Справа № 2а-908/09
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-908/09
Головуючий у 1-й інстанції: Чепурний
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Соснівського району м.
Черкаси на постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 21 жовтня
2009 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Соснівського
району м. Черкаси про перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Соснівського району м.
Черкаси, в якому просила стягнути з
відповідача недоплачені суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки
в розмірі 3045,00 грн.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 21 жовтня 2009 року
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, а також
порушення норм матеріального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою позов
задовольнити.

Постановою апеляційного суду
Черкаської області від 22 липня 2011 року
частково задоволено апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Соснівського району м.
Черкаси, постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 21 жовтня
2009 року змінено - зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Соснівської районної у м.
Черкаси ради здійснити нарахування і
виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ в редакції до внесення змін
Законом України від 28 грудня 2007 року
№107-VI за 2008 рік з врахуванням розміру
виплаченої їй в цьому році вказаної
допомоги.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15 січня 2014 року скасовано
постанову апеляційного суду
Черкаської області від 22 липня 2011 року,
а справу направлено на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вказане рішення мотивовано тим, що суд
апеляційної інстанції не перевірив
обставин відносно дати фактичної
виплати позивачу допомоги на
оздоровлення за 2008 рік, а також не
вирішив питання щодо позовної вимоги
за 2007 рік з урахуванням статті 100 КАС
України у чинній редакції.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, постанова суду
- скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 має статус потерпілої внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 2
(евакуйована із зони відчуження у 1986
році).

В червні 2009 року вона звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
і виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, посилаючись на приписи
ст.. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Разом з тим, відповідач, листом від
12.06.2009 № К-113 повідомив позивача, що
допомога на оздоровлення їй призначена
вірно, відповідно до постанов Кабінету
міністрів України №836 від 26.07.1996 та № 562
від 12.07.2005.

Не погоджуючись з відмовою у
здійсненні перерахунку та вважаючи, що
за 2007-2008 роки їй було недоплачено
допомогу на оздоровлення в загальному
розмірі 3045,00 грн., позивач звернулася до
суду із даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення вимог
позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги, враховуючи вимоги ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 15 січня 2014 року у даній справі,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Стосовно позовних вимог за 2007 рік,
апеляційний суд зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що
даний позов позивачем подано до суду
засобами поштового зв'язку 13.07.2009
(згідно із відтиском поштового
штемпеля відповідного поштового
відділення на конверті).

Відповідно до приписів частин 1 та 2
статті 99 КАС України (в редакції, чинній
на час звернення до суду),
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 102 КАС
України пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Позивач не скористалася наданим їй
процесуальним Законом правом подати
клопотання про поновлення строку
звернення до суду. Колегія суддів
наявності для цього правових підстав
не вбачає.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Таким чином, в даному випадку, на думку
колегії, підлягають застосуванню
положення ст. 100 КАС України в чинній
редакції, згідно з якими
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача недоплачених
сум щорічної допомоги на оздоровлення
за 2007 рік підлягають залишенню без
розгляду.

Стосовно вимог позивача за 2008 рік,
апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з положенням абзацу 7 частини 4
та частини 7 статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (у
редакції, чинній з 9 липня 2007 року)
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей, передбачена
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Пунктом 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
абзаців 2 - 7 частини 1, частини 3, абзаців
2 - 7 частини 4 та частини 7 статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-р/2007 положення
пункту 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
визнані неконституційними з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього рішення.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» статтю 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» викладено в новій
редакції, відповідно до якої щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році - 75 грн., який не
відповідав розміру, встановленому
законами України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

На виконання ухвали Вищого
адміністративного суду від 15.01.2014 №
К/9991/55110/11, апеляційним судом
витребувано у відповідача
підтверджені документально відомості
відносно дати фактичної виплати ОСОБА_2
допомоги на оздоровлення за 2007 та 2008
роки, а також розміру проведених виплат
та підстав для їх проведення.

На підставі отриманих даних, колегією
суддів встановлено, що щорічна
допомога на оздоровлення за 2008 рік
ОСОБА_2 була призначена на підставі
розпорядження відповідача № 700300 від
18.01.2008 у розмірі 75,00 грн. та виплачена
29.01.2008.

З наведеного вбачається, що спірні
правовідносини мали місце між
сторонами саме в січні 2008, тобто до
постановлення Рішень Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року
№10-рп/2008.

Та обставина, що підпункт 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» втратив
чинність з 22 травня 2008 року, тобто з
дати ухвалення рішення про це
Конституційним Судом України, дає
підстави для застосування зазначених
положень статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» лише після
22 травня 2008 року, оскільки відповідно
до положень частини 1 статті 58
Конституції України закони не мають
зворотної дії у часі.

Суб'єкт владних повноважень виплатив
грошову допомогу під час дії
зазначених норм Закону, тому після
прийняття рішень Конституційним Судом
України у нього не виникло додаткових
зобов'язань щодо перерахунку раніше
виплачених позивачу сум щорічної
допомоги на оздоровлення за вказані
роки.

Станом на дату виплати позивачу коштів
на оздоровлення в частині визначення
розмірів цих коштів чинними були лише
положення постанови Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562, на підставі яких і були
проведені відповідні виплати.

За таких обставин, колегія суддів
прийшла до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення вимог
позивача в цій частині.

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, то колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Соснівського
району м. Черкаси на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 21 жовтня 2009 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Соснівського району м.
Черкаси про перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення -
задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 21 жовтня 2009 року -
скасувати.

Позовні вимоги за 2007 рік залишити без
розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.