Справа № 826/4600/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4600/14
інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого-судді - Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства закордонних справ
України, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
заступник Міністра закордонних справ
України Оліферов А.В. про визнання дій
протиправними та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Міністерства
закордонних справ України (далі -
відповідач, МЗС України) , третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
заступник Міністра закордонних справ
України Оліферов А.В. про визнання
протиправними дій відповідача щодо
видання наказу від 10.01.2014 року №25-ос та
зобов'язання МЗС України скасувати цей
наказ.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
травня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову про задоволення позовних
вимог, вважаючи, що судом неповно
з'ясовано обставини справи та
неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, з
05.04.2013 року ОСОБА_2 працює в МЗС України
на посаді провідного спеціаліста,
другого секретаря відділу
попереднього розгляду документів та
організації роботи зі зверненням
громадян України управління
Генерального секретаріату
Департаменту з
фінансово-адміністративних питань та
діловодства.

22.10.2013 року позивач звернувся на гарячу
лінію відповідача з повідомленням щодо
здійснення на нього тиску працівниками
Департаменту персоналу.

У зв'язку з цим наказом МЗС України від
12.12.2013 року №348 було призначено
службове розслідування з метою
перевірки достовірності інформації,
зазначеної ОСОБА_2 у його повідомлення.

За результатами службового
розслідування Комісією було
встановлено, що ОСОБА_2 при зверненні на
гарячу лінію МЗС України повідомив
завідомо неправдиву інформацію.

На підставі зазначених обставин
Комісія з проведення службового
розслідування та управління
юридичного забезпечення МЗС України
прийшли до висновку, що вчинок ОСОБА_2
слід вважати таким, який порочить його
як державного службовця та дискредитує
державний орган, в якому він працює, що
є підставою для накладення на ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства закордонних
справ України від 10.01.2014 року №25-ос «Про
застосування дисциплінарного
стягнення до ОСОБА_2» позивачу було
оголошено догану.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
застосування МЗС України до позивача
заходів дисциплінарного стягнення у
вигляді догани на підставі наказу від
10.01.2014 року №25-ос є обґрунтованим, а
тому спірний наказ не підлягає
скасуванню.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та здійснивши системний аналіз
чинного законодавства, погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України, Законами
України «Про дипломатичну службу»
(далі - Закон №2728-ІІІ), «Про державну
службу» (далі - Закон №3723-ХІІ), «Про
правила етичної поведінки» (далі -
Закон №4722-VI), Положенням про
Міністерство закордонних справ
України, затвердженим указом
Президента України від 06.04.2011 року
№381/2011 (далі - Положення №381/2011),
Порядком проведення службового
розслідування стосовно державних
службовців, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 13.06.2009
року №950 (далі - Порядок №950), Загальними
правилами поведінки державного
службовця, затвердженими наказом
Головного управління державної служби
України від 04.08.2010 року №214 (далі -
Правила №214).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ст.2 Закону №2728-ІІІ зазначено, що
відносини, які виникають у зв'язку з
проходженням дипломатичної служби,
регулюються Конституцією України, цим
Законом, Законом України «Про державну
службу», Кодексом законів про працю
України, Консульським статутом
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також чинними міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Ч.1 ст.30 Закону №2728-ІІІ закріплено, що
працівники дипломатичної служби
виконують обов'язки, встановлені для
державних службовців у Законі України
«Про державну службу».

Працівники дипломатичної служби в
період довготермінового відрядження
повинні поважати закони, правила і
традиції країни перебування,
здійснювати покладені на них завдання,
гідно представляти Україну.

Відповідно до ст.5 Закону №3723-ХІІ,
державний службовець повинен сумлінно
виконувати свої службові обов'язки;
шанобливо ставитись до громадян,
керівників і співробітників,
дотримуватись високої культури
спілкування; не допускати дій і
вчинків, які можуть зашкодити
інтересам державної служби чи
негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

Аналогічні правові норми містяться у
Правилах №214.

У ст.17 Закону №3723-ХІІ наведено текст
Присяги державного службовця, а саме:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів/країни, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Згідно з п.п.3, 8, 9 Порядку №950, рішенням
щодо проведення службового
розслідування визначається голова
комісії з проведення службового
розслідування, інші члени комісії, мета
і дата початку та закінчення
службового розслідування. Термін
службового розслідування не може
перевищувати двох місяців.

За результатами службового
розслідування члени комісії складають
акт, у якому зазначаються: факти і суть
звинувачень або підозри, які стали
підставою для проведення службового
розслідування, посада, прізвище, ім'я та
по батькові, рік народження, освіта,
термін служби у органі державної влади
і перебування на займаній посаді особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
стосовно якої проведено службове
розслідування, результати щорічної
оцінки виконання особою, уповноваженою
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, покладених
на неї завдань та обов'язків, види
заохочення та дисциплінарного
стягнення, а також ступінь участі у
виконанні окремих доручень (завдань);
заяви, клопотання, пояснення та
зауваження особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої проведено службове розслідування,
обґрунтована інформація про їх
відхилення чи задоволення; висновки
службового розслідування, обставини,
що пом'якшують або обтяжують
відповідальність, причини та умови, що
призвели до порушення, вжиті або
запропоновані заходи для їх усунення
чи обставини, що знімають з особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
безпідставні звинувачення або підозру;
обґрунтовані пропозиції щодо усунення
виявлених порушень та притягнення у
разі необхідності винних осіб до
відповідальності згідно із
законодавством.

У разі прийняття рішення щодо
притягнення особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, до
відповідальності комісія пропонує вид
дисциплінарного стягнення,
передбаченого законодавством.

Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення члени
комісії повинні враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

Акт службового розслідування
підписується членами комісії та
подається на розгляд керівника органу
державної влади (посадової особи), який
прийняв рішення щодо проведення
службового розслідування, в одному
примірнику.

У ст.34 Закону №2728-ІІІ передбачено, що
працівники дипломатичної служби
несуть дисциплінарну відповідальність
за невиконання або неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
службових повноважень, порушення
обмежень, пов'язаних з перебуванням на
дипломатичній службі, а також за
вчинки, що їх ганьблять та
дискредитують орган, в якому вони
працюють.

Аналогічна правова норма міститься у
ст.14 Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до п.8 Положення №381/2011, МЗС
України у межах своїх повноважень, на
основі і на виконання Конституції та
законів України, актів і доручень
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України видає накази, які
підписує Міністр закордонних справ
України (далі - Міністр).

Отже, законодавством регламентовані
чіткі етичні, службово-дисциплінарні,
моральні та правові вимоги до
поведінки державного службовця,
недотримання яких фактично є
порушенням Присяги, яке слід розуміти
як вчинення державним службовцем
проступку, який суперечить інтересам
служби, підриває довіру до нього як до
представника влади, призводить до
зниження авторитету державного органу,
в якому він працює, та унеможливлює
подальше виконання ним своїх службових
обов'язків.

При цьому, з наведених правових норм
також вбачається, що законодавець
передбачив первісні та похідні заходи
реагування у разі виявлення факту
порушення інтересів державної служби,
а саме: проведення службового
розслідування та накладення заходів
дисциплінарного стягнення на винну
особу.

Виходячи з цього, колегія суддів
звертає увагу на те, що відповідач,
діючи у точній відповідності з
приписами законодавства, призначив та
забезпечив проведення службового
розслідування за фактом отримання
повідомлення від ОСОБА_2 про здійснення
на нього тиску працівниками
Департаменту персоналу, за
результатами якого встановлено
неправдивість інформації,
повідомленої позивачем на гарячу лінію
МЗС України.

Беручи до уваги обставини справи та
наведені приписи законодавства, судова
колегія вважає, що така поведінка
суперечить основним засадам державної
служби та не може вважатися гідною
поведінкою державного службовця, а
тому застосування до ОСОБА_2 заходів
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани в даному випадку є
обґрунтованим і правомірним.

Більш того, колегія суддів зазначає, що
доводи апелянта ґрунтуються на
припущеннях та не підтверджуються
жодними належними і допустимими
доказами в розумінні ст.70 КАС України,
не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції та
наведеної аргументації.

Натомість відповідач, діючи у
відповідності з приписами ст.71 КАС
України, довів правомірність своїх дій,
законність оскаржуваного наказу від
10.01.2014 року №25-ос та доцільність його
прийняття і переконав судову колегію у
своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 30.12.2014
року.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.