Справа № 2а/2370/178/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. Київ
К/9991/44609/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівІваненко Я.Л.,
Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Квартирно-експуатаційного відділу м.
Біла Церква (правонаступник -
Квартирно-експуатаційного відділу м.
Черкаси)

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року

у справі за позовом військового
прокурора Черкаського гарнізону в
інтересах держави в особі
Квартирно-експуатаційного відділу
(далі - КЕВ) м. Черкаси до ОСОБА_4 про
стягнення незаконно отриманої
вихідної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року заступник
військового прокурора Черкаського
гарнізону звернувся до суду із
вказаним позовом. Вимоги обґрунтував
тим, що прапорщик ОСОБА_4 27 листопада 2006
року звільнений у запас з посади
помічника начальника пожежної безпеки
(м. Черкаси) територіального
управління пожежної безпеки згідно
наказу № 34-ПМ за підпунктом «в» (за
станом здоров'я) пункту 63 Положення про
проходження військової служби особами
офіцерського складу, прапорщиками
(мічманами) Збройних Сил України, та
отримав вихідну допомогу в розмірі 7874,35
грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_4
проходив службу у Черкаському
інституті пожежної безпеки ім. Героїв
Чорнобиля і наказом від 05 березня 2002
року звільнений у запас за власним
бажанням за пунктом «ж» статті 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
вважав, що вказана грошова допомога
виплачена йому з порушенням вимог
статті 118 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня
2005 року № 3235-IV. Добровільно повернути
допомогу ОСОБА_4 відмовився, тому
прокурор просив стягнути з ОСОБА_4 на
користь КЕВ м. Черкаси 7874,35 грн.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КЕВ м. Біла Церква
(правонаступник - КЕВ м. Черкаси порушує
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог. Зазначає,
що судами порушено норми матеріального
права, зокрема, неправильно
застосовано положення статті 15 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив
службу у Черкаському інституті
пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля і
наказом № 18 о/с від 05 березня 2002 року
звільнений у запас на підставі
підпункту «ж» пункту 64 (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України. Із
змісту цього наказу видно, що ОСОБА_4
відповідно до наказу МВС України від 30
грудня 1992 року №611 виплачена грошова
допомога в розмірі 25 відсотків за
кожний повний календарний рік служби.

В подальшому старший прапорщик ОСОБА_4
проходив військову службу на посаді
помічника начальника пожежної безпеки
Територіального управління пожежної
безпеки в м. Черкаси. Наказом № 34-пм від
27 листопада 2006 року звільнений в запас
за підпунктом «в» пункту 63 (за станом
здоров'я) Положення про проходження
військової служби особами
офіцерського складу, прапорщиками
(мічманами) Збройних Сил України. При
звільненні у запас, згідно із наказом
начальника територіального управління
пожежної безпеки (м. Чернігів) від 30
листопада 2006 року №164, ОСОБА_4 виплачена
вихідна допомога у розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожен повний календарний рік.

Наказом начальника територіального
управління пожежної безпеки (м.
Чернігів) від 21 грудня 2006 року №174
внесені зміни у зазначений наказ від 30
листопада 2006 року №164 щодо виплати
грошової допомоги при звільненні на
підставі статті 118 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік».

Статтею 9 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 pоку № 2262-XII (в
редакції на момент звільнення
відповідача із органів внутрішніх
справ у березні 2002 року) передбачалося,
що військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які
звільняються зі служби, членам сімей
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та
пенсіонерам з їх числа, які втратили
годувальника, виплачується допомога в
порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Абзацом другим пункту 10 постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року №393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей» встановлено, що
військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, звільненим з
військової служби або з органів
внутрішніх справ через сімейні
обставини або інші поважні причини,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, виплачується
грошова допомога у розмірі 25 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Судами встановлено, що наказом
Черкаського інституту пожежної
безпеки ім. Героїв Чорнобиля від 05
березня 2002 року № 18 о/с ОСОБА_4
виплачена грошова допомога в розмірі 25
відсотків за кожний повний календарний
рік служби відповідно до наказу МВС
України від 30 грудня 1992 року № 611.

Частиною першою статті 9 Закону України
№ 2262-XII (в редакції на момент звільнення
відповідача із Збройних Сил України у
листопаді 2006 року) передбачалося, що
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової служби,
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, при звільненні із служби за
вислугою строку служби, віком, станом
здоров'я, у зв'язку із скороченням
штатів або з організаційними заходами
в разі неможливості використання на
службі виплачується грошова допомога у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Частиною четвертою цієї ж статті
встановлено, що особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, у разі
повторного їх звільнення зі служби
одноразова грошова допомога,
передбачена цією статтею, не
виплачується, за винятком тих осіб, які
при першому звільненні не набули права
на її отримання.

Обмеження щодо отримання грошової
допомоги, передбаченої пунктом 2 статті
15 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», встановлені
статтею 118 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»,
стосуються військовослужбовців у разі
повторного звільнення зі служби, за
винятком тих осіб, які при першому
звільненні не набули права на
отримання цієї допомоги.

Відповідно до пункту 2 статті 15 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової служби,
які звільняються з військової служби
за віком, станом здоров'я чи у зв'язку зі
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, після
закінчення строку контракту, у зв'язку
із систематичним невиконанням умов
контракту командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Аналізуючи зміст законодавства,
обставини справи щодо підстав
звільнення позивача, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що при
звільненні 27 листопада 2006 року у запас
за пунктом 63 «в» (за станом здоров'я)
Положення про проходження військової
служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил
України, позивач вперше набув право на
отримання грошової допомоги,
передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів про
безпідставність позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_4 незаконно отриманої
вихідної допомоги.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухваленого
судового рішення колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України, якщо суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
Квартирно-експуатаційного відділу м.
Біла Церква залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Я.Л.
Іваненко Д.В.
Ліпський