Справа № 361/4637/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
361/4637/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретар судового засідання
Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Броварах та Броварському
районі Київської області на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 08 серпня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Броварах та Броварському
районі Київської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області, в якому просила:
визнати дії управління Пенсійного
фонду України у місті Бровари та
Броварському районі Київської області
щодо відмови позивачу у травні 2014 року
в перерахунку пенсії із включенням до
складу заробітної плати, з якої
обраховується пенсія, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати - протиправними;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії
у розмірі 86% від заробітної плати
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» у редакції, чинній на
час призначення пенсії та п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року №865 № «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії», у
редакції, чинній на час призначення
пенсії, з урахуванням у складі
заробітної плати, з якої
обраховувалася пенсія, поряд з іншими
складовими також матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, починаючи
з 15 грудня 2013 року з урахуванням
проведених раніше виплат.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 08 серпня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України
у м. Броварах та Броварському районі
Київської області з січня 2010 року та
отримує пенсію за віком як службова
особа органів місцевого
самоврядування відповідно до ст.. 37
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 86% від суми заробітної плати.

19.05.2014 року позивач звернулася до
управління із заявою про проведення
перерахунку її пенсії, врахувавши у
заробітну плату для обчислення пенсії
індексацію, матеріальну допомогу на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, при цьому
позивачем було надано довідку №3-1/147
від 16.05.2014, видану Управлінням
економіки Броварської міської ради про
складові заробітної плати за останні 24
місяці роботи.

Листом від 27.05.2014 року №4011/05 їй було
відмовлено у перерахунку пенсії та
роз'яснено, що пенсія призначена
відповідно до вимог діючого
законодавства, тому підстави для
перерахунку пенсії згідно наданої
довідки відсутні.

У зв'язку із цим позивач звернулася до
суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати і оскільки на такі
виплати державним службовцям, як
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а також
премії надбавки та індексацію
нараховуються та утримуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року - єдиний соціальний внесок, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність судового
рішення, зазначив про відсутність
підстав для проведення перерахунку
пенсії позивачу, оскільки чинним
законодавством не передбачено
врахування в заробіток для обчислення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про
службу у органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби
не менше 10 років, здійснюється у
порядку, визначеному законодавством
України про державну службу.

За змістом частин 2 та 5 статті 37 Закону
України «Про державну службу» (в
редакції, на час призначення позивачу
пенсії) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входять: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 402/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6
листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року
(№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14
відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014
року (справа № 21-134а14), Верховний Суд
України звернув увагу, що перевага у
таких випадках має надаватись не
положенням законів України "Про
державну службу" та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними,
а спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З матеріалів справи вбачається, що для
проведення нарахування пенсії позивач
до заяви додала довідку №3-1/147 від
16.05.2014, видану Управлінням економіки
Броварської міської ради про складові
заробітної плати за останні 24 місяці
роботи що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», а саме за період
роботи з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2009
р., у якій в графі «інші виплати»
вказано серед іншого розміри
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, індексація. В довідці також
зазначено про те, що на всі виплати,
включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог та наявності правових
підстав для їх задоволення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Так, позивач до суду звернулася 13
червня 2014 року, при цьому просила
задовольнити позовні вимоги з 15 грудня
2013 року, тобто в межах встановленого
процесуальним Законом шестимісячного
строку.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову.

В той же час, враховуючи викладене вище,
судова колегія вважає, що доводи
апелянта висновків суду не
спростовують, є помилковими, тому не
приймаються до уваги, оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області на постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 08 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без задоволення, а
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 08 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.