Справа № 810/4543/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року № 810/4543/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання -
Пшику Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
посаді та зобов'язання вчинити певні
дії, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся гр.
ОСОБА_1 з позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати накази №1270 від 27 червня 2014
року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників УДСБЕЗ", №565 від 27 червня 2014
року "По особовому складу" в частині
звільнення позивача, поновити позивача
на посаді заступника начальника
управління - начальника відділу
аналізу, координації роботи та
зонального контролю Управління
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУ МВС України
в Київській області з 27 червня 2014 року,
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу середній заробіток
за час вимушеного прогулу, починаючи з
27 червня 2014 року, допустити постанову
до негайного виконання в частині
поновлення позивача на вказаній посаді
та виплати заробітної плати за час
вимушеного прогулу у межах суми
стягнення за один місяць.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача позовних
вимог не визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову,
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи та пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, судом
встановлено наступне.

Так, згідно наказу № 305 о/с від 29.04.2013
(а.с. 14) ОСОБА_1 з 15.04.2013 працював
заступником начальника Управління -
начальником відділу аналізу,
координації роботи та зонального
контролю Управління Державної служби
по боротьбі з економічною злочинністю
ГУМВС України в Київській області.

Згідно п. 4 наказу ГУ МВС України в
Київській області від 27.06.2014 № 1270 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УДСБЕЗ»
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ на підставі п. 64 «є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, ст. 7
Дисциплінарного статуту ОВС в частині
дотримання законодавства, неухильного
виконання вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ України та ст.
8 цього ж Статуту в частині неналежного
контролю за діями підлеглих та
виконання функціональних обов'язків,
що призвело до порушення ними
службової дисципліни, проявлену
нещирість під час проведення
службового розслідування з метою
покриття факту залишення підлеглим
місця несення служби.

Наказом ГУ МВС України в Київській
області 27.06.2014 № 565 від «По особовому
складу» вирішено, зокрема, звільнити
позивача з органів внутрішніх справ у
запас (із постановкою на військовий
облік) за п. 64 «є» (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Вважаючи накази від 27.06.2014 № 1270 та № 565
протиправними в частинах, що
стосуються позивача, гр. ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом.

Зі змісту наказу ГУ МВС України в
Київській області від 27.06.2014 № 1270 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УДСБЕЗ»
слідує, що 18.06.2014 до ВІОС УКЗ ГУМВС
України в Київській області надійшов
рапорт в.о. начальника УДСБЕЗ ГУ
підполковника міліції Іванчика I.A. про
те, що 12.06.2014 при призначенні на посаду
та вивченні штатної розстановки
підпорядкованого особового складу
встановлено, що на робочому місці без
поважних причин відсутній, зокрема,
старший оперуповноважений в ОВС
відділу боротьби зі злочинами у
бюджетній сфері та захисту бюджетних
коштів УДСБЕЗ ГУ підполковник міліції
Сушко В.І. Крім того, тривалий час
перебуває на лікуванні, зокрема,
старший оперуповноважений відділу
оперативних розробок цього ж
управління майор міліції Голоколосов
Д.С.

При проведення розслідування в
телефонному режимі проведено бесіди з
Голоколосовим Д.С., який повідомив, що
перебуває на лікуванні та по його
закінченню надасть лист
непрацездатності, та про що він
доповідав начальнику відділу.

Згідно з інформацією, наданою УКЗ ГУ
МВС України у Київській області,
Голоколосов Д.С. перебував у відпустці
за 2014 рік з 24.02.2014 по 02.04.2014 на підставі
рапорту від 24.02.2014 та наказу від 31.03. 2014
№ 181 о/с.

При цьому Голоколосов Д.С., маючи доступ
до режиму таємності, без відповідного
дозволу, під час відпустки 06.03.2014 о 12:15
год. здійснив виліт з Аеропорту
«Донецьк-2» до Єгипту та повернувся
13.03.2014 о 13:34 год.

Згідно з наказом від 27.06.2014 № 1270 у діях
Голоколосова Д.С. вбачаються порушення
службової дисципліни, а саме: виїзд за
межі держави без дозволу керівництва
Головного управління при тому, що
останній є носієм таємної інформації
та має доступ до державної таємниці.

Крім того зазначено, що в діях Сушка В.І.
вбачаються порушення службової
дисципліни, а саме: вчинення прогулів
05.05.2014, 30.05.2014, 18.06.2014 та 19.06.2014, виїзд за
межі Київського гарнізону та межі
держави без дозволу керівництва
Головного управління, надання
неправдивої інформації під час
проведення розслідування, неналежне
виконання службових обов'язків, що
виявились у відсутності показників у
роботі.

Зі змісту наказу від 27.06.2014 № 1270 слідує,
що причинами та умовами для порушення
службової дисципліни вказаними
працівниками стали їх особиста
недисциплінованість, порушення
присяги працівника міліції,
невиконання наказів керівництва
Головного управління щодо дотримання
дисципліни та законності,
безконтрольності за їхніми діями і
неналежної організації роботи з боку
начальника УДСБЕЗ полковника міліції
Самари І.M., проявлення нещирості під
час проведення службового
розслідування з метою покриття факту
залишення підлеглими місця несення
служби заступником начальника УДСБЕЗ
ГУ підполковником міліції ОСОБА_1

Зі змісту цього ж наказу слідує, що
підставами для звільнення позивача з
органів внутрішніх справ стало
порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту
ОВС в частині дотримання
законодавства, неухильного виконання
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, сприяння
начальнику у зміцненні службової
дисципліни під час виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
підлеглими та невжитті заходів щодо
припинення цих порушень; ст. 8
Дисциплінарного статуту ОВС.

З урахуванням викладеного суд зазначає
наступне.

В рамках проведення службового
розслідування, починаючи з 27.06.2014 о 23:00
год. та закінчуючи 28.06.2014 о 01:00 год.,
позивача було опитано інспекцією по
особовому складу Управління кадрового
забезпечення в каб. № 86 у приміщенні
ГУМВС України в Київській області по
фактах, викладених в наказі від 27.06.2014 №
1270.

Позивач 28.06.2014 був присутній на
оперативній нараді ГУМВС України в
Київській області, яка проходила в
актовому залі ГУМВС з приводу
розподілу за ОВС осіб по закінченню
навчальних закладів, де виконуючим
обов'язки начальника Управління
кадрового забезпечення ГУМВС
Намоченком А.Г. позивач був
представлений присутнім як заступник
начальника Управління Державної
служби боротьби з економічною
злочинністю ГУМВС України в Київській
області.

З 01.07.2014 по 11.07.2014 та з 14.07.2014 по 25.07.2014
позивач перебував на лікарняному, що
підтверджується листками
непрацездатності, копії яких містяться
в матеріалах справи.

Вийшовши на роботу 28.07.2014, позивачу
стало відомо про те, що згідно
оскаржуваних наказів його звільнено з
органів внутрішніх справ ще 27 червня 2014
року.

Проте, оскаржувані накази є
протиправними, оскільки як зазначено
вище, в рамках проведення службового
розслідування позивача було опитано
Інспекцією по особовому складу
починаючи з 27.06.2014 о 23:00 год. та
закінчуючи 28.06.2014 о 01:00 год., що виключає
можливість винесення наказів 27.06.2014.

Крім того, зі змісту оскаржуваних
наказів слідує, що підставами для
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ стало порушення ст.ст.
7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» (далі -
Дисциплінарний статут ОВС) службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу, дотримуватися норм
професійної та службової етики,
берегти державну таємницю, у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян. їх об'єднань та інших
юридичних осіб, стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою, постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень,
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності га статутного порядку,
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету, з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють,
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Згідно ст. 8 Дисциплінарного статуту
ОВС начальник несе персональну
відповідальність за стан службової
дисципліни і повинен постійно його
контролювати. Начальник зобов'язаний
бути прикладом у дотриманні
законності, службової дисципліни,
бездоганному виконанні вимог Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів, наказів, норм моралі,
професійної та службової етики,
розвивати і підтримувати в підлеглих
свідоме ставлення до виконання
службових обов'язків, честь і гідність,
заохочувати розумну ініціативу,
самостійність, старанність у службі,
уміло застосовувати заходи
дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен
приділяти вивченню індивідуальних
якостей підлеглих, дотриманню
статутних відносин між ними, створенню
здорового морально-психологічного
клімату в колективі, його згуртуванню,
своєчасному запобіганню порушенням
службової дисципліни та виявленню
причин їх учинення, формуванню
нетерпимого ставлення до порушників,
враховуючи при цьому думку колективу
та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про
неприпустимість порушення службової
дисципліни, а в разі вчинення підлеглим
таких діянь за необхідності накласти
на винного дисциплінарне стягнення або
порушити клопотання про накладення
стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх
випадках зобов'язані вимагати від
молодших дотримання службової
дисципліни, зокрема, правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету.

Згідно з функціональними обов'язками
заступника начальника управління -
начальника відділу аналізу,
координації роботи та зонального
контролю Управління Державної служби
боротьби з економічною злочинністю
ГУМВС України в Київській області до
обов'язків та повноважень позивача
входило, зокрема, здійснення
керівництва відділом організації
роботи, моніторингу та зонального
контролю, забезпечення виконання
покладених завдань і безпосередня
відповідальність за їх виконання.

Позивач був прямим начальником для
особового складу відділу організації
роботи, моніторингу та зонального
контролю, розподіляв функціональні
обов'язки між працівниками, здійснював
контроль за роботою підлеглих
співробітників, особисто проводив
заняття з особовим складом. Крім того,
відповідав за організацію роботи та
контролю, станом виконавської
дисципліни, викриття злочинів на
пріоритетних напрямах економіки у
відділах: боротьби зі злочинами у
фінансовій сфері, боротьби зі
злочинами у бюджетній сфері та захисту
бюджетних коштів, боротьбі зі
злочинами у сфері земельних відносин
та на фондовому ринку, відділу захисту
прав інтелектуальної власності УДСБЕЗ
ГУМВС, був безпосереднім їх куратором.

Водночас, згідно оскаржуваних наказів
майор міліції Голоколосов Д.С. працював
на посаді старшого оперуповноваженого
відділу оперативних розробок УДСБЕЗ, а
підполковник міліції Сушко В.І. - на
посаді старшого оперуповноваженого в
ОВС відділу боротьби зі злочинами у
бюджетній сфері та захисту бюджетних
коштів УДСБЕЗ.

З викладеного слідує, що позивач не був
прямим начальником вказаних осіб і до
його функціональних обов'язків не
входило здійснення контролю за роботою
співробітників відділу оперативних
розробок УДСБЕЗ та дотримання ними
службової дисципліни.

Крім того, підполковник міліції Сушко
В.І. фактично працював у відділі
боротьби зі злочинами в базових
галузях та сферах економіки УДСБЕЗ
ГУМВС України в Київській області, а
тому не перебував у підпорядкуванні
позивача як заступника начальника
Управління - начальника відділу
аналізу, координації роботи та
зонального контролю Управління
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУМВС України
в Київській області, що не
заперечувалось відповідачем.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту
ОВС на осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:

- усне зауваження;

- зауваження;

- догана;

- сувора догана;

- попередження про неповну посадову
відповідність;

- звільнення з посади;

- пониження в спеціальному званні на
один ступінь;

- звільнення з органів внутрішніх
справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС
визначено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Отже, при винесенні оскаржуваних
наказів відповідачем допущено
порушення наведених законодавчих норм,
оскільки при визначенні виду
дисциплінарного стягнення не
враховано тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо, а
також не було враховано, що звільнення
осіб рядового і начальницького складу
з органів внутрішніх справ, як вид
стягнення, є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Так, відповідачем не враховано, що за
час проходження служби у ГУМВС України
в Київській області позивач мав
наступні заохочення: медаль «За
сумлінну службу» 1 ступеню, Подяку
Української секції Міжнародної
поліцейської асоціації за зразкове
виконання службового та громадського
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч
наведеним вимогам відповідач як
суб'єкт владних повноважень не довів
правомірності своїх дій.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що наявні в
матеріалах справи докази та
встановлені в ході її розгляду
обставини справи спростовують доводи
відповідача про вчинене позивачем
правопорушення, у зв'язку з чим
оскаржувані накази є протиправними та
підлягають скасуванню.

Згідно ст. 235 Кодексу законів про працю
України у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження заробітної плати, іншого
грошового утримання у відносинах
публічної у межах суми стягнення за
один місяць та поновлення на посаді.

З наявної в матеріалах справи довідки
від 28.07.2014 № 1497 (а.с. 20) слідує, що у липні
2014 року заробітна плата позивача
становила 9 146,93 грн., у зв'язку з чим
рішення суду в частині виплати
позивачу вказаної суми заробітної
плати та поновлення його на займаній
посаді підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за
клопотанням однієї зі сторін визначає
грошовий розмір судових витрат, які
повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач з клопотанням про
відшкодування судових витрат не
звертався, дане питання при прийнятті
рішення у справі судом не
розглядається.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 97, 98, 122, 158-163, 167,
186, 254, 256 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправними та скасувати
накази Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області від 27.06.2014: № 1270
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УДСБЕЗ»
та № 565 «По особовому складу» - в
частині звільнення ОСОБА_1 з посади
заступника начальника управління -
начальника відділу аналізу,
координації роботи та зонального
контролю Управління Державної служби
боротьби з економічною злочинністю ГУ
МВС України в Київській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника
начальника управління - начальника
відділу аналізу, координації роботи та
зонального контролю Управління
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУ МВС України
в Київській області з 27 червня 2014 року.

Зобов'язати Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу, починаючи з
27.06.2014.

Допустити постанову до негайного
виконання в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді заступника начальника
управління - начальника відділу
аналізу, координації роботи та
зонального контролю Управління
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю ГУ МВС України
в Київській області з 27 червня 2014 року.

Допустити постанову до негайного
виконання в частині виплати ОСОБА_1
заробітної плати за час вимушеного
прогулу у межах суми стягнення за один
місяць у розмірі 9 146 (дев'ять тисяч сто
сорок шість) грн. 93 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 16 вересня 2014 р.