Справа № 802/3008/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/3008/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Богонос М.Б.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.,

за участю:

представника позивача Марченко С.І.

представника відповідача Лукашика О.В.

представника відповідача Попової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької митниці Міндоходів на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сфера" до
Вінницької митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера"
звернулось в суд з адміністративним
позовом до відповідача - Вінницької
митниці Міністерства доходів і зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
картку відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
10.02.2014 за № 401090000/2014/00017 та рішення про
коригування митної вартості товарів №
401000003/2014/000018/1 від 12.02.2014. Крім того,
позивач просить стягнути з Державного
бюджету України на користь ТОВ
"Еко-Сфера" зайво сплачену за митне
оформлення товару суму ПДВ в розмірі
8130,41 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано картку
відмову в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 10.02.2014 за
№ 401090000/2014/00017 та рішення про
коригування митної вартості товарів №
401000003/2014/000018/1 від 12.02.2014. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням Вінницька
митниця Міндоходів оскаржила його в
апеляційному порядку. В своїй
апеляційній скарзі відповідач порушив
питання про скасування постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 18.09.2014 в
частині задоволення позовних вимог та
ухвалення нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги відповідач вказує на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
допущення неповного з'ясування всіх
обставин справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Позивач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача. Власне, в поданих
запереченнях (вх. № 24454/14 від 27 жовтня 2014
року) позивач просить суд апеляційної
інстанції відмовити в задоволенні
апеляційної скарги Вінницької митниці
Міндоходів, в зв'язку з її
безпідставністю та необґрунтованістю
та залишити без змін рішення суду
першої інстанції. На думку позивача,
ним надано достатньо належних доказів,
які підтверджують неправомірність
винесених скаржником рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які прибули до суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, 05.12.2013 між ТОВ "Трініті",
Російська Федерація, (Постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сфера" (Покупець)
укладено Договір № СТ-14 (а.с.54-60).

Відповідно до пункту 2.1 Договору,
постачальник зобов'язується
поставляти Покупцю, а Покупець
приймати та оплачувати соломку (далі
іменовану "Товар") відповідно з
доповненнями, додатками, замовленнями
і специфікаціями якості, які є
невід'ємною частиною цього Договору.
Згідно з умовами п.4.1 Договору, ціна на
товар визначається в Протоколі
узгодження цін, який є невід'ємною
частиною цього договору.

Згідно Додатку № 2 від 29.01.2014 до
Договору №СТ-14 від 05.12.2013 "Протокол
узгодження цін", сторони визначили
соломку U-подібну 1654 (прозора) по ціні 2,20
дол. США за тис.шт (а.с.61). За умовами
пункту 4.3 Договору, Покупець робить 100%
оплату шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
Постачальника.

За вказаним зовнішньоекономічним
контрактом ТОВ "Еко-Сфера" імпортовано
на митну територію України партію
товару - соломка U-подібна (прозора)
вагою масою 2772 кг - 5940,000 тис. шт. на
загальну суму 13068,00 доларів США.

10.02.2014 до Вінницької митниці
декларантом ТОВ "Еко-Сфера" для митного
оформлення товару була подана вантажна
митна декларація № 401090000/2014/002371, в якій
задекларований товар - соломка
U-подібну 1654 (прозора) вагою масою 2772 кг -
5940,000 тис. шт. на загальну суму 13068,00
доларів США, митна вартість якого
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) у розмірі 13 947,44 дол.
США., в національній валюті - 119 240,55 грн.,
до якої ввійшла також вартість послуг
на транспортування товару -879,44 дол.
США., в національній валюті -7500 грн.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у ВМД за №401090000/2014/002371 митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення ( у відповідності з вимогами
ст. 53 Митного кодексу України) Позивач
надав до органу доходів і зборів
наступні документи: міжнародна
автомобільна накладна (CMR) №000903 від
07.02.2014 року; платіжний документ, що
підтверджує вартість товару №10 від
06.02.2014р.; рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору (контракту) про
транспортно-експедиційні, послуги №2
від 10.02.2014р.; прейскурант (прайс-лист)
виробника товару б/н від 01.12.2013р.;
рахунок-фактура (інвойс) №2 від 06.02.2014
року; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №1 від 05.12.2013р.; доповнення
до зовнішньоекономічного договору
(контракту) №2 від 29.01.2014р.;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу №СТ-14 від
05.12.2013р.; договір (контракт) про
перевезення №К12-01 від 02.01.20І2р.;
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2730 від 07.02.2014р.; інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2730
від 07.02.2014р.; резервна позиція №915 від
26.07.2001 року; сертифікат про проходження
товару форми СТ-1 №RUUA від 06.02.2014
року; сертифікат якості №2 від 06.02.2014р.;
копія митної декларації країни
відправлення №10109030/070214/0000336 від 07.02.2014р.

10.02.2014 позивачу відмовлено у митному
оформленні товару та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
401090000/2014/00017, у якій зазначено про
відмову у митному оформленні (випуску)
товарів з таких причин: в процесі
митного контролю та митного оформлення
з'ясовано, що декларантом заявлено
неповні відомості про митну вартість
товару у зв'язку з чим було направлено
запит до спеціалізованого підрозділу
митниці: Вартість скориговано.

В даній картці також зазначено вимогу,
виконання якої забезпечує можливість
прийняття митної декларації, митного
оформлення, випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: "Здійснити
митне оформлення товару з урахуванням
рішення про коригування митної
вартості від 12.02.2014 р. №401000003/2014/000018/1".

За результатами здійснення аналізу
документів поданих разом з МД
№/2014/002371, Вінницькою митницею
винесено рішення про коригування
митної вартості товару № 401000003/2014/000018/1
від 12.02.2014.

Згідно рішення про коригування митної
вартості товарів від 12.02.2014
№401000003/2014/000018/1 Відповідачем 1
визначено митну вартість товару, що
надійшов на адресу суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності - TOB
"Еко-сфера" згідно договору № СТ-14 від
05.12.2013, укладеного з TOB "Трініті" за ціною
18 699,35 дол. США. За інформацією, яка
наявна у митного органу, вартість
ідентичних товарів є вищою в
порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

Для здійснення митного оформлення
товару та пропуску товарів через
митний кордон України позивачем до
митниці подано додаткову декларацію
митної вартості №401090000/2014/002564 від
12.02.2014, згідно з якою митну вартість
імпортованих товарів визначено з
урахуванням рішення митного органу про
корегування митної вартості.

Незгода позивача з карткою відмови та
рішенням про коригування митної
вартості товару слугувала зверненню з
цим позовом до суду. Також, на думку
позивача, ним при здійсненні митного
оформлення товарів зайво сплачено до
державного бюджету ПДВ в сумі 8 130,41 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем подано необхідні документи,
що підтверджують митну вартість
товару, проведення розрахунків згідно
договору № СТ-14 від 05.12.2013, а ціна
визначена позивачем є обґрунтованою,
натомість відповідач не довів
правомірності оскаржених рішень щодо
відмови у визначенні митної вартості
товару на підставі першого методу - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються. Суд першої інстанції
дійшов висновку, що митний орган
неправомірно відмовив позивачу у
визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом,
визначивши митну вартість за резервним
методом, прийнявши рішення про
коригування митної вартості товару та
картку відмови у митному оформленні
(випуску) товарів.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції, з таких підстав.

За приписами статті 49 Митного Кодексу
України (далі - МК України) митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до статтей 51, 53 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Згідно із приписами частини 2 статті 53
МК України, документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
випливає, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.
Зазначена норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах 2 - 4 статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Частиною другою статті 58 МК України
унормовано, що метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Контроль правильності обчислення
декларантом митної вартості товарів
може здійснюватися в тому числі шляхом
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних та подібних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено, тобто з використанням ЄАС,
яка містить відповідну інформацію.

Такої правової позиції дотримується
Верховний Суду України у постанові від
15 жовтня 2013 року у справі №21-270а13 та від
22 жовтня 2013 року у справі №21-342а13, а
також Вищий адміністративний суд
України в ухвалах від 30 січня 2014 року у
справі №К/800/41272/13 та від 17 грудня 2013
року у справі №К/800/28635/13.

При цьому, митниця має повноваження
витребовувати додаткові документи для
перевірки правильності визначення
митної вартості товару, однак такі
повноваження мають бути реалізовані
лише за наявності обґрунтованих
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, митним органом направлено
електронне повідомлення (а.с.46-47)
декларанту з вимогою надання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості, а саме:
каталоги виробника товару,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару, який був зазначений в графі 44 в
ВМД № 401090000/2013/002371 від 10.02.2014, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інформація біржових
організацій про вартість сировини,
виписку з бухгалтерської документації.

У підтвердження митної вартості товару
декларант подав митному органу
прайс-лист виробника товару,
експертний висновок Вінницької ТПП №
0005 від 12.02.2014 року, товарну накладну № 2
від 06.02.2014 року.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про помилковість
доводів митного органу про те, що
позивач не надав документів, які б у
повній мірі підтвердили заявлену ними
митну вартість товару.

Власне за приписами частини 5, 6 статті 53
МК України, забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідачем зазначено, що позивачем
не надані виписки з бухгалтерської
документації, які б підтверджували
балансову вартість товару.

Однак в матеріалах справи міститься
довідка № 100/14 від 12.02.2014 року (а.с.117), де
ТОВ "Еко-Сфера" повідомляє, що виписку з
бухгалтерської документації надати не
можливо у зв'язку з тим, що даний товар
на момент запитування виписки не
надійшов на підприємство.

Суд першої інстанції правильно
зауважив, що інформація щодо
балансової вартості товару формується
під час взяття його на облік
підприємства, а не при здійсненні
митного оформлення при ввезенні товару
митну територію, а тому позиція митного
органу є безпідставною.

Обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про те, що предметом ВМД №
401090000/2013/026931 від 13.12.2013 була соломка
U-подібна (помаранчова), а не соломка
U-подібна (прозора) як про це йдеться МД
№ 401090000/2013/002371 від 10.02.2014 року, тому
підстав для ототожнення товару у
відповідача не було.

Під час митного оформлення в наданих
декларантом додаткових документах
відповідачем виявлено розбіжність, а
саме в прайс-листі виробника товару від
01.12.2013 вартість соломки U-подібна
(прозора) становить 2,8 дол.США/тис. шт.,
що не відповідала вартості зазначеної
в рахунку-фактурі № 2 від 06.02.2014 року,
яка становила 2,20 дол. США/тис. шт.

Відповідно до прайс-листа, що
знаходяться у матеріалах справи, ціна
до 6000000 шт за соломку U-подібна (прозора)
становить 2,80 дол. США, тоді як ціна
більше 6000000 шт соломка U-подібна
(прозора) становить 2,2 дол.США/тис.
шт.(а.с.27).

Водночас, митним органом звертається
увага на те, що соломка U-подібна
(прозора) була доставлена на митний
кордон в кількості 5940,000 тис. шт.,тобто
ціна має становити 2,80 дол. США, а не 2,20
дол. США/тис. шт. як про це зазначає
позивач.

Судом першої інстанції правильно
зазначено, що із аналізу прайс-листа
судом не встановлено чи з однієї
поставки чи з кількох поставок соломки
можуть застосовуватись знижки. Крім
того, як встановлено з листа ТОВ
"Трініті" від 06.03.2014 року ціни зі
знижками застосовуються у разі
збільшення обсягів закупівлі та
беруться в сукупності з іншими
поставками не залежно від виду соломки
(а.с.118).

Також, судом першої інстанції
підставно взято до уваги, що на
підтвердження заявлених відомостей
позивачем суду надані інформація з
рахунків підприємства, а саме
оборотно-сальдові відомості, довідки з
банків про відкриті поточні рахунки, що
підтверджують проведення операцій,
платіжні доручення, картки рахунку, а
також експертний висновок (а.с.79-116, 38).

Оскільки подані позивачем документи
для митного оформлення товару дають
змогу встановити митну вартість
товару, а митним органом не надано
належного обґрунтування причин їх
неврахування для встановлення митної
вартості товару та необхідності
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, то суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
безпідставність відмови у митному
оформленні товарів та коригуванні
митної вартості товару із
застосуванням наступного методу
визначення вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає, що
судом першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1
статті 198, статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
31 жовтня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.