Справа № 2а-1326/489/12
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа №
80434/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Гулида Р.М.,

суддів:
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Франківського районного суду м. Львова
від 05.03.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі м.
Львова про нарахування підвищення до
пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О
В И В:

В січні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до УПФУ про нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з вересня по грудень 2012 року,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Франківського районного
суду м. Львова від 05.03.2012 року
адміністративний в задоволенні позову
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі м.
Львова про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними,
зобов'язання нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії, як дитині війни -
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволити.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Сторони не заявляли клопотання про
розгляд справи за його участю, тому
колегія суддів вважає за можливе
розглядати страву в порядку
письмового провадження згідно ст.197 КАС
України, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19 червня 2011 року.
Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст.
14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене суд першої
інстанції прийшов вірного висновку про
відмову в задоволенні вимог позивача з
вересня 2011 року.

Відповідно до прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", норми і положення
статтей 5, 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України .

Дані положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік",
Конституційним судом України не
визнавались неконституційними, а тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з 2012 рік.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Франківського
районного суду м. Львова від 05.03.2012 року
у справі № 1326/1030/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Р.М.
Гулид

судді
С.М. Кузьмич

В.М. Каралюс