Справа № 2а-933/12
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа №
82180/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Прокурора Кам'янка -Буського району
Львівської області та управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області на постанову Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
13.12.2011 року у справі за позовом
Прокурора Кам'янка-Буського району
Львівської області в інтересах ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В
И Л А :

Прокурор Кам'янка-Буського району
Львівської області в інтересах ОСОБА_1
15.06.2010 року звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про визнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання здійснити
донарахування та виплату за період з
09.07.2007 року по час прийняття рішення по
справі щомісячне підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням абз.1 ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум за
вказаний період. (з урахуванням
уточнення позовних вимог а. с. 19-21).

Постановою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 13.12.2011 року
позовні вимоги задоволено частково,
визнано протиправною бездіяльність
відповідача, зобов'язано здійснити
донарахування та виплату позивачу за
період з 15.06.2009 року по 22.07.2011 року
включно щомісячне підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, відповідно ст.6 Законом України
«Про соціальний захист дітей війни», з
урахуванням абз.1 ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум за даний період. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області, та Прокурор Кам'янка -Буського
району Львівської області оскаржили
його в апеляційному порядку вважають
постанову суду прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області апеляційну скаргу мотивує тим,
що ст. 7 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» передбачено, що
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області здійснює свої
повноваження по ефективному
використанню коштів Пенсійного фонду
України, реалізація нормативних
приписів і пенсійних програм
здійснюється шляхом фінансування
пенсійних виплат за рахунок чітко
визначених прибутковою частиною
бюджету Пенсійного фонду України
джерел і відповідно до конкретних
напрямів витратної частини бюджету
Пенсійного Фонду України.

Крім того УПФУ вказує, що судом першої
інстанції неправильно застосовано
положення ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки ч.3 ст.28 даного
Закону встановлено, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений на
рівні прожиткового мінімуму,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно із Законом України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування». Тому просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити
повністю.

Прокурор Кам'янка-Буського району
Львівської області у своїй апеляційній
скарзі посилаючись на неправильне
застосування норм процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції змінити, та позов задоволити
в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, а відтак має право на
встановлене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії.

Стосовно частини позовних вимог за 2009
рік, то відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» (у редакції від 18.11.2004, чинній у
2009 році) дітям війни пенсії або
щомісячне грошове довічне утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже враховуючи вище наведене та
вимоги ст.99 КАС України (в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин), позовні вимоги
підлягають задоволенню за 2009 рік.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2010 рік» дію ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» не
зупинено. Відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет на 2010 рік»
розміри державних соціальних гарантій
на 2010 рік, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 6 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову N 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене, стаття 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підлягає застосуванню до
набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто по 22 липня 2011 року включно.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії за 2011 рік, то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що такі підлягають
задоволенню по 22.07.2011 року включно.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірного
підвищення правильно покладено на
відповідача у справі. При цьому колегія
суддів вважає, що конкретні розрахунки
розміру допомоги повинен визначити
відповідач в межах передбачених
Конституцією та законами України
повноважень.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також звертає увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбаченого Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії, не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И
В :

апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області та Прокурора Кам'янка-Буського
району Львівської області - залишити
без задоволення, а постанову
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 13.12.2011 року у
справі № 2а-933/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі. На
ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Р.М.
Гулид

судді
С.М.
Кузьмич

В.М.
Каралюс