі їм касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України
на ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2012 року,
то даний факт на цей час ніяким чином на
вирішення даної справи не впливає,
оскільки на час розгляду даної справи
як судом 1-ї так і 2-ї інстанцій, рішень
про скасування або зупинення виконання
судових рішень, які оскаржуються
відповідачем, Вищим адміністративним
судом України не прийнято.

Також, судовою колегією з матеріалів
справи встановлено, що відповідачем
17.08.2012 року було подано податкову
декларацію з ПДВ за липень 2012 року, в
якій ним самостійно було визначено
суму податку, що підлягає сплаті в
бюджет, яка складає 1148 грн.

01.09.2012 року відповідачем було подано ще
одну податкову декларацію з ПДВ за
серпень 2012 року, в якій ним також
самостійно було визначено суму
податку, що підлягає сплаті в бюджет,
яка складає 573 грн.

У відповідності до п.57.1 ст.57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

При чому, сума податкового
зобов'язання, самостійно визначена
платником податків відповідно до п.56.11
ст.56 ПК України оскарженню не підлягає.

Окрім того, пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
передбачено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання являється податковим
боргом.

Таким чином, з урахуванням часткової
сплати відповідачем узгодженої суми -
1892,27 грн., загальна сума заборгованості
відповідача з ПДВ складає 466404,73 грн.

Судовою колегією з матеріалів справи
встановлено, що підприємство
відповідача має податкову
заборгованість і з податку на прибуток.

Як вже зазначалося вище, в січні 2011 року
працівниками ОДПІ була проведена
планова виїзна перевірка ПП «Нікі» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2009 року по
30.09.2010 року, валютного та іншого
законодавства з період з 01.01.2009 по 30.09.2010
року, за результатами якої складено акт
від 18.01.2011 року № 4/23-10/13871274, яким, в свою
чергу, були виявлені численні
порушення податкового законодавства.

В подальшому, на підставі вказаного
акту перевірки уповноваженою особою
ОДПІ було винесено податкове
повідомлення-рішення від 01.02.2011 року
№/0, яким підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на 605046 грн. та податкове
повідомлення-рішення від 18.04.2011 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
598691 грн.

По справі також встановлено, що вказані
податкові повідомлення-рішення теж
були оскаржені відповідачем до
Миколаївського окружного
адміністративного суду, який своєю
постановою від 19.03.2012 року (по справі
№2а-5962/11/1470) їх скасував. Однак,
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду України від
18.09.2012 року вказану вище постанову
окружного суду було скасовано та
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ПП «Нікі»
щодо скасування цих податкових
повідомлень-рішень від 01.02.2011 року
№/0 та від 18.04.2011 року №. Отже,
станом на час розгляду даної справи,
зазначені вище податкові
повідомлення-рішення є чинними та
вважаються узгодженими.

Таким чином, податкова заборгованість
підприємства відповідача з податку на
прибуток за даним позовом з
урахуванням переплати в сумі 8649,94 грн.,
становить 59041,06 грн., а узгоджена сума
загального податкового боргу ПП
«Нікі», відповідно, становить 1056449,59
грн., яка підлягає стягненню до
державного бюджету, що, в свою чергу, і
було правильно вирішено судом 1-ї
інстанції.

До того ж, при цьому ще слід зазначити й
про те, що згідно із приписами ст.ст.11,71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, у відповідності до ст.86 цього ж
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції грубих порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції, діючи виключно
в межах доводів апеляційної скарги,
відповідно до ст.200 КАС України, залишає
цю апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «НІКІ» - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко