Справа № 2а/0470/6358/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 жовтня 2014 року м. Київ
В/800/4481/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л. -
суддя-доповідач,

Горбатюка С.А.,

Леонтович К.Г.,

Черпіцької Л.Т.,

Шведа Е.Ю.,

перевіривши матеріали заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Інженерний Центр "Реагент" про
перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
28.08.2014 року (К/800/56074/13) у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Інженерний Центр "Реагент" до
Дніпропетровської митниці Державної
митної служби України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області про визнання протиправними
рішення та бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Інженерний Центр "Реагент" (далі - ТОВ
"ПМТЗ "ІЦ "Реагент") пред'явило позов до
Державної митної служби України
Дніпропетровської митниці про
визнання протиправними бездіяльності,
рішення від 14.05.2012 року № 17-10-2/4249 та
зобов'язання Державної митної служби
України Дніпропетровської митниці
прийняти рішення про повернення
надмірно сплачених коштів шляхом
накладення резолюції "До повернення" на
службовій записці та підписати
висновок про повернення коштів ТОВ
"ПМТЗ "ІЦ "Реагент", зареєструвати та
передати висновок до органу Державного
казначейства України митних та інших
платежів.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.09.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19.09.2013 року,
позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення
Дніпропетровської митниці Державної
митної служби України від 14.05.2012 року №
17-10-2/4249, визнано протиправною
бездіяльність Дніпропетровської
митниці Державної митної служби
України щодо повернення ТОВ "ПМТЗ "ІЦ
"Реагент" митних платежів, надмірно
сплачених до бюджету, стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ТОВ "ПМТЗ "ІЦ "Реагент" митні платежі,
надмірно сплачені до бюджету, в розмірі
216534,94 грн.

Провадження у справі в частині
позовних вимог про зобов'язання
Державної митної служби України
Дніпропетровської митниці негайно
прийняти рішення про повернення
надмірно сплачених коштів шляхом
накладення резолюції "До повернення" на
службовій записці та підписати
висновок про повернення коштів ТОВ
"ПМТЗ "ІЦ "Реагент", зареєструвати та
передати висновок до органу Державного
казначейства України митних та інших
платежів - закрито.

Постановою Вищого адміністративного
суду України 28.08.2014 року постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.09.2012 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19.09.2013 року в частині стягнення з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Інженерний Центр "Реагент" митні
платежі, надмірно сплачені до бюджету,
в розмірі 216534,94 грн. скасувати. В цій
частині прийняти нове рішення. В
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Підприємство матеріально-технічного
забезпечення "Інженерний Центр
"Реагент" до Дніпропетровської митниці
Державної митної служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Дніпропетровській області про
стягнення з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Інженерний Центр "Реагент" митні
платежі, надмірно сплачені до бюджету,
в розмірі 216534,94 грн. відмовити. В іншій
частині постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.09.2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19.09.2013 року
залишити без змін.

У заяві про допуск до перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України,
заявник посилається на наявність
підстав, встановлених ст.ст. 235-239
Кодексу адміністративного судочинства
України, а саме неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 01.03.2013 року (№ К/9991/78952/12), постанову
Вищого адміністративного суду України
від 02.11.2011 року (№ К/9991/53375/11), ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 12.02.2013 року (№ К-17087/10), ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
05.02.2012 року (№ К/9991/59614/12), ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
29.01.2013 року (№ К/9991/77/12).

Вивчивши заяву про перегляд судового
рішення та додані до неї матеріали,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що підстави для надання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
відсутні.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 і 240
КАС України перевіряє відповідність
заяви вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Проаналізувавши додані до заяви судові
рішення Вищого адміністративного суду
України, колегія суддів не вбачає
неоднакового застосування касаційним
судом норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Різні за змістом кінцеві судові
рішення у зазначених справах і у
справі, про перегляд якої поставлено
питання, ґрунтуються не на
неоднаковому застосуванні судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а на відмінних
одні від інших фактичних обставинах.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність ознаки
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції у подібних
правовідносинах, оскільки подібними є
правовідносини, які мають тотожний
суб'єктний склад, об'єкт та предмет
правового регулювання, а також умови
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин).

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
можливого допуску до провадження про
перегляд рішення у відповідності до ст.
237 КАС України Верховним Судом України
оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
матеріально-технічного забезпечення
"Інженерний Центр "Реагент" про допуск
справи до провадження для перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 28.08.2014 року (К/800/56074/13).

Судді: