Справа № 127/21123/14-а
Суддя: Романчук Р. В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/781/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2014
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Полонської міської
ради Хмельницької області про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Полонської міської ради Хмельницької
області про визнання протиправним і
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, мотивуючи позов тим, що
вона являється співвласником
житлового будинку по АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 09.01.2002 року
та витягом про державну реєстрацію
права від 16.11.2010 року. Також вона
являється власником земельної ділянки
площею 0,0500 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд і
земельної ділянки площею 0,0090 га для
ведення особистого підсобного
господарства, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю виданого 01.02.2002 року
зареєстрованого за №2609 серії ІІІ-ХМ
№006060. У вересні 2013 року, керуючись
ст.ст. 12, 83, 116, 118, 121 Земельного кодексу
України, ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" вона
звернулась із заявою до Полонської
міської ради про надання дозволу на
складання проекту відведення
земельної ділянки (з наступною
передачею у власність) площею 0,0100 га,
розташованої в м. Полонне Хмельницької
області для будівництва і
обслуговування індивідуального
гаражу. Рішенням 37 сесії 6 скликання
Полонської міської ради від 21.11.2013 року
№10 її заяву щодо надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
було залишено без задоволення в зв'язку
з тим, що земельна ділянка розташована
на землях загального користування.
Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 25.02.2014 року
позов до Полонської міської ради
Хмельницької області було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Полонської міської ради 37
сесії 6 скликання від 21.11.2013 року та
зобов'язано Полонську міську раду
Хмельницької області повторно
розглянути її заяву від 06.09.2013 року та
прийняти рішення по суті заявлених
вимог. Постанова набрала законної сили
11.03.2014 року. Полонською міської радою
було повторно розглянуто її заяву від
06.09.2013 року у відповідності до
постанови Вінницького міського суду
Вінницької області від 25.02.2014 року та
прийнято рішення 48 сесії 6 скликання
Полонської міської ради від 26.06.2014 року
№14, яким її заяву щодо надання дозволу
на виготовлення проекту землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки було залишено без задоволення
в зв'язку з тим, що земельна ділянка
розташована на землях загального
користування. Вважає дане рішення
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки даним рішенням
залишено її заяву від 06.09.2013 року без
задоволення з інших підстав, ніж це
передбачено законом. До заяви
відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України було додано план-схему
земельної ділянки із зображенням місця
розташування земельної ділянки та
чітко визначалася площа земельної
ділянки - 0, 0100 га. Земельна ділянка щодо
якої подано заяву входить до земель
будинковолодіння по АДРЕСА_1 і не
являється землями загального
користування. Відповідно до ч. 7 ст. 118
Земельного кодексу України підставою
відмови у надані дозволу на складання
проекту землеустрою може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Вважає, що підстави
відмови в рішенні від 26.06.2014 року є
необґрунтованими та не відповідають
вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України. Просить
визнати протиправним та скасувати п. 4.4.
рішення Полонської міської ради
Хмельницької області 48 сесії 6
скликання від 26.06.2014 року №14,
зобов'язати Полонську міську раду
повторно розглянути по суті заяву від
06.09.2013 року та прийняти за наслідком
розгляду заяви і поданих документів
відповідне рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, надавши
до суду заяву, в якій просить справу
розглянути у його відсутності, позовні
вимоги підтримує та просить
задовольнити.

Відповідач Полонська міська рада
Хмельницької області в судове
засідання свого представника не
направила, про прични неявки суд не
повідомила.

Дослідивши надані докази, суд вважає,
що адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється
співвласником житлового будинку по
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину від 09.01.2002 року та
витягом про державну реєстрацію права
від 16.11.2010 року.

Крім того, позивач являється власником
земельної ділянки площею 0,0500 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд і земельної ділянки
площею 0,0090 га для ведення особистого
підсобного господарства, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
виданого 01.02.2002 року зареєстрованого за
№2609 серії ІІІ-ХМ №006060.

06.09.2013 року позивач звернулась із
заявою до Полонської міської ради про
надання дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки площею
0,0100 га, розташовану по АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
індивідуального гаражу. У заяві
зазначене цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри, до клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки. В заяві чітко визначалася
площа земельної ділянки в розмірі 0, 0100
га.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 25.02.2014 року
позов ОСОБА_1 до Полонської міської
ради Хмельницької області про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано п.4.4.
рішення 37 сесії 6 скликання від 21.11.2013
року №10 Полонської міської ради
Хмельницької області. Зобов'язано
Полонську міську раду Хмельницької
області повторно розглянути заяву
ОСОБА_1 від 06.09.2013 року. Постанова
набрала законної сили.

Рішенням Полонської міської ради 48
сесії 6 скликання від 26.06.2014 року №14
заяву позивача залишено без
задоволення, зокрема, в п. 4.4 даного
рішення зазначено: "Заяву ОСОБА_1 про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0100 га для
будівництва гаража розглянувши
повторно у відповідності до постанови
Вінницького міського суду від 25.02.2014
року - залишити без задоволення в
зв'язку з тим, що земельна ділянка
розташована на землях загального
користування".

26.08.2006 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів
про укладення шлюбу зроблено актовий
запис за № 2153, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, після
реєстрації шлюбу прізвище позивача
змінено на ОСОБА_1.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 10 п. 34 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування"
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції
та повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються зокрема,
питання регулювання земельних
відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 83 Земельного
кодексу України землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності
перебувають: а) усі землі в межах
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної та державної
власності; б) земельні ділянки, на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна комунальної
власності незалежно від місця їх
розташування. До земель комунальної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, належать: а) землі
загального користування населених
пунктів (майдани, вулиці, проїзди,
шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо); б) землі під залізницями,
автомобільними дорогами, об'єктами
повітряного і трубопровідного
транспорту; в) землі під об'єктами
природно-заповідного фонду,
історико-культурного та оздоровчого
призначення, що мають особливу
екологічну, оздоровчу, наукову,
естетичну та історико-культурну
цінність, якщо інше не передбачено
законом; г) землі лісогосподарського
призначення, крім випадків, визначених
цим Кодексом; ґ) землі водного фонду,
крім випадків, визначених цим Кодексом;
д) земельні ділянки, які
використовуються для забезпечення
діяльності органів місцевого
самоврядування; е) земельні ділянки,
штучно створені в межах прибережної
захисної смуги чи смуги відведення, на
землях лісогосподарського призначення
та природно-заповідного фонду, що
перебувають у прибережній захисній
смузі водних об'єктів, або на земельних
ділянках дна водних об'єктів.

Відповідно до ч. ч. 6, 7, 9 ст. 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею. Відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, у двотижневий строк з
дня отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Як встановлено в судовому засіданні
позивач є власником земельної ділянки
площею 0,0500 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд і
земельної ділянки площею 0,0090 га для
ведення особистого підсобного
господарства, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю виданого 01.02.2002 року
зареєстрованого за №2609 серії ІІІ-ХМ
№006060.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що при винесені
оскаржуваного рішення вимоги ст. ст. 83,
118 Земельного кодексу України та ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" відповідачем
дотримані не були, так як заяву
позивача від 06.09.2013 року про надання
дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки залишено
без задоволення з інших підстав, ніж це
передбачено законом, оскільки
відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України підставою відмови у
надані дозволу на складання проекту
землеустрою може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем доведено обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, натомість
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, правомірність своїх дій
не доведено.

Аналізуючи норми діючого
законодавства, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
суд враховує, що позов задоволено та
приходить до висновку, що на користь
позивача з Державного бюджету України
слід стягнути здійснені нею та
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6, 8, 9, 11, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Полонської міської
ради Хмельницької області про визнання
протиправним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 4.4.
рішення 48 чергової сесії 6 скликання
від 26.06.2014 року №14 Полонської міської
ради Хмельницької області.

Зобов'язати Полонську міську раду
Хмельницької області розглянути заяву
ОСОБА_1 від 06.09.2013 року та прийняти за
наслідками розгляду заяви і поданих
документів відповідне рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
Державного бюджету України здійснені
та документально підтверджені судові
витрати в розмірі 146 (сто сорок шість)
грн. 16 коп.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення
через Вінницький міський суд
Вінницької області до Вінницького
апеляційного адміністративного суду. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ