Справа № 811/3427/13-а
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 рокусправа № 811/3427/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 р. по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша будівельна
компанія 2006" до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю" Перша будівельна
компанія 2006" звернулося до суду з
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 07
травня 2013 року, якими збільшені суми
грошових зобов'язань з податків на
додану вартість на 1645 грн. та накладено
штрафну санкцію - 823 грн. і з прибутку -
4717 грн. та накладено штрафну санкцію -
2359 грн.; зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 4674 грн. та такий же
показник об'єкту оподаткування
податком на прибуток -
29155 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
р. задоволено адміністративний позов;
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 07 травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю "Перша
будівельна компанія 2006" збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 1645 грн. та
застосовано штрафну санкцію - 823 грн;
визнано протиправним та скасоване
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 07 травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю "Перша
будівельна компанія 2006" зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за жовтень
2012 року в сумі 4674 грн; визнано
протиправним та скасувано податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби від 07
травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю "Перша
будівельна компанія 2006" збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
прибуток на 4717 грн. та застосовано
штрафну санкцію - 2359 грн; визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби від 07
травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю "Перша
будівельна компанія 2006" зменшено
розмір від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток за
2012 рік у сумі 29155 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на не повне з'ясування
судом обставин справи, просив
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

9 квітня 2013 року відповідачем проведено
невиїзну документальну перевірку
діяльності ТОВ "Перша будівельна
компанія 2006" по взаємовідносинах з ПП
«Ферарі» за жовтень 2012 року.

Під час перевірки досліджувались
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку платника податків.

За її результатом складено акт, у
якому зазначено, що правочини, котрі
уклало Товариство з
Підприємством, є недійсними
(нікчемними), так як не спрямовувались
на настання реальних наслідків, які
обумовлювалися ними.

На підставі визначеного Акта перевірки
Кіровоградською ОДПІ прийняті
податкові повідомлення-рішення від 07
травня 2013 року, №№ , , ,
якими збільшені суми грошових
зобов'язань з податків на додану
вартість на 1645 грн. та накладено
штрафну санкцію - 823 грн. і з прибутку -
4717 грн. та накладено штрафну санкцію -
2359 грн.; зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 4674 грн. та такий же
показник об'єкту оподаткування
податком на прибуток - 29155 грн.

16 квітня 2013 року Кіровоградською ОДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку діяльності ПП
«Ферарі» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ "Вендо" за
жовтень 2012 року.

Акт перевірки містить висновок, що
договори, укладені ПП «Ферарі»
впродовж згаданого періоду, є
недійсними (нікчемними), оскільки не
спрямовувались на настання наслідків,
котрі обумовлювались ними.

Так, ревізори зробили висновок, що ПП
«Ферарі» не придбало у ТОВ «ВЕНДО»
асфальтобетон та бітум, які надалі
згідно первинних документів
бухгалтерського обліку реалізувало
ТОВ "Перша будівельна компанія 2006".

За результатом проведення перевірки
діяльності ПП «Ферарі» керівником
податкового органу прийняв податкові
повідомлення - рішення від 30 квітня 2013
року, якими збільшено суми грошових
зобов'язань з податків на додану
вартість на 51600 грн. та накладено
штрафну санкцію - 12900 грн. із прибутку -
54180 грн. та накладено штрафну санкцію -
13545 грн.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 138.4 статті 138 ПК України
передбачено, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних
робіт, наданих послуг складається з
витрат, прямо пов'язаних з
виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг.
Перелік таких витрат наведено в п.138.8
ст.138 ПК України.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК
України не включаються до складу
витрат - витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Отже, за своїм змістом наведені норми
передбачають як підставу для не
включення до витрат лише випадок
повної відсутності будь-яких
розрахункових, платіжних та інших
документів, що відповідають вимогам
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 25.05.1995р. № 88, а тому і неможливість
віднесення до складу валових витрат
підприємства нереальних сум,
непідтверджених будь-якими
документами взагалі.

Тобто, необхідною умовою для включення
витрат до витрат підприємства, є,
зокрема, фактична наявність
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг). Адже для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, тобто достовірні первинні
документи.

У відповідності до п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, право
платника податку на податковий кредит
ставиться в залежність від отримання
податкової накладної, а не від сплати
його контрагентами податку до бюджету
та їх знаходження за юридичними
адресами після здійснення
господарських операцій.

Згідно актів здавання - приймання робіт
та податкових накладних від 18 та 29
жовтня 2012 року загальна їх вартість
становить 66213,85 грн. (з урахуванням ПДВ у
сумі 11035,64 грн.) 10 вересня 2012 року ТОВ
"Перша будівельна компанія 2006"
(замовник) та ПП «Ферарі» (підрядник)
уклали договір про надання послуг з
підготовки ділянки для будівництва
заводу по виготовленню ядерного палива
. За умовами договору вартість роботи
становить 140131,20 грн. (з рахуванням ПДВ -
23355,20 грн.) На виконання умов договору ПП
«Ферарі» надало ТОВ "Перша будівельна
компанія 2006" довідку про вартість
виконання будівельних робіт, акти
приймання виконаних будівельних робіт
за жовтень 2012 року (а.с.37-48).

Згідно податкових накладних від 02, 04, 29
жовтня 2012 року загальна вартість
виконаних робіт становить 140131,20 грн.
(а.с.49-51).

25 вересня 2012 року ТОВ"Перша будівельна
компанія 2006" (покупець) та ПП
«Ферарі» (продавець) уклали договір
купівлі-продажу (а.с.21).

Упродовж жовтня 2012 року ПП «Ферарі»
поставило ТОВ"Перша будівельна
компанія 2006" асфальтобетон на суму 47840
грн. (з урахуванням ПДВ у сумі 7973,33 грн.).

На підтвердження реальності
господарських операції ТОВ"Перша
будівельна компанія 2006" надало первині
документи бухгалтерського та
податкового обліку. Зокрема, видаткові
та податкові накладні від 05, 08 жовтня 2012
року (а.с.22-25).

01 жовтня 2012 року ТОВ"Перша будівельна
компанія 2006" (покупець) та ПП «Ферарі»
(продавець) уклали договір
купівлі-продажу (а.с.13).

Упродовж жовтня 2012 року ПП «Ферарі»
поставило ТОВ"Перша будівельна
компанія 2006" асфальтобетон та бітум на
суму 97536,50 грн. (з урахуванням ПДВ у сумі
16256,08 грн.).

На підтвердження реальності
господарських операції ТОВ"Перша
будівельна компанія 2006" надало первині
документи бухгалтерського та
податкового обліку. Зокрема, видаткові
та податкові накладні від 09, 10, 16
жовтня 2012 року (а.с.14-20).

На підтвердження реальності
господарських операції ТОВ"Перша
будівельна компанія 2006" надало первині
документи бухгалтерського та
податкового обліку (видаткові та
податкові накладні від 09, 10, 16 жовтня 2012
рокую).

Щодо визнання податковим органом
правочинів позивача з ТОВ "Вендо"
протягом перевіряємого періоду
фіктивними та нікчемними, то колегія
суддів вважає за необхідне зазначити.

Аналіз положень ч. 1 ст. 204 ЦК України дає
можливість визначити, що головною
підставою вважати правочин нікчемним є
його недійсність, яка встановлена
законом, і правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Враховуючи положення ст. 203, ч. 1 ст. 207,
ст. 228 ЦК України, які пов'язують
недійсність господарського
зобов'язання з наявністю наступних
обставин: невідповідність його змісту
вимогам закону; наявністю мети, що за
відомо суперечить інтересам держави та
суспільства, укладення правочину
учасниками господарських відносин з
порушенням хоча б одним із них
господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності) та
порушення публічного порядку, у разі
якщо правочин був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, та положення
ст. 234 ЦК України відповідно до якої
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків є
фіктивним, і фіктивний правочин
визнається недійсним судом, і
відповідачем у справі під час розгляду
даної адміністративної справи в
порушення вимог ст. 71 КАС України, не
було надано суду будь-яких належних
письмових доказів - судових рішень щодо
визнання недійсними угод, які протягом
перевіряємого періоду були укладені
між позивачем та його контрагентом, як
і не було надано суду доказів стосовно
того, що ці угоди порушують публічний
порядок, суперечать моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави.

Аналіз норм чинного на момент
виникнення спірних правовідносин
податкового законодавства, дає
можливість зазначити, що жодним
нормативно-правових актом України не
передбачена відповідальність
юридичної особи за зобов'язання іншої
юридичної особи, яка є його
контрагентом у тих чи інших
господарських зобов'язаннях, при цьому
це стосується і податкових зобов'язань,
оскільки відповідно до ст. 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, тому при
придбанні товару покупець зобов'язаний
сплатити вартість товару продавцю, до
складу якої входить податок на додану
вартість, а продавець зобов'язаний
внести цю суму податку на додану
вартість до бюджету у відповідному
звітному періоду, і у разі невиконання
продавцем товару цього обов'язку саме
на нього за це покладається
відповідальність, і на продавця товару,
який є платником податку, нормами
чинного законодавства не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма постачальниками у
ланцюгу постачання вимог
законодавства щодо здійснення ними
господарської діяльності та сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів) у даному випадку , що
свідчить про те, що несплата продавцем
товару податку до додану вартість до
бюджету в разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем товару і не може бути
підставою для позбавлення платника
податку (покупця товару) на
відшкодування податку на додану
вартість, у разі якщо такий платник
податку виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування та має усі визначені
чинним законодавством документи на
підтвердження розміру податкового
кредиту.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що аналогічна
правова позиція висловлена в постанові
Верховного суду України від 31.01.2011р. у
справі за позовом ЗАТ "Мукачівський
лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ в
Закарпатській області про визнання
недійним податкового
повідомлення-рішення (реєстраційний
номер в ЄДРСР - 14222198), яке відповідно до
ст.. 244-2 КАС України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України, які зобов'язані привести
свою судову практику у відповідність з
рішенням Верховного суду України.

Так, у вищезазначеній постанові
Верховний суд України зазначив, що у
разі коли контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що така правова
позиція, щодо розв'язання спірних
правовідносин, які виникли між
сторонами у даній адміністративній
справі, узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини, який
під час розгляду справи "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні
від 22.01.2009р. зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідки
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз,
та сплачувати пеню, оскільки такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Крім того, реальність господарських
операцій між ТОВ " Перша будівельна
компанія 2006" та ТОВ «Вендо», ПП «Ферарі»
підтверджено постановою
Кіровоградського адміністративного
суду №811/1978/13-а від 24.09 2013 року. Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2014 року
вищезазначену постанову було залишено
без змін.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо скасування податкових
повідомлень-рішень від 07 травня 2013
року, №№ , , , ,
оскільки вказані податкові
повідомлення-рішення були винесені
податковим органом за відсутності
доказів порушення позивачем вимог
податкового законодавства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним рішення з урахуванням
всіх встановлених фактичних обставин
та вимог законодавства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року- залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 червня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук