Справа № 822/3695/14
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3695/14

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

28 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

секретар судового засідання: Сокольвак
Ю.В.

за участю:

представника відповідача: Заверухи В.О.

представника позивача: Шикер С.А.

представника позивача: Скоропада Д.О.

представника позивача: Корсун А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Славутської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини (далі - позивач)
до Шепетівської об'єднананої державної
фінансової інспекції (далі -
відповідач) про визнання нечинним п. 2
Вимоги ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: визнати
нечинним п. 2 Вимоги щодо усунення
порушень, виданої відповідачем від
04.08.2014 № 3-33/2112.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19.09.2014
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі та просив
колегію суддів її задовольнити.

Представники позивача заперечили
проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
посадовими особами відповідача з 02.06.2014
по 23.07.2014 проведено перевірку
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2011 по 31.05.2014.
Результати вказаної ревізії знайшли
своє відображення в акті від 25.07.2014
№3-35/44.

Начальником Шепетівської ОДФІ з метою
усунення виявлених ревізією порушень
на адресу позивача 04.08.2014 направлено
вимогу №3-33/2112.

Водночас п. 2 вказаної вимоги
встановлено, що в порушення вимог
пунктів 1,2,4 "Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці", затвердженого Постановою КМУ
від 01.08.1992 №442, без проведення атестації
робочих місць позивачем проведено
зайве нарахування та виплату доплат за
шкідливі умови праці працівникам на
загальну суму 67200,68 грн., як наслідок,
зайво проведено нарахувань на
заробітну плату та перераховано
єдиного внеску на загальну суму 24393,84
грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
Постанова Кабінету Міністрів України
"Про умови оплати праці працівників
підприємств, установ і організацій
державної ветеринарної медицини" від
11.12.1998 № 1960, не ставить обов'язок
проведення доплат до заробітної плати
в залежність від проведення атестації
робочих місць (порядок проведення якої
і визначається Постановою КМУ № 442 від
01.08.1992), а тому нарахування та виплата
доплат за шкідливі умови праці без
проведення атестації робочих місць
працівникам здійснена відповідно до
норм чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Закон України «Про оплату праці» від
24.03.1995 № 108/95-ВР визначає економічні,
правові та організаційні засади оплати
праці працівників, які перебувають у
трудових відносинах, на підставі
трудового договору з підприємствами,
установами, організаціями усіх форм
власності та господарювання (далі -
підприємства), а також з окремими
громадянами та сфери державного і
договірного регулювання оплати праці і
спрямований на забезпечення
відтворювальної і стимулюючої функцій
заробітної плати.

Статтями 15, 16 Закону передбачено, що
форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами. У
разі, коли колективний договір на
підприємстві не укладено, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником), що представляє
інтереси більшості працівників, а у
разі його відсутності - з іншим
уповноваженим на представництво
органом. На підприємствах і в
організаціях, які знаходяться на
госпрозрахунку і отримують дотації з
бюджету, організація оплати праці
здійснюється відповідно до статті 15
цього Закону, але в межах, визначених
для них у встановленому порядку сум
дотацій та власних доходів з
урахуванням умов, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Водночас, згідно п.1,2,4 Постанови КМУ
«Про порядок проведення атестації
робочих місць за умовами праці" від
01.08.1992 №442 атестація робочих місць за
умовами праці (надалі - атестація)
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником
або уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення,
пільги та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

При цьому, атестація проводиться
атестаційною комісією, склад і
повноваження якої визначається
наказом по підприємству, організації в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на
5 років.

Разом з тим відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації. Позачергово
атестація проводиться у разі
докорінної зміни умов і характеру
праці з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу,
профспілкового комітету, трудового
колективу або його виборного органу,
органів Державної експертизи умов
праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Зокрема позивачем здійснювалась
доплата доплат до заробітної плати
працівникам у відповідності до
Постанови КМУ "Про умови оплати праці
працівників підприємств, установ і
організацій державної ветеринарної
медицини" від 11.12.1998 №1960 (далі -
Постанова №1960).

Пунктом 1 Постанови №1960 передбачено, що
працівникам підприємств, установ і
організацій державної ветеринарної
медицини: безпосередньо зайнятим на
роботах із шкідливими умовами праці і
на роботах з особливо шкідливими
умовами праці провадяться доплати в
розмірі відповідно до 12 і до 24
відсотків посадового окладу за
переліком посад згідно з додатками 1 і 2.

Працівники підприємств, установ і
організацій державної ветеринарної
медицини, які займають посади,
визначені зазначеними додатками,
вважаються постійно зайнятими на
роботах із шкідливими (особливо
шкідливими) умовами праці незалежно
від фактичного часу роботи в таких
умовах. Оплата праці за час роботи в
осередках інфекційних хвороб тварин,
визначених згідно з додатком 3,
провадиться в розмірі подвійного
посадового окладу.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що Постанова № 1960, яка
містить спеціальні норми, що
регламентують спірні правовідносини,
не ставить обов'язок проведення доплат
до заробітної плати в залежність від
проведення атестації робочих місць
(порядок проведення якої і
визначається Постановою КМУ № 442 від
01.08.1992 року.)

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
задоволення заявлених вимог у спосіб
та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 листопада 2014 року .

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.