Справа № 239/620/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 р.Справа №
239/620/14-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Новогродівці Донецької
області на постанову Новогродівського
міського суду Донецької області від
25.09.2014р. по справі № 239/620/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Новогродівці Донецької
області

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

19.08.2014 року позивач, ОСОБА_1, звурнувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просив: визнати протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в м. Новогродівці Донецької
області щодо вилучення зі складу
середньомісячної заробітної плати при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких сплачувалися
страхові внески на державне пенсійне
страхування; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з урахуванням повної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
які враховуються при обчисленні
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", та з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 17 червня 2013 року.

Постановою Новогродівського міського
суду Донецької області від 25.09.2014 року
задоволено адміністративний позов.
Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Новогродівка Донецької області щодо
вилучення зі складу середньомісячної
заробітної плати позивача при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця, матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких сплачувалися
страхові внески на державне пенсійне
страхування. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Новогродівка Донецької області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивачу з урахуванням повної
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії, відповідно до
Закону України "Про державну службу", та
з яких сплачено страхові внески на
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування з 17.06.2013 року.

Не погодившись із судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новогродівці Донецької області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Новогродівського міського суду
Донецької області від 25.09.2014 року, та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Виходячи з приписів п. ч.2 ст.197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційних скарг, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

ОСОБА_1 з 16.12.2010 року перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м. Новогродівці Донецької області, та
отримує пенсію відповідно до ст.21
Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування".

07.08.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новогродівці Донецької області з
письмовим зверненням № 30/07-17 з питання
правильності призначення пенсії
згідно Закону України "Про службу в
органах місцевого самоврядування".

15.08.2014 року листом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області за
вих.№30/Г-17-01-30 позивачу було
повідомлено, що заробітну плату, яка
враховується при обчисленні пенсії,
було розраховано згідно зі статтею 21
Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування" та
постановою Кабінету Міністрів України
№865 від 31.05.2000 року, виходячи з
наступних її складових: посадового
окладу, надбавки за вислугу років,
доплати за ранг, а також надбавки за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи,
премії та разової премії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
отримані позивачкою суми виплат, з яких
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, повинні
були бути включені відповідачем до
заробітку, з якого обчислюється пенсія
державного службовця.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно частини 7 статті 21 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування" від 7 червня 2001 року N
2493-III в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачці, пенсійне
забезпечення посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Згідно частини 2 статті 37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачці) (далі - Закон № 3723-XII),
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань, на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, не враховуються при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця, оскільки такі види виплат не
включаються до складу заробітної плати
державного службовця, є помилковим.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на відсутність підстав для
проведення перерахунку пенсії
позивачу, оскільки зазначені види
виплат не можуть зараховуватись до
складу заробітної плати при обчисленні
розміру пенсії, є безпідставними з
огляду на норми ст. 33, 37 Закону України
"Про державну службу", ст. 66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для проведення перерахунку
пенсії позивача є отримані нею довідка
про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу" за
вих.№01-15/321 від 13.06.2013року, а також
довідка про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" за вих.№01-15/322 від
13.06.2013 року. Зазначені документи дають
право для проведення перерахунку
раніше призначеної пенсії.

Колегія суддів зазначає, що Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області,
відмовляючи у проведенні перерахунку
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії - діяв не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
Законами України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Про пенсійне
забезпечення", а тому колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги про
зобов'язання здійснити позивачеві
перерахунок пенсії з урахуванням
зазначених видів виплат є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
19.08.14 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів відзначає, що даною
статтею визначаються строки звернення
до адміністративного суду з
адміністративним позовом з метою
досягнення юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними. Строк звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом - проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 19.02.14
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення
позивачу строку на звернення до суду з
позовом суд першої інстанції не навів
підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог по
18.02.14 року - підлягає скасуванню, з
залишенням цієї частини позовної заяви
без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ст.
198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області -
задовольнити частково.

Постанову Новогродівського міського
суду Донецької області від 25.09.2014 року
по справі № 239/620/14-а скасувати в
частині задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новогродівці Донецької області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату доплати до пенсії у
відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" з
17.06.2013 року по 18.02.14 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новогродівці Донецької області про
визнання протиправною бездіяльності
та забов'язання здійснити перерахунок
та виплату доплати до пенсії у
відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" з
17.06.2013 року по 18.02.14 року - залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову
Новогродівського міського суду
Донецької області від 25.09.2014 року по
справі № 239/620/14-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис) Чалий
І.С.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. П’янова Я.В.