Справа № 810/5244/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року 810/5244/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Щавінського В.Р., при секретарі
судового засідання - Наталенко Ю.О., за
участю представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області

про визнання протиправними та
скасування рішень, -

В С Т АН О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області з вимогами визнати
протиправним та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від 25.04.2014 р. №,
від 25.04.2014 р. №, від 23.06.2014 р.
№;

- рішення Броварської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області №
від 23.06.2014 р.

У обґрунтування своєї правової позиції
вказує, що Броварською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
проведена документальна планова
виїзна перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1, , за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2013 р., про що складений акт
перевірки від 03.04.2014 № 191/1703/261713534 (далі -
Акт перевірки).

Вказує, що на підставі Акту перевірки,
Броварською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області, з урахуванням
процедури адміністративного
оскарження, прийняті:

- податкове повідомлення - рішення
від 25.04.2014 р. № , яким ФОП ОСОБА_1,
визначене податкове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
5798,40 грн. (в т.ч. за основним платежем -
4230,72 грн.; за штрафними санкціями - 1567,68
грн.).

- податкове повідомлення - рішення
від 25.04.2014 р. № , яким ФОП ОСОБА_1,
визначене податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 11436,75
грн. ( в т.ч. за основним платежем 9379,00
грн.; за штрафними санкціями - 2057,75 грн.);

- податкове повідомлення - рішення
від 23.06.2014 р. № , яким до ФОП
ОСОБА_1 застосована штрафна санкція за
порушення ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчуванн та
послуг» у розмірі 67675,86 грн.;

- рішення № від 23.06.2014, яким
ФОП ОСОБА_1, визначене зобов'язання зі
сплати єдиного внеску в сумі 12233,78 грн. (
в т.ч. за основним платежем - 9787,02 грн.; за
штрафними санкціями - 2446,76 грн.).

Вказує, що позивач не погоджується з
висновками Акту перевірки та вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
та прийняв рішення, що суперечить
законодавству та виходить за межі
повноважень контролюючого органу,
встановлених законами України.

У судових засіданнях представник
позивача підтвердив обставини
викладені у позовній заяві, позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, відзиву на позов не надав,
будь-яких заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи не
заявляв.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівниками Броварської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_1, за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами
якої складено Акт перевірки в якому
були зафіксовані виявлені порушення:

- п.6 ст.128 Господарського кодексу
України та п.177.10 ст.177 ПК України, а саме
Книга не надана та реєструвалась в
Броварській ОДПІ;

- п.177.4 ст.177 ПК України, а саме в
ході перевірки встановлено заниження
чистого оподаткованого доходу на 28204,69
грн.;

- ст. 187 ПК України, а саме заниження
податкових зобов'язань з ПДВ на
загальну суму 4937,00 грн.;

- п. 1 ст. 1, п. 4, 5 ст. 4, п. 2, 3 ст. 7, п. 11
ст. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування», у зв'язку з чим платнику
податків донараховано до сплати єдиний
соціальний внесок за період з 01.01.2011 р.
по 31.12.2013 р. в сумі 9787,02 грн.

- ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За результатами розгляду матеріалів
перевірки Броварською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
винесено податкове повідомлення -
рішення від 25.04.2014 р. № , яким ФОП
ОСОБА_1, визначене податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 5798,40 грн. (в т.ч. за
основним платежем - 4230,72 грн.; за
штрафними санкціями - 1567,68 грн.).

- податкове повідомлення - рішення
від 25.04.2014 р. № , яким ФОП ОСОБА_1,
визначене податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 11436,75
грн. ( в т.ч. за основним платежем 9379,00
грн.; за штрафними санкціями - 2057,75 грн.);

- податкове повідомлення - рішення
від 23.06.2014 р. № , яким до ФОП
ОСОБА_1 застосована штрафна санкція за
порушення ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчуванн та
послуг» у розмірі 67675,86 грн.;

- рішення № від 23.06.2014, яким
ФОП ОСОБА_1, визначене зобов'язання зі
сплати єдиного внеску в сумі 12233,78 грн. (
в т.ч. за основним платежем - 9787,02 грн.; за
штрафними санкціями - 2446,76 грн.).

Надаючи правову оцінку оскаржуваними
податковим повідомленням-рішенням суд
вважає за необхідне вказати наступне.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1
(Орендар) та ПАТ «Українська
комерційно-виробнича фірма
сільськогосподарських підприємств»
(Орендодавець) укладений договір № 7
від 15.02.2011 р. оренди офісного
приміщення. Згідно п. 3.3. цього Договору,
Орендар відшкодовує Орендодавцю
фактичні затрати понесені останнім по
електропостачанню. На підставі
виставлених рахунків-фактур,
підприємець здійснює на користь
Орендодавця сплату передбачених
Договором, орендних платежів та
відшкодовує витрати Орендодавця на
енергопостачання.

Відносини сторін щодо електроенергії,
яка споживається орендарем,
регулюються договором оренди. Такий
договір може передбачати або укладання
орендарем прямого договору з
постачальником електроенергії, або
здійснення розрахунків за
електроенергію з орендодавцем, який в
свою чергу має розраховуватись з
постачальником електричної енергії
(листи НКРЕ від 11.01.2005 р. № 05-39-11/109, від
16.10.2006 р. № 5385/11/17-06).

Таким чином, саме між Орендодавцем та
енергопостачальним підприємством
укладений відповідний договір на
постачання електричної енергії, а
підприємець, діючі в межах укладеного
Договору оренди, здійснює компенсацію
фактичних витрат Орендодавця
понесених у зв'язку з оплатою послуг
електропостачання підприємству -
постачальнику електричної енергії:

- на 5565,69 гри., в 2012 р. за робочий
одяг та послуги ламінації, так як в ході
перевірки не встановлено наявність
виробничих приміщень та потужностей
факт використання робочого одягу не
встановлено, не надано актів виконаних
робіт на послуги ламінації ПВХ.

Судом встановлено, що основними видами
діяльності підприємця є : Код КВЕД 25.12
Виробництво металевих дверей і вікон
(основний); Код КВЕД 31.09 Виробництво
інших меблів; Код КВЕД 22.23 Виробництво
будівельних виробів із пластмас; Код
КВЕД 23.12 Формування й оброблення
листового скла; Код КВЕД 43.32
Установлення столярних виробів.

Для виконання робіт під час здійснення
господарської діяльності, підприємцем
понесені витрати: з придбання робочого
одягу на суму 2 769,54 грн., в т.ч. ПДВ - 461,59
грн., що підтверджується видатковою
накладною від 04.12.2012 № 3837; Рахунком -
фактурою ТОВ «ЄВРОСПЕЦ» від 18.10.2013 р №
3389; податковою накладною від 22.10.2012 № 352,
Платіжним документом від від 22.10.2012 № 71;

- з оплати виконаних ТОВ
«Вікнотрейд» робіт з ламінації
(покриття захисною плівкою) профіля
ПВХ, що підтверджується: актом
здачі-прийняття робіт № АР-0000349 від
25.10.2012 р. на загальну суму 1900,10 грн., в т.ч.
ПДВ - 316,68 грн., Рахунком - фактурою ТОВ
«ВІКНОТРЕЙД» від 25.10.2012 р. № АР-0000352,
податковою накладною від 25.10.2012 р. № 476,
Платіжним документом від 25.10.2012 № 75,
актом здачі-прийняття робіт № АР-0000351
від 29.10.2012 р. на загальну суму 2009,18 грн., в
т.ч. ПДВ - 334,86 грн., Рахунком - фактурою
ТОВ «ВІКНОТРЕЙД» від 29.10.2012 р. № АР-0000354,
податковою накладною від 29.10.2012 р. № 480,
Платіжним документом від 29.10.2012 р. № 84.

- на 860,00 грн., в 2012 р. на послуги
реклами наданої ТОВ «Видавництво
«Передмістя», що не підтверджено
даними обліку вищевказаного
підприємства.

З метою інформування потенційних
замовників, підприємцем отримано від
ТОВ «Видавництво «Передмістя Київ»
послуги з розміщення реклами в
друкованому виданні.

Відповідно до п. «г» пп.138.10.3.п. 138.10 ст. 138
ПК України, до складу витрат
включаються витрати на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів. Факт
отримання послуг підтверджується
відповідями первинним документом
фінансово-господарської діяльності, а
саме актом здачі - прийняття робіт
(надання послуг) від 27.07.2012 р. № ОУ- 00999 на
загальну суму 1032,00 грн., в т.ч. ПДВ - 172,00
грн., а понесені витрати підприємця по
їх оплаті відповідним платіжним
документом від 08.06.2012 р. № 42.

- на 1007,85 грн., в 2013 р. за ТМЦ
придбані у ТОВ «ВКФ «Атлант-Плюс», що не
підтверджено даними обліку
вищевказаного підприємства.

Факт придбання товарно-матеріальних
цінностей у ТОВ «ВКФ «Атлант-Плюс» та
понесені підприємцем у зв'язку з цим
витрати підтверджується: видатковою
накладною від 05.03.2013 р. № 67 на загальну
суму 1209,44 грн., в т.ч. ПДВ - 201,44 грн.;
податковою накладною від 05.03.2013 р. № 14;
платіжним документом від 05.03.2013 р. № 13.

- на 8924,35 грн., в 2013 р. за ТМЦ
придбані у TOB «ТК «БАЗІС», що не
підтверджено даними обліку
вищевказаного підприємства.

Факт придбання товарно-матеріальних
цінностей у ТОВ «ВКФ «Атлант-Плюс» та
понесені підприємцем у зв'язку з цим
витрати підтверджується: видатковою
накладною від 16.07.2013 р. № 751 на загальну
суму 10709,15 грн., в т.ч. ПДВ - 1784,86 грн.;
податковою накладною від 16.07.2013 р. № 751;
Платіжним документом від 16.07.2013 р. № 84.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця. До переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу
(пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу
України).

Витрати у розумінні ПК України - це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення власного капіталу (крім змін
капіталу за рахунок його вилучення або
розподілом власником) (підпункт 14.1.27
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України). При цьому, згідно з підпунктом
138.2 статті 138 Податкового кодексу
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
установлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та

іншими первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського обліку та нарахування
податку.

Таким чином, у разі, якщо платник
податку здійснив певні витрати на
придбання товарів (робіт, послуг) для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності і ці витрати
підтверджуються відповідними
розрахунковими, платіжними і іншими
документами, він має право віднести
такі витрати до складу витрат для
зменшення свого доходу в цілях
оподаткування податком на прибуток. В
свою чергу, витрати з оплати оренди та
робіт з ламінації, придбання робочого
одягу та товарно - матеріальних
цінностей у своїх контрагентів,
понесені підприємцем з метою
використання їх в господарській
діяльності.

Відповідач вважає, що позивач
здійснював реалізацію продукції в
перевіряємих періодах не платникам
ПДВ, але до податкового зобов'язання
суми ПДВ повністю ним не були включені,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання на загальну суму 4937,00 грн.
Суд вважає, що такий висновок,
податкового органу є безпідставним
виходячи з наступного.

Облік виданих податкових накладних
проводиться підприємцем у день
виникнення податкових зобов'язань,
дата виникнення яких визначається
відповідно до вимог статті 187 розділу V
Кодексу. Відповідно до п. 8 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 № 1379 (що дія
в перевіряємих періодах) Усі
примірники податкових накладних,
окремі особливості заповнення яких
викладені в підпунктах 8.1-8.4 цього
пункту, залишаються в особи, що їх
виписала, і зберігаються відповідно до
викладеного в підпунктах 6.1 та 6.4 пункту
6 цього Порядку. Згідно п. 8.1. цього
Порядку, у разі постачання
товарів/послуг покупцю, який не
зареєстрований як платник податку,
включаючи постачання на експорт,
здійснення операцій з натуральних
виплат у рахунок оплати праці фізичним
особам, що перебувають у трудових
відносинах з платником податку, у
рядках «Індивідуальний податковий
номер покупця» та «Номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість (покупця)» проставляється
нуль.

Продаж продукції (робіт, послуг)
здійснювався підприємцем покупцям - не
платникам ПДВ з нарахуванням податку
на додану вартість. Усі примірники
податкових накладних, за вказаними
господарськими операціями
зберігаються у платника податку.
Зазначені податкові накладні
відображені підприємцем в Реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних та Додатку № 5 «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів в рядку
«інші», а суми податку за цими
податковими накладними задекларовані
та враховані при обчисненні податкових
зобов'язань відповідних звітніх
періодів.

Таким чином, висновок податкового
органу про наявності факту заниження
підприємцем податкових зобов'язань з
ПДВ є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, в
акті перевірки, перевіряючими
зроблений висновок про завищення
позивачем податкового кредиту на
загальну суму 4442,00 грн.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Судом встановлено, що позивачем
включені до податкового кредиту суми
податку, що підтверджені:

- податковими накладними виписаними в
перевіряємих періодах ПрАТ
«Українська комерційно-виробнича
фірма сільгосппідприємств» за
відшкодування витрат по
енергопостачанню згідно умов Договору
оренди складського та офісного
приміщення від 15.02.2011 р. № 7;

- податковою накладною виписаною ТОВ
«Видавництво «Передмістя Київ» за
послуги з розміщення реклами в газеті
«Передмістя Київ» на суму ПДВ 173,00 грн.;

- податковою накладною виписаною ТОВ
«ВКФ «Атлант-Плюс» на суму ПДВ - 202,00
грн.;

- податковою накладною виписаною ТОВ
«Базіс» на суму ПДВ - 1785,00 грн.

Як вбачається із змісту п. 198.6. ст. 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. Отримані
підприємцем податкові накладні
виписані платниками цього податку та
містять всі необхідні реквізити
передбачені п. 201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, належними чином
відображені платником податків у
реєстрі отриманих податкових
накладних, який відповідає даним
додатку 5 до податкових декларації з
податку на додану вартість за
перевіряємі період, а тому висновок
відповідача про завищення підприємцем
податкового кредиту на загальну суму
4442,00 грн. є безпідставним.

Як вбачається з матеріалі справи, під
час перевірки податковий орган дійшов
висновку про наявність підстав для
донарахування платнику податку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
9787,02 грн. Зазначений висновок
контролюючого органу прямо пов'язаний
з визначенням підприємцю, за
результатами перевірки, заниженого
оподаткованого доходу за 2011 - 2013 роки у
розмірі 28204,69 грн., що не відповідає
фактичним обставинам описаних вище
господарських операцій. А відтак,
нарахування підприємцю єдиного внеску
в розмірі 9787,02 грн., є незаконним.

Відповідно до акту перевірки,
податковий орган дійшов висновку про
порушення підприємцем вимог ст. 20
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Згідно преамбули Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», цей Закон визначає правові
засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг. Дія його поширюється на усіх
суб'єктів господарювання, їх
господарські одиниці та представників
(уповноважених осіб) суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції у готівковій
та/або безготівковій формі. Відповідно
до ст. 2 цього Закону, розрахункова
операція - приймання від покупця
готівкових коштів, платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо за місцем
реалізації товарів (послуг), видача
готівкових коштів за повернутий
покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської
платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа
щодо оплати в безготівковій формі
товару (послуги) банком покупця або, у
разі повернення товару (відмови від
послуги), оформлення розрахункових
документів щодо перерахування коштів у
банк покупця;

Відповідно до п. 1 та п. 12 ст.3 Закону
України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок, а також
вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Судом встановлено, що в процесі
здійсненя господарської діяльності
між підприємцем та продавцями /
покупцями розрахунки здійснюються
виключно в безготівковій формі через
банківські установи.

Згідно із п.1.4 гл.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року № 22 із
змінами та доповненнями, безготівкові
розрахунки - це перерахування певної
суми коштів з рахунків платників на
рахунки отримувачів коштів, а також
перерахування банками за дорученням
підприємств і фізичних осіб коштів,
унесених ними готівкою в касу банку, на
рахунки отримувачів коштів. Ці
розрахунки проводяться банком на
підставі розрахункових документів на
паперових носіях чи в електронному
вигляді. Згідно із п.12 ст.9 Закону
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
якщо в місці отримання товарів (надання
послуг) операції з розрахунків у
готівковій формі не здійснюються.

Таким чином, дія Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» на поширюється на підприємця,
оскільки останній не використовує в
своїй діяльності РРО, а розрахунки з
покупцями / продавцями здійснював у
безготівковій формі через установи
банку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що висновки контролюючого органу, про
наявність підстав для донарахування
позивачу податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 5 798,40 грн. ( в т.ч. за основним
платежем - 4 230,72 грн.; за штрафними
санкціями - 1567,68 грн.): податку на додану
вартість в розмірі 11 436,75 грн. ( в т.ч. за
основним платежем - 9379,00 грн.; за
штрафними санкціями - 2057,75 грн.); з
єдиного внеску в розмірі 12 233,78 грн. ( в
т.ч. за основним платежем - 9787,02 грн.; за
штрафними санкціями - 2446,76 грн.),
штрафної санкції за порушення закону
про РРО в розмірі 67675,86 гривень. -
безпідставними, а оскаржені податкові
повідомлення - рішення - такими, такі що
підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення від
25.04.2014 р. № Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області.

3. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення від
25.04.2014 р. № Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області.

4. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення від
23.06.2014 р. № Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області.

5. Визнати протиправним та скасувати
рішення Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області № від 23.06.2014 р.

6. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у сумі 194 (сто дев'яносто чотири)
грн. 29 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 20 жовтня 2014 р.