Справа № 2а-7966/10/0870
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
м. Київ К/9991/65054/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Ланченко Л.В.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.05.2011

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2012

у справі № 2а-7966/10/0870

за позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Запорізької
області Державної податкової служби

до Військового
Радгоспу «Дніпровський»

про стягнення податкового
боргу

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби (далі по тексту -
позивач, ДПІ у Шевченківському районі
м. Запоріжжя) звернулась до суду з
позовом до Військового Радгоспу
«Дніпровський» (далі по тексту -
відповідач) про стягнення податкового
боргу на загальну суму 155049,48 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.05.2011, яка
залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2012,
позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто з Військового Радгоспу
«Дніпровський» на користь державного
бюджету Шевченківського району м.
Запоріжжя суму заборгованості з
податкового боргу з податку на додану
вартість у сумі 109834,40 грн.; в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, станом на 10.09.2010 за
відповідачем рахується заборгованість
з податку на додану вартість за
поданими деклараціями в розмірі 109834,40
грн., в т.ч. пеня в сумі 405,40 грн. Крім того
за відповідачем рахується податковий
борг з орендної плати за земельні
ділянки на суму 30607,21 грн., в т.ч. пеня на
суму 28077,98 грн., податковий борг з
комунального податку в сумі 241,00 грн.,
податковий борг відносно податку з
власників належних транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів в розмірі 996,07 грн.,
податковий борг відносно порушення
законодавства про не патентування та
регулювання обігу та застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
розмірі 4681,76 грн. та податковий борг
віднесений до інших категорій в
розмірі 9158,57 грн., а всього на суму 155519,01
грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Судами встановлено, що відповідач
погоджується з сумою заборгованості по
податковому боргу без врахування суми
пені, оскільки був задекларований в
поданих деклараціях, але не
погоджується з нарахованою сумою пені
та посилається на ухвалу
Господарського суду Запорізької
області від 10.12.2007 щодо порушення
провадження у справі про банкрутство
Військового радгоспу «Дніпровський».

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 12.08.2009 по
справі

№21/139/06-12/210/08 провадження по справі про
банкрутство Військового радгоспу
«Дніпровський» було припинено на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону України
№2343-XII від 14.05.1992 «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», а саме
виконання боржником всіх зобов'язань
перед кредиторами. Господарським судом
Запорізької області, також зазначено,
що в якості доказів погашення
заборгованості боржником надано
платіжні доручення на відповідну суму,
в матеріалах справи містяться довідки
усіх конкурсних кредиторів в яких
зазначено про сплату конкурсної
заборгованості відповідно до
затвердженого реєстру вимог
кредиторів.

За змістом статей 1, 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) мораторій на
задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інші
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання, і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідацію з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання.

Виходячи з наведеного можна дійти
висновку, що дія мораторію поширюється
лише на задоволення вимог конкурсних
кредиторів.

Таким чином, що стосується зобов'язань
поточних кредиторів, то за цими
зобов'язаннями згідно із загальними
правилами нараховується неустойка
(штраф, пеня), застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові
та економічні санкції є додатковими
зобов'язаннями, похідними від
основного зобов'язання.

Судами вірно зазначено, що провадження
у справі про банкрутство підлягає
припиненню у зв'язку із погашенням
боржником саме конкурсної
заборгованості, а не поточної, оскільки
поточні кредитори не беруть участі у
справі про банкрутство, їх грошові
вимоги перебувають у вільному у
правовому режимі до визнання боржника
банкрутом.

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позовних вимог, оскільки
позовні вимоги податкового органу про
стягнення з відповідача суму
заборгованості з податкового боргу з
податку на додану вартість 109834,40 грн.
були визнані відповідачем, а в іншій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають на підставі того, що
заборгованість була погашена в
процедурі банкрутства відповідача.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби відхилити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10.05.2011 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.07.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)Л.В. Ланченко (підпис)М.О.
Федоров