Справа № 2а/0270/4017/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2014 р. м. Київ
К/9991/15784/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу Вінницької митниці

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.10.2011

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012

у справі № 2а/0270/4017/11

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Лайєн" (далі - ТОВ
«Лайєн»)

до Вінницької митниці

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ТОВ «Лайєн» звернулося
до Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 19.08.2011 № 30.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.10.2011,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2012, позов задоволено. У
прийняття цих судових актів попередні
судові інстанції виходили з того, що
Вінницькою митницею було дозволено
ввезення позивачем товару - «мішків
паперових» як зворотної тари у режимі
тимчасового ввезення з умовним
звільненням від сплати митних
платежів, у зв'язку з чим подальше
нарахування ТОВ «Лайєн» податкового
зобов'язання з ПДВ згідно з оспорюваним
податковим повідомленням-рішенням є
неправомірним.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, Вінницька митниця звернулася
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалені у справі
судові акти та відмовити у позові. На
обґрунтування касаційних вимог
скаржник зазначає, що з огляду на
непридатність ввезених паперових
мішків для багаторазового
використання у ТОВ «Лайєн» не виникло
право на пільговий режим оподаткування
ПДВ при декларуванні цього товару у
режимі тимчасового ввезення; виявлені
ж факти заниження позивачем митних
платежів обумовлюють законність
оспорюваного донарахування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне задовольнити розглядувані
касаційні вимоги з урахуванням такого.

Як встановили суди, Вінницькою
митницею було проведено невиїзну
документальну перевірку по дотриманню
положень законодавства України з
питань митної справи ТОВ «Лайєн» під
час здійснення митного оформлення
товару «мішки паперові» за період з
20.07.2008 по 20.01.2011.

Результати цієї перевірки висвітлені в
акті від 04.08.2011 № 0011/11/401000000/, в
якому зазначено, що за вантажною митною
декларацією від 18.01.2011 № 401000013/2011/000430
ТОВ «Лайєн» було здійснено митне
оформлення товару «Паперові мішки
двошарові порожні з нанесенням
кольорового малюнку, розміром 18х42х12 см
для пакування деревного вугілля, яке
використовуються в побуті (для
барбекю), розраховано на вагу 1,5 кг,
об'єм мішка 7,5 л, торгова марка «АН» (Albert
Heijn), країна виробник - Італія» у
кількості 104 000 шт.

Митне оформлення цього товару було
здійснено у режимі тимчасового
ввезення із застосуванням умовного
повного звільнення від оподаткування
ПДВ з підстав належності зазначеного
товару до зворотної тари.

Так, у графі 37 ВМД від 18.01.2011 №
401000013/2011/000430 зазначено код особливостей
переміщення товарів через митний
кордон України - «GF», який відповідно до
Класифікатора особливостей
переміщення товарів через митний
кордон України, затвердженого наказом
Держмитслужби від 12.12.2007 № 1048 (що діяв
на час декларування цього товару),
означає «Зворотне вивезення (ввезення)
контейнерів, піддонів, упаковок,
етикеток і марок акцизного збору, що
були тимчасово ввезені (вивезені)
відповідно до положень Додатка B.3 до
Конвенції про тимчасове ввезення».

За висновком Вінницької митниці,
зазначені паперові мішки не є тарою, що
придатна для повторного використання,
у зв'язку з чим при їх декларуванні
позивачем не були дотримані умови
положень Додатку В.З. Конвенції про
тимчасове ввезення від 26.06.1990
(Стамбульської конвенції), статті 206
Митного кодексу України, що призвело до
неправомірного застосування позивачем
умовного повного звільнення від
оподаткування.

На підставі цього відповідачем було
прийнято оспорюване податкове
повідомлення-рішення, згідно з яким ТОВ
«Лайєн» донараховано грошове
зобов'язання з ПДВ у сумі 20457,13 грн. (у
тому числі 20456,13 грн. за основним
платежем та 1 грн. за штрафними
санкціями).

Відповідно до статті 204 Митного кодексу
України (який діяв на момент виникнення
спірних правовідносин) тимчасове
ввезення - це митний режим, відповідно
до якого товари можуть ввозитися на
митну територію України з обов'язковим
наступним поверненням цих товарів без
будь-яких змін, крім природного
зношення чи втрат за нормальних умов
транспортування.

В силу вимог статті 206 цього Кодексу
дозвіл на тимчасове ввезення на митну
територію України (тимчасове вивезення
за межі митної території України) під
зобов'язання про зворотне вивезення
допускається щодо, зокрема,
контейнерів, піддонів, упаковки, а
також будь-яких інших товарів, що
ввозяться (вивозяться) у зв'язку з
якою-небудь комерційною операцією, але
ввезення яких саме по собі не є
комерційною операцією.

У розділі 1 «Тимчасовий ввіз»
Спеціального додатка G Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур (далі -
Кіотська конвенція), укладеної 18.05.1973
(набрала чинності 25.09.1974), визначено, що
дозвіл на тимчасовий ввіз з повним
умовним звільненням від мита та
податків повинен надаватися стосовно
товарів, перерахованих у додатках до
Конвенції про тимчасове ввезення
(Стамбульська Конвенція), в тому числі:
пункт 3) «Контейнери, піддони, упаковки,
зразки та інші товари, що ввозяться в
рамках торгової операції», згадані в
додатку В.З». При цьому, у коментарях
Всесвітньої митної організації до
Кіотської конвенції в Рекомендаціях до
Спеціального додатку G «Тимчасовий
ввіз» зазначено, що положення Додатку
В.З до Конвенції про тимчасове ввезення
застосовується до упаковки, яка
придатна для повторного використання.

Отже, тара, яка не придатна для
повторного використання, не підпадає
під визначення «упакування» у тому
значенні, в якому це поняття
використовується в Додатку В.З до
Стамбульської Конвенції, а тому не
підлягає ввезенню у режимі тимчасового
ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування.

У пункті 4 розділу 1 Інструкції про
порядок заповнення вантажно-митної
декларації, затвердженої наказом
Держмитслужби України від 09.07.1997 № 307
(яка діяла на момент митного оформлення
розглядуваного товару), первинну тару
(упаковку) визначено як тару (упаковку),
що невіддільна від товару до його
споживання і в якій товар подається до
роздрібного продажу.

Згідно з пунктом 2 Порядку збирання,
сортування, транспортування, переробки
та утилізації використаної тари
(упаковки), затвердженого наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
02.10.2001 № 224:

- упаковка - це технічний засіб чи
комплекс засобів з розміщеним у ньому
товаром, який забезпечує захист товару
від пошкоджень та втрат у процесі
транспортування, зберігання та
продажу, а довкілля - від забруднень;

- тара - це основний елемент упаковки,
що є виробом для розміщення товару;

- використана тара (упаковка) - це тара
(упаковка), яка була застосована для
пакування, транспортування продукції,
що повністю або частково втратила свої
первісні якості і не підлягає
подальшому використанню за своїм
прямим призначенням;

- зворотна тара - це тара
багаторазового використання, що
належить до вторинних матеріальних
ресурсів і підлягає повторному
використанню.

З огляду на наведені положення
національного законодавства України
та міжнародного права Вищий
адміністративний суд України
погоджується з висновком Вінницької
митниці про те, що паперові мішки для
деревного вугілля, призначеного для
використання в якості палива, не можуть
бути віднесені до зворотної тари,
оскільки не є тарою багаторазового
використання і не підлягають
повторному використанню. Наведений
висновок також підтверджується
технічними документами, що
регламентують виробництво вугілля
деревного, упаковку, маркування,
транспортування та зберігання
продуктів лісохімічних, мішків
паперових, призначених для сипучої та
штучної продукції, а саме:

- ГОСТ 7657-84 «Вугілля деревне. Технічні
умови», пунктом 5.1 розділу 5 «Пакування,
маркування, транспортування та
зберігання» якого передбачено, що
вугілля деревне поставляється в
упакованому вигляді або насипом,
упаковується у паперові мішки по ГОСТ
2226, які зашиваються або зав'язуються;

- ГОСТ 28670-90 «Продукти лісохімічні.
Пакування, маркування, транспортування
і зберігання», згідно з яким для
пакування лісохімічних продуктів
застосовують споживчу і транспортну
тару, при пакуванні у паперові мішки
відкритий кінець мішка має бути
зашитий машинним способом (пункт 1.1);

- ГОСТ 2226-88 «Мішки паперові. Технічні
умови», згідно з якими заповнені
відкриті мішки повинні зашиватися на
швейних машинах класу 38-А або інших
аналогічних спеціально пристосованих
для цього машинах (підпункт 5.2.4 пункту
5.2).

В силу вимог статті 685 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар у тарі та (або)
в упаковці, якщо інше не встановлено
договором купівлі-продажу або не
випливає із суті зобов'язання, товар
повинен бути переданий у тарі та (або)
упакований звичайним для нього
способом в упаковку, а за їх
відсутності - способом, який забезпечує
схоронність товару цього роду за
звичайних умов зберігання і
транспортування, якщо договором
купівлі-продажу не встановлено вимог
щодо тари та (або) упаковки, та
продавець, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язаний передати покупцеві товар
у тарі та (або) в упаковці, які
відповідають вимогам, встановленим
актами цивільного законодавства.

Враховуючи викладене та зважаючи на те,
що зовнішньоекономічним контрактом
від 20.12.2010 № 20122010, укладеним ТОВ «Лайєн»
(постачальник) та фірмою GREEN HOLDING
(Бельгія, покупець) передбачено
поставку товару - вугілля деревного в
упаковці, наданій покупцем, мішки
паперові для пакування вугілля
деревного не є тарою зворотною у
розумінні поняття «тара
багаторазового використання», а є
умовою пакування товару на експорт
відповідно до зовнішньоекономічного
договору.

За вказаних обставин слід погодитися з
правовою позицією відповідача по
справі про відсутність у ТОВ «Лайєн»
підстав для застосування податкових
пільг при митному оформленні товару
«мішки паперові, призначені для
пакування деревного вугілля», що
обумовлює законність оспорюваного
донарахування.

При цьому у даному випадку суди
безпідставно розцінили факт пропуску
Вінницькою митницею розглядуваного
товару на митну територію України у
режимі тимчасового ввезення як
підставу для звільнення позивача від
обов'язку сплатити ПДВ, що підлягало
перерахуванню при розмитненні цього
товару.

Адже за правилами статті 69 Митного
кодексу України незалежно від
закінчення операцій митного контролю,
оформлення та пропуску товарів і
транспортних засобів митний контроль
за ними може здійснюватися, якщо є
достатні підстави вважати, що мають
місце порушення законодавства України
чи міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

З урахуванням викладеного Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне скасувати ухвалені у справі
судові акти та відмовити у позові за
необґрунтованістю.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Вінницької митниці
задовольнити.

2. Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.10.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012 у
справі № 2а/0270/4017/11 скасувати.

3. У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова