Справа № 2а-3336/12/0970
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/3907/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й..

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу фізичної
особи-підпри-ємця ОСОБА_2 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 03.01.2013 року
в адміністративній справі № 2а-3336/12/0970
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними,

В С Т А Н О
В И В :

У жовтні 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) звернувся з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області (далі - УПФУ в Долинському
районі) про визнання протиправними дій
відповідача щодо винесення вимоги про
сплату боргу за № Ф-176.9 від 07.05.2012 року
на суму 13085,05 грн та скасування цієї
вимоги.

Позивач вказував, що оскаржена вимога,
яка сформована на підставі рішень № 3760
- 3788 та № 3796 - 3799 від 25.05.2009 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків є
протиправною, оскільки вказані вище
рішення скасовані рішенням
відповідача від 23.12.2010 року за № 7177/06.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
03.01.2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржив позивач, який
вважає, що рішення суду першої
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржену постанову
та прийняти нову, якою позов
задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини першої статті 197 КАС
України колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг у їх сукупності,
колегія суддів встановила наступне.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ в
Долинському районі як платник
страхових внесків, є платником єдиного
страхового внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а в період 2009-2010
років був платником страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

25.05.2009 року рішеннями відповідача за
№№ 3760 - 3788 та за №№ 3796 - 3799 застосовано
до позивача фінансові санкції та
нараховано пеню за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду на загальну
суму 17008,55 грн.

Вказані оскаржено позивачем до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
14.12.2009 року в адміністративній справі
за № 2а-3057/09/0970 позов ОСОБА_2 було
задоволено і скасовано вказані
рішення.

Проте, постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.11.2011 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.06.2012 року, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14.12.2009 року
було скасовано та прийнято нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У 2012 році відповідачем, суму фінансових
санкцій, застосованих рішеннями за №№
3760 - 3788 та за №№ 3796 - 3799 від 25.05.2009 року, в
розмірі 17008,55 грн внесено до особового
рахунку позивача та суми попередньо
сплачених позивачем страхових внесків
зараховано в рахунок погашення
фінансових санкцій, визначених
вказаними рішеннями.

Внаслідок цього станом на 07.05.2012 року по
особовому рахунку позивача утворилася
недоїмка зі сплати страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 13085,05
грн, в тому числі фінансова санкція - в
розмірі 16,93 грн за період 2010 року; за
найманих працівників за ставкою 33,2 % -
6690,93 грн за період листопада - грудня 2010
року, за ставкою 1-5% - 3064,45 грн за період
травня - грудня 2010 року та від чистого
доходу суб'єкта підприємницької
діяльності за ставкою 33,2% - 3329,67 грн за
2010 рік (а.с.77 - 78).

Надаючи правову оцінку вказаним
відносинам суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 106
вказаного Закону (в редакції чинній до
01.01.2011 року) був встановлений механізм
реалізації повноважень органів
пенсійного фонду щодо здійснення
заходів впливу та стягнення недоїмки
страхових внесків, який, серед іншого,
передбачав, що територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом (частина 3).

З набранням чинності 01.01.2011 року Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» здійснення
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також вжиття заходів
впливу та стягнення щодо їх сплати
проводиться в порядку визначеному
вказаним законом для сплати єдиного
внеску, який є консолідованим
страховим внеском, що також включає в
себе страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Розділом VIII Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» частини першу -
дев'яту статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виключено, натомість
статтею 25 цього Закону встановлені
аналогічні заходи впливу та стягнення
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
частиною четвертою даної норми Закону
передбачено, що територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 7 Розділу VIII Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлений
механізм реалізації заходів впливу та
стягнення недоїмки страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та сум штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
згідно якого стягнення заборгованості
із сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Крім того, згідно частини 15 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Як наслідок, до правовідносин
стягнення недоїмки страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, підлягають застосуванню
положення частин 1 - 9 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції Закону, чинній до 01.01.2011 року,
якою визначалися повноваження
територіальних органів пенсійного
фонду надсилати вимогу про сплату
недоїмки страхових внесків.

Частиною 5 статті 106 вказаного Закону
було встановлено, що за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

З наведеного випливає, що оскаржена
позивачем вимога є правомірною та
прийнятою на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений законодавством.

З врахуванням викладеного судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими і
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 03.01.2013 року
в адміністративній справі № 2а-3336/12/0970 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк