Справа № 597/1037/13-а 2а/597/45/13
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Справа №
13170/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Каралюса В.М.

суддів:
Матковської З.М., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 11 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання до вчинення певних дій,
-

В С Т А Н
О В И В :

22.08.2013 року позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив, визнати
протиправними дії відповідача про
припинення виконання рішення суду від
14 червня 2011 року, яке вступило в законну
силу та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області виконувати рішення суду від 14
червня 2011 року в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що Постановою
Заліщицького районного суду №
2-а-4965/11/1905 від 14 червня 2011 року їй була
наділена основна і додаткова пенсія
згідно ст. 50,54,39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", про те дана
постанова виконувалась до 01 серпня 2011
року, а на даний момент пенсія
виплачується в неналежних розмірах.

Відповідно до ст. 50 цього Закону,
особам, що віднесені до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія у розмірі 100 % від мінімальної
пенсії за віком. Однак, відповідач в
порушення норм закону, державну та
додаткову пенсії нараховував та
виплачував у значно меншому розмірі.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржив позивач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою задоволити позовні
вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, визнаний особою яка
постраждала від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.5), і є
інвалідом І групи.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 1
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 100 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" обчислення і призначення
пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсій у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по I групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень законів України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» встановлено, що у 2012
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваного судового рішень
вбачається, що при його ухвалені, суд
першої інстанції не допустив порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б бути підставою для
скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Заліщицького
районного суду Тернопільської області
від 11 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
В.С. Затолочний