Справа № 697/2576/14-а
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/2576/14-а
провадження № 2-а/697/161/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2014 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду
Черкаської області Льон О.М.
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі про
визнання бездіяльності протиправною,
дій неправомірними та зобов'язання
виплати суми грошової допомоги при
призначенні пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахувати та виплатити грошову
допомогу. Свій позов позивач мотивує
тим, що з 02.07.2014 року перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в м. Канів та Канівському районі, як
пенсіонер за віком та відповідно до
довідки виданій їй пенсія призначена
при наявності 31 року 7 місяців
страхового стажу працівника освіти.
Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального трудового стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку, мають
право на пенсію за вислугу років.
Пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і мають страховий стаж
(для чоловіків -35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також, якщо
вони до цього не отримували будь-яку
іншу пенсію, при призначенні пенсії за
віком виплачується грошова допомога,
яка не підлягає оподаткуванню, у
розмірі десяти місячних пенсій станом
на день її призначення. Виплата
зазначеної грошової допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Загальний
трудовий стаж позивача становить 31 рік
7 місяців, але при призначенні пенсії
управління Пенсійного фонду України в
м. Канів та Канівському районі
Черкаської області відмовляється
виплачувати їй, передбачену чинним
законодавством грошову допомогу, яка
не підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення 02.07.2014 р.

Ухвалою судді від 21.10.2014 року відкрито
провадження в справі. Копія ухвали
направлена сторонам.

28.10.2014 р. відповідачем надано
заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем
обставини, вважає їх достатніми для
прийняття рішення та в порядку,
передбаченому ст. 183-2 ч.4 КАС України без
виклику сторін в скороченому
провадженні.

З наданих відповідачем письмових
заперечень на позов, вбачається, що
позивач отримує пенсію за віком. Ст. 26
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого реформування пенсійної
системи" визначено вік виходу на пенсію
за віком після досягненн віку 60 років
та наявності страхового стажу не менше
15 років. До досягнення віку, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року. Але ОСОБА_1 призначено
пенсію у віці 56 років 6 місяців - жінкам
які народилися з жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року, відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Виходячи з
викладеного підстав для виплати
грошової допомоги немає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази по справі, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 02..07.2014
року перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі та одержує пенсію
за віком.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального трудового стажу роботи в
31 рік 7 місяців, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку,
мають право на пенсію за вислугу років.
Пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і мають страховий стаж
(для чоловіків -35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
позивач по справі ОСОБА_2 з 02.07.2014.
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Канів та
Канівському районі Черкаської області
як пенсіонер за віком, тобто з
настанням пенсійного віку, до цього
часу вона на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Канів та
Канівському районі Черкаської області
не перебувала та будь-яку іншу пенсію
не отримувала.

Страховий стаж позивача - 31рік 7
місяців.

Отже, ОСОБА_2 підпадає під дію пункту 7-1
розділу ХV "Прикінцеві положення"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та має право на отримання
грошової допомоги при призначенні
пенсії за віком у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Тому, суд приходить до висновку, що дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Канів та Канівському районі
Черкаської області не нарахування та
не виплати позивачу грошової допомоги
в розмірі десяти місячних пенсій
станом на день призначення, як це
передбачено пунктом 7-1 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" необхідно
визнати неправомірними, зобов'язавши
нарахувати та виплатити позивачу
грошову допомогу в розмірі десяти
місячних пенсій на день призначення, як
це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Зазначене ґрунтується і на положеннях
Рішення Конституційного Суду України
від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007, у пункті 3.4
якого вказано, що Конституційний Суд
України неодноразово розглядав
проблему, пов'язану з реалізацією права
на соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду
будь-яких доказів на обґрунтування
правомірності своїх дій щодо відмови
позивачу у нарахуванні та виплаті
грошової допомоги.

Аналізуючи встановлені обставини у
справі та положення діючих
нормативно-правових актів, що
регулюють спірні правовідносини, суд
приходить до висновку, що доводи
відповідача викладені у запереченні
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:..3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії). Цей критерій вимагає від
суб'єкта владних повноважень врахувати
як обставини, на обов'язковість
урахування яких прямо вказує закон, так
і інші обставини, що мають значення у
конкретній ситуації. Частиною 1 статті
11 КАС України визначено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
надані ними суду своїх доказів у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАС України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 183-2, 256 КАС України, -

П О С
Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі про визнання
бездіяльності протиправною, дій
неправомірними та зобов'язання виплати
суми грошової допомоги при призначенні
пенсії за віком - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
щодо відмови в нарахування та виплаті
ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
призначення, як це передбачено пунктом
7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" необхідно визнати
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову
допомогу в розмірі десяти місячних
пенсій на день призначення, як це
передбачено пунктом 7-1 розділу ХV
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя О .
М . Льон